bet · G601KrU10 · 1982-12-31 00:00:00 — om vissa kulturpolitiska frågor i detta betänkande behandlas femmotioner med förslag till en rad åtgärder på kulturområdet. ökat stödtill regional och lokal kulturverksamhet, ansvarsfördelning mellan stat, landsting och kommuner inomkultursektorn, kulturrådetsfördelning av bidrag, kommersialismensverkningar på kulturområdet. I motion 1981/82:273 av m. fl. (vpk) yrkas 1. att riksdagenbeslutar att hemställa hos regeringen om en parlamentariskt förankradutredning om kommersialismens verkningar på kulturområdet med beaktande av dei motionen anförda synpunkterna, 2. att riksdagenbeslutar att hemställa hos regeringen om en utredning om en kulturlag somgaranterar en jämn kulturell standard och förbättrade betingelser för enkraftfull utveckling av kulturlivet i kommunerna, 3. att riksdagenbeslutar att hemställa hos regeringen om åtgärder för att motverka det hot motyttrandefriheten som utgörs av att de kommersiella intressena utvidgar sittinflytande över kulturlivet genom sponsorverksamhet. I motion 1981/82:1320 av Nils-OlofGustafsson m.fl. (s) yrkas att beslutar begära att regeringen kommermed förslag som möjliggör fortsatt teaterverksamhet i glesbygd. I motion 1981/82:1774 av m. fl. (c) yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om vikten avfortsatt decentralisering och fördelning av stödet till regionalkulturverksamhet, 2. att riksdagenhos regeringen begär att ges i uppdrag att i samband med sittpetitaarbete inför /84 pröva förutsättningarna för enomfördelning av stödet till regionala kulturinstitutioner för att i ökadutsträckning tillgodose underförsörjda områden i enlighet med vad i motionenanförs, 3. att riksdagenhos regeringen begär att ges i uppdrag att ta initiativ isyfte att främja ett bättre samarbete mellan kulturinstitutio- 1 1982/83. KrU1982/83:10 2 nerna på regional nivå och andra delar av kulturlivet. I motion 1981/82:1781 av MargaretaWinberg m. fl. (s) yrkas att beslutar att som sin mening geregeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av dels en samladredovisning av den forskning som redan gjorts när det gäller den kommersiellakulturens inverkan på barn, dels en utredning som får i uppdrag att utarbetaett åtgärdsprogram mot "skräpkultur". I motion 1981/82:2043 av GöstaBohman m. fl. (m) yrkas - med hänvisning till vad som anförts i avsnittetKulturpolifik i motion 1981/82:2018- 1. att riksdagenhos regeringen begär en översyn av ansvarsfördelningen mellan stat, landstingoch kommun inom kultursektorn, 2. att riksdagenhos regeringen begär en utredning om möjligheterna att sprida ansