bet · G601SfU13 · 1982-12-31 00:00:00 — attriksdagen med bifall till propositionen i motsvarande del och med avslag påmotionerna 1982/83:108 i motsvarande del, 1982/83:119 yrkande 2 och 1982/83:121yrkande 5 till Bidrag till sjukförsäkringen på tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /83 under femte huvudtiteln anvisar ett förslagsanslagav , 6. beträffandefolkpensionsavgiften och sjukförsäkringsavgiften att med bifall till propositionen i motsvarande del och med avslag på motionerna 1982/83:108 i motsvarande del, 1982/83:119 yrkandena 1 i motsvarande del och 3 och 1982/ 83:121 yrkande 4 i motsvarande del antar det i bilaga 2 såsom Utskottets förslag betecknade förslaget till lag om ändring i lagen (1982:369) om ändring i lagen (1981:691) om socialavgif ter. Tilläggsbelopp till basbeloppet vid beräkning avstudiemedel (mom. 7) , , ochSiri Häggmark (alla m) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 20 som börjar med "1 enlighet med" och slutar med"vid studiemedelsberäkningen" bort ha följande lydelse: I enlighet med vad utskottet anfört ovan (res. 4)avstyrker utskottet bifall till det nu förevarande förslaget i propositionen omtilläggsbelopp till basbeloppet vid beräkning av studiemedel. dels att utskottet under moment 7 bort hemställa: 7. beträffande tilläggsbelopp vid beräkning av studiemedel attriksdagen med bifall till motionerna 1982/83:108 i motsvarande del och1982/83:121 yrkande 7 avslår i propositionen framlagt förslag till lag omtilläggsbelopp till basbeloppet vid beräkning av studiemedel. SfU1982/83:13 31 (), (), KarinNordlander (vpk) och () anser att utskottet under moment 7 bort hemställa: 7. beträffande tilläggsbelopp tiUbasbeloppet vid beräkning av studiemedel attriksdagen med bifall till propositionen i motsvarande del och med avslag påmotionerna 1982/83:108 i motsvarande del och 1982/83:121 yrkande 7 antar ipropositionen framlagt förslag till lag om tilläggsbelopp till basbeloppet vidberäkning av studiemedel. Förlängt barnbidrag och studiebidrag (mom. 8) , , ochSiri Häggmark (alla m) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 19 som börjar med "har" och slutar med"och studiebidraget" bort ha följande lydelse: Av skäl som utskottet anfört ovan (res. 4) avstyrkerutskottet bifall till propositionens förslag om höjning av det förlängdabarnbidraget och studiebidraget. dels att utskottet under moment 8 bort hemställa: 8. beträffande förlängt barnbidrag ochstudiebidrag attriksdagen med bifall till motion 1982/83:108 i motsvarande del avslår ipropositionen framlagt förslag till lag om ändring i studiestödslagen(1973:349) och motion 1982/83:121 yrkande 8. (), (), KarinNordlander (vpk) och () anser att utskottet under moment 8 bort hemställa: 8. beträffande förlängt barnbidrag och studiebidrag attriksdagen med bifall till propositionen i motsvarande del och motion1982/83:121 yrkande 8 samt med avslag på motion 1982/83:108 i motsvarande delantar i propositionen framlagt förslag till lag om ändring i studiestödslagen(1973:349). SfU1982/83:13 32 Låginkomsttagares och deltidsanställdas ställning inomATP-systemet (mom. 10) (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 11 som börjar med "Utskottet delar" och slutar med"vid beskattningen" bort ha följande lydelse: Genom att ATP-rätten är knuten till inkomsten under de 15bästa åren bevaras de klasskillnader som finns i arbetslivet även mellanpensionärerna. Också i förhållande till premieinbetalningen är ATP-systemetorättvist. För full ATP-rätt är det tillräckligt med intjänandetid.ATP-avgift erläggs däremot för alla yrkesverksamma år. Genom attlåginkomsttagare i allmänhet har en längre yrkesverksam tid änhöginkomsttagare, som i stället i regel har en längre utbildningstid, får deförra bidra med avgifter under en förhållandevis . Inflationen harockså medfört att allt högre inkomster grundar rätt till ATP sompensionsrätten vid låga inkomster successivt urholkas. Enligt utskottets uppfattning är det mot den nämndabakgrunden angeläget att en översyn av ATP-systemet sker med det syfte somframgår av motion 1981/82:265. dels att utskottet under moment 10 bort hemställa: 10. beträffande låginkomsttagaresoch deltidsanställdas ställning inom A TP-systemet attriksdagen med bifall till motion 1981/82:265 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. SfU1982/83:13 33 Lag om tilläggsbelopp till basbeloppet vid beräkning avpensionsförmåner m.m. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Vid utbetalning av en förmän som avses i denna lagskall storleken av förmånen beräknas på grundval av det basbelopp som harfastställts enligt 1 kap. 6S lagen (1962:381) om allmänförsäkring, ökat med ett tilläggsbelopp på . 2 S Följande förmåner skallberäknas på det sätt som anges i 1 § 1. folkpension iform av ålderspension, förtidspension, sjukbidrag, änkepension, barnpension,barntillägg, handikappersättning och värdbidrag enligt 6-9 kap. lagen(1962:381) om allmän försäkring 2. allmäntilläggspension i form av ålderspension, förtidspension, sjukbidrag,änkepension och barnpension enligt 12-14 kap. lagen (1962:381) om allmänförsäkring 3. pensionstillskottenligt lagen (1969: 205) om pensionstillskott 4. hustrutilläggenligt lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg tillfolkpension 5. delpensionenligt lagarna (1975: 380 och 1979:84) om delpensionsförsäkring 6. livränta enligtlagen (1976: 380) om arbetsskadeförsäkring 7. livränta enligtlagen (1977:265) om statligt personskadeskydd 8. ersättningenligt lagen (1977: 267) om krigsskadeersättning till sjömän 9. livränta somavses i lagen (1977: 268) om uppräkning av yrkesskadelivräntor m.m. och lagen(1977:269) om uppräkning av statliga yrkesskadelivräntor m. m. Denna lag träder i kraft den Ijanuari 1983 och tillämpas första gången i fråga om förmåner som beräknas medledning av basbeloppet för . 3 1982/83. SfU 1982/83:13 34 Lagom ändring i lagen (1982:368) om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring Härigenom föreskrivs att lagen (1982: 368) omändring i lagen (1962: 381) om allmän försäkring inte skall träda i kraftsåvitt avser 3 kap. 4 § första stycket, 9, 10 och 11 §§ samt 4 kap. 4, 5,10 och14 §§, SfU1982/83:13 35 Lag om ändring i lagen (1982:369) om ändring i lagen(1981:691) om socialavgifter Härigenom föreskrivs att 2 kap. I §lagen (1981:691) om socialavgifter i den lydelse paragrafen har erhållit genomlagen (1982:369) om ändring i nyssnämnda lag skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. I § En arbetsgivare skall på det avgiftsunderiagsom anges 13-5 §§ betala 1. sjukförsäkringsavgift I. .sjukförsäkringsavgift med 9,0(, med 9,5Ö procent, 2. folkpensionsavgift 2. folkpensionsavgijt med 9,95procent, , 3. tilläggspensionsavgift efter denprocentsats som anges i särskild lag, 4. delpensionsavgiftmed , 5. barnomsorgsavgiftmed , 6. arbetsskadeavgiftefter den procentsats som anges i särskild lag, 7. arbetsmarknadsavgift 7. arbetsmarknadsavgift med 0,80procent, , 8. arbetarskyddsavgift med 0,155procent, 9. vuxenutbildningsavgiftmed samt 10. lönegarantiavgiftmed . Arbetsgivare som avses i I kap. 2 § andra stycket skalldock betala endast tilläggspensionsavgift. Statenbetalar inte arbetsskadeavgift. SfU 1982/83:13 36 Lag om upphävande av lagen (1982:370) om ändring i lagen (1956:293) omersättning åt smittbärare Härigenom föreskrivs att lagen (1982: 370) omändring i lagen (1956:293) om ersättning ät smittbärare inte skall träda ikraft. SfU1982/83:13 37 Lag om ändring i studiestödslagen (1973:349) Härigenom föreskrivs att 2 kap. I§ och 3 kap. 6 § studiestödslagen (1973:349)' skall ha nedan angiven lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Studerande vid har Studerande vid har rätt tillförlängt barnbidrag med 250 rätt tillförlängt barnbidrag med 275 kronor från och med kronor från och med kvartaletefter det under vilket han kvartalet efter det under vilkethan Detsamma gäller studerande somdeltager i motsvarande undervisning vid skola som avses i 33 eller 34 §skollagen (1962:319). 6S Studiebidrag utgår med 250 kro- Studiebidragutgår med 275 kro- Denna lag träder i kraft den . ' Lagen omtryckt 1981:579. SfU 1982/83:13 38 Lagom tilläggsbelopp till basbeloppet vid beräkning av studiemedel Vidbestämmandet av studiemedel enligt 4 kap. studiestödslagen (1973:349) skall detbasbelopp som har fastställts enligt I kap. 6 § lagen (1962:381) om allmänförsäkring ökas med ett tilläggsbelopp om 300 kro- Denna lag träder i kraft ochtillämpas första gången i fråga om studiemedel som beräknas med ledning avbasbeloppet för . SfU1982/83:13 39 Lag om ändring i lagen (1982:369) om ändring i lagen(1981:691) om socialavgifter Härigenom föreskrivs att 2 kap. I §lagen (1981:691) om socialavgifter i den lydelse paragrafen har erhållit genomlagen (1982:369) om ändring i nyssnämnda lag skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Utskottets förslag 2 kap. 1 § En arbetsgivare skall på det avgiftsunderlagsom anges i 3-5 §§ för varje är betala 1. sjukförsäkringsavgift I. sjukförsäkringsavgift , , 2. folkpensionsavgift 2. folkpensionsavgift , , 3. tilläggspensionsavgift efter denprocentsats som anges i särskild lag, 4. delpensionsavgiftmed , 5. barnomsorgsavgiftmed , 6. arbetsskadeavgiftefter den procentsats som anges i särskild lag. 7. arbetsmarknadsavgift med 1,30procent,' 8. arbetarskyddsavgift med 0,155procent, 9. vu.xenutbildningsavgiftmed samt /ÖHeflra/7n'c;v///med0,. Arbetsgivare som avses i 1 kap. 2 § andra stycket skalldock betala endast tilläggspensionsavgift. Statenbetalar inte arbetsskadeavgift. Lydelse enligt utskottets förslag i betänkande SfU1982/83:9. SfU1982/83:13 40 Lag om ändring i lagen (1982:369) om ändring i lagen(1981:691) om socialavgifter Härigenom föreskrivs att 2 kap. I §lagen (1981:691) om socialavgifter i den lydelse paragrafen har erhålHt genomlagen (1982:369) om ändring i nyssnämnda lag skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Reservanternas förslag 2 kap. 1 § En arbetsgivare skall på det avgiftsunderlagsom anges i 3-5 S§ för varje är betala 1. sjukförsäkringsavgift I. sjukförsäkringsavgift med 9,00procent, , 2. folkpensionsavgifl 2. folkpensionsavgift med 9.95procent, 3. tilläggspensionsavgift efter denprocentsats som anges i särskild lag, 4. delpensionsavgiftmed , 5. barnomsorgsavgiftmed , 6. arbetsskadeavgiftefter den procentsats som anges i särskild lag, 7. arbetsmarknadsavgift med 0,80procent, 8. arbetarskyddsavgift med 0,155procent, 9. vuxenutbildningsavgiftmed samt 10. lönegarantiavgiftmed . Arbetsgivare som avses i 1 kap. 2 § andra stycket skalldock betala endast tilläggspensionsavgift. Statenbetalar inte arbetsskadeavgift. SfU1982/83:13 41 1982/83:2 y . över proposition 1982/83:55 om upphävande av beslutet omkarensdagar, m. m. socialförsäkringsutskottet,socialutskottet, jordbruksutskottet och arbetsmarknadsutskottet Beträffande proposition 1982/83:55om upphävande av beslutet om karensdagar, m. m., jämte motioner vill utskottetanföra följande. Obalanserna i den svenska ekonominhar vuxit sig allt starkare. Budgetunderskottet har sedan mitten av 1970-taletvuxit som andel av BNP frän till 1982. Den totala konsumtionen harökat som industriproduktionen i det närmaste stagnerat. Skillnaden itillväxt mellan produktion och konsumtion har kommit till uttryck i ett växandebytesbalansunderskott som finansierats med ökad statlig upplåning. Denstatliga utlandsskulden värderas nu till . Det krävskraftiga ökningar av industriproduktionen och exporten för att motsvara deökade räntekostnaderna. Det krävs nu krafttag för att vända den ekonomiskautvecklingen. Vi måste hålla tillbaka konsumtion och stimulera produktion ochinvesteringar. Åtstramningsåtgärderna måste drabba alla efter bärkraft. Det äremellertid enligt utskottets mening utomordentligt angeläget att debegränsningar som måste vidtas inte belastar de sämst ställda i samhället. Detkärva ekonomiska läget får inte tas till intäkt för att rasera det socialatrygghetssystem som byggts upp i vårt land. Det är tvärtom nödvändigt att värnaom grundtryggheten i ett läge då det krävs åtgärder, som innebär påfrestningarpå stora befolkningsgrupper. Utskottet ser det därför som väl motiverat attåterställa de tidigare bidragsnivåerna i pensionssystemet, sjukförsäkringen,arbetslöshetsförsäkringen och kommunala barnomsorgen. Dessa åtgärder är enviktig förutsättning för att skapa vilja och förståelse för att genomföra deövriga åtgärder som behövs för att vända den ekonomiska utvecklingen. Det statsfinansiella läget är emellertid sådant att dessaåtgärder, som innebär ökade offentliga utgifter, måste kompenseras medmotsvarande inkomstförstärkningar. Det är inte ansvarsfullt att tillåta att ensdessa angelägna utgiftsökningar skulle få leda till ytterligare ökat underskotti de offentliga finanserna. Redan tillväxten i räntekostnaderna för de tidigare SfU1982/83:13 42 årens upplåning beräknas bli ca mellan1982/83 och 1983/84. Att låta underskottet växa ytterligare genom att underlåtaatt finansiera nödvändiga utgiftsökningar skulle öka räntebelastningen i framtidenän mer. Vidare skulle de ökade utgifterna till hushållen, om deinte finansierades, stimulera den inhemska efterfrågan och driva upp denprivata konsumtionen och därmed motverka devalveringens syften. Som utskottetanfört är det nödvändigt att begränsa den inhemska konsumtionsefterfrågan. 1annat fall försämras bytesbalansen ytterligare och vägen mot ökad balans blirallt längre. Devalveringens kortsiktiga effekter innebär vissa påfrestningar påbytesbalansen. Dessa växer till oacceptabel storlek om den inhemska efterfrågansamtidigt tillåts expandera. Enligt utskottets mening kräver således enansvarsfull politik, som syftar till att understödja devalveringens positivaeffekter, att utgiftsökningarna finansieras med inkomstförstärkningar. Enligt utskottets mening bör dessa förstärkningar intedrabba en begränsad grupp utan bäras av alla. Det är vidare angeläget attåtgärderna inte bidrar till att försämra den svenska industrins internationellakonkurrenskraft. Utskottet kan mot denna bakgrund dela den uppfattning somredovisas i propositionen att finansieringen i första hand bör ske genom enhöjning av mervärdeskatten. De åtgärder som föreslås inom arbetslöshetsförsäkringenför att förbättra de arbetslösas ekonomiska situation bör finansieras inomförsäkringssystemet med en höjning av avgifterna till arbetsmarknadsfonden. En böjning av mervärdeskatten från till ledertill en allmän höjning av prisnivån med . Det finns vissa grupper, främstbarnfamiljer, som drabbas särskilt hårt av en momshöjning. Det finns därförenligt utskottet fog för att kompensera barnfamiljerna genom höjda barnbidragoch genom att öka livsmedelssubventionerna för att begränsa prisökningarna påbaslivsmedel. Utskottet tillstyrker mot bakgrund härav förslagen att böjabarnbidragen med sammantaget 750 milj. kr. räknat för helår. Hur fördelningenbör göras mellan en generell bidragshöjning och en höjning avflerbarnstillägget får ankomma på vederbörande utskott att bedöma. Vidare börlivsmedelssubventionerna öka med 230 milj. kr. räknat för helår, vilket ikonsumentledet kan beräknas motsvara en utgiftsminskning för hushållen mednärmare 300 milj. kr. Härigenom undanröjs effekten på subventioneradebaslivsmedel som momshöjningen annars skulle få. Det finns enligt utskottets mening anledning att närmarestudera åtgärdernas totala effekter, framför allt med avseende påkonsekvenserna för statsbudgeten. Enligt propositionen beräknas förslageninnebära ökade utgifter för statsbudgeten och socialförsäkringssektorn medtotalt 7,3 , miljarder kronor som helårseffekt. Inkomsterna beräknas till 7,1miljarder kronor. Till den del dessa åtgärder direkt berör statsbudgetenberäknar utskottet att åtgärderna sammantaget leder till en förstärkning mednärmare SfU1982/83:13 43 För ATP-systemet ocharbetslöshetsförsäkringen, som i huvudsak ligger utanför statsbudgeten,beräknas totaleffekten bli ett underskott med . Detsammanlagda resultatet blir således, som även framgår av propositionen, enskillnad på ca , som motsvarar livsmedelssubventionerna,vilka utgör kompensation för totalfinansieringens effekter. Det bör i detta sammanhang noteras att åtgärderna avseendesjukförsäkringen och folkpensionerna i sin helhet faller på statsbudgeten. 1det begrepp som i den ekonomiska analysen i nationalbudgeterna kallas denkonsoliderade offentliga sektorn ingår de tre delsektorerna stat, kommuner ochsocialförsäkringssektorn. Begreppet staten i detta sammanhang liksom inationalräkenskaperna är en statistisk konstruktion som inte innefattar allmänsjukförsäkring eller erkända arbetslöshetskassor. KAS och folkpensioner inrymsdäremot numera i staten. I propositionen görs uppskattningar av de indirektaeffekterna i form av ökade skatteinkomster. Dessa avser de statliga skatternaoch beräknas till . Kassamässigt tillförs emellertid statenäven kommunalskatterna på förmånerna. Skatterna utbetalas till kommunerna eftersläpning. förstärks därför statsbudgeten meddessa inkomster. En överslagsmässig beräkning av hur statsbudgeten påverkasinnevarande och nästa budgetår utvisar att åtgärderna i stort sett /83 och ger ett kassamässigt överskott på närmare 3 miljarderkronor /84. Överskottet bortfaller , då medel utbetalastill kommunerna till följd av ökat skatteunderlag 1983. Med anledning av vad som sägs imotion 112 av m. fl. (c) om beräkning av effekterna avmomshöjningen vill utskottet anföra följande. Motionärerna anser attpropositionens beräkning av effekterna är grovt överdrivna. Man jämför med,finansutskottets kalkyler då skattesatsen skulle sänkas lika mycketsom den nu föreslås bli höjd. Effekten härav beräknades då till 3 miljarderkronor. När konsumtionsskattesatsen justeras antas som regel,förutsatt att inte andra åtgärder vidtas som påverkarkonsumtionsbeteendet, att konsumenterna påverkas så att om exempelvis skattensänks ökar konsumtionsvolymen . Därigenom minskar skattebortfallet jämfört medom konsumtionen skulle varit oförändrad. antog finansutskottet isina beräkningar att så skedde. 1 de nu föreliggande kalkylerna i propositionenhar inte antagits att konsumtionsvolymen påverkas av skattesatsens höjning.Skälet härför är att hushållens köpkraft hålls uppe av de förbättringar somföreslås i de olika bidragssystemen. Genom att dessa åtgärder vidtas samtidigtfinns det inte skäl att räkna med någon motverkande effekt på konsumtionsvolymentill följd av skattehöjningen. Utskottets kalkyler utförda på motsvarande sättsom föregående år men med en högre prisnivå och med beaktande av dettaresonemang leder till en effekt som är obetydligt lägre än de 4,5 miljarderkronor som anges i propositionen. SfU1982/83:13 44 kommer attunder första hälften av december till regeringen överlämna en beräkning avstatsbudgetens inkomster för nästa budgetår. Verket har med anledning häravbegärt in underlag från berörda myndigheter och avser att revidera sinatidigare beräkningar. Det finns enligt utskottets mening skäl att, när säkrareunderlag föreligger, på nytt bedöma effekterna av momshöjningen. Skulle det dåvisa sig att mervärdeskatten inte ger de inkomster för staten som motsvarar deav utskottet ovan tillstyrkta utgiftsökningarna utgår utskottet från attregeringen föreslår kompletterande åtgärder för att finansiera dessa. I motionerna 120 av m.fl. (fp) och 118 (112) av m. fl. (c) anförs att en höjning avmervärdeskatten skulle dämpa efterfrågan alltför kraftigt. När den borgerligaregeringen devalverade den svenska kronan föreslog regeringen istället en sänkning av mervärdeskatten. En momshöjning leder till kraftigareallönesänkningar, menar motionärerna. Detta kan endast leda till ytterligareavmattning av konjunkturen och en ökad arbetslöshet. En momshöjning är enligtmotionärerna det sämsta sättet att åstadkomma den önskade finansieringen. Som utskottet redovisat innebär höjningen avmervärdeskatten en köpkraftindragning som, tillsammans med avgiftshöjningartill arbetsmarknadsfonden, skulle motsvara de ökade disponibla resursersomåterställandet av de sociala förmånerna i pensionssystemet, sjukförsäkringen,arbetslöshetsförsäkringen och barnomsorgen skulle innebära. Om hushållenstotala köpkraft återställs på detta sätt finns det enligt utskottets meninginte skäl för att påstå att åtgärderna i proposition 55 skulle leda tillrealinkomstförsäm-ringar och ökad arbetslöshet. Åtgärderna innebär endast enfördelningspo-litiskt motiverad omfördelning inom hushållssektorn. Utskottetdelar inte motionärernas bedömning av effekterna av de föreslagna åtgärderna. 1 motion 106 (99) av . (m) anförs att momshöjningen leder till utgiftsökningar för de enskildahushållen som är lika stora som eller större än de påslag på förmåner ochbidrag som föreslås. Om inte momsen höjs bibehåller hushållen i motsvarande månsin köpkraft. Därmed bortfaller, enligt motionärerna, motiven för att höjamomsen och förbättra de olika förmåner och bidrag som föreslås i propositionen.Endast förslaget om höjning av flerbarnsstödet godtas i motionen. Man anvisarfinansiering av förslaget genom minskade livsmedelssubventioner. Något konkretyrkande på detta framläggs emellertid inte. Som utskottet anfört talar främst fördelningspolitiskaskäl för att återställa de bidragsnivåer som tidigare gällt. Ett återställandeav ersättningsnivåerna ger till de direkt berördagrupperna barnfamiljer, arbetslösa, pensionärer, studerande, sjuka ochhandikappade. Detta betalas av samtliga hushåll genom momshöjningen ochavgiftshöjningen. Den fördelningspolitiska effekten för hushållen av åtgärdernaär därmed uppen- SfU1982/83:13 45 bar, Motionärerna hävdar å ena sidan att bidragsökningenblir mindre än skattehöjningen, dvs. Å andra sidanpåstår man att förslagen totalt sett leder till en försämring av budgetsaldot,dvs. att åtgärderna underfinansieras. Detta är varken konsekvent eller, somframgått, korrekt. Utskottet kan således inte godta den uppfattning som kommertill uttryck i motionen vad gäller förslagen i proposition 55. 1 motion 128 av m. (vpk) tillstyrker man regeringens förslag till förbättringar avtransfereringarna. Endast på två punkter som avser flerbarnstilläggen ochslopandet av KAS för ungdomar avviker man från regeringens förslag.När det gäller finansieringen av de förslag man accepterar anger motionärerna istället för momshöjningen flera egna finansieringskällor, som tillsammans medhöjningen av arbetsgivaravgiften beräknas öka inkomsterna med 5,7 miljarderkronor. Återtagandet av beslutet om karensdagar i sjukförsäkringen anser intemotionärerna behöver finansieras då karensdagarna ännu inte införts. Utskottet delar inte motionärernas syn vad gällerfinansieringen av förbättrade förmåner inom sjukförsäkringen. 1 den statsbudgetsom fastställt för /83 har utgifterna försjukförsäkringen beräknats med förutsättningen att bl. a. karensdagar införsden . Om dessa karensdagar slopas innebär det ökade utgifter, ochom dessa inte finansieras leder det till ökat budgetunderskott. Som utskottetangett tidigare faller inkomst- och utgiftsförändringarna i sjukförsäkringenhelt inom statsbudgeten. Förslagen till inkomstförstärkningar i motion 128innebär således inte att de föreslagna åtgärderna totalfinansieras. mening är det angeläget att utgifterna finansieras /1983, då de träder i kraft. Det får ankomma på skatteutskottetatt bedöma huruvida de motionsvägen framlagda skatteförslagen kan ge effekterredan fr. o. m. Enligt utskottets mening är det emellertid uppenbart attde inkomstförstärkande åtgärderna inte i tillräckligt hög grad kan bidra tillatt finansiera utgiftsförslagen. Utskottet kan därför inte tillstyrkafinansieringsalternativet enligt motion 128. Utskottet tillstyrker attåtgärderna att förbättra ersättningsnivåerna i pensionssystemet,sjukförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen, barnomsorgen och barnbidragentotalfinansieras med en höjning av mervärdeskatten och arbetsgivaravgiftentill arbetslöshetsförsäkringen. Behovet av att åtgärderna totalfinansieras ärenligt utskottet mening så angeläget att detta bör komma till uttryck iriksdagens beslut vad gäller dessa utgiftsökningar.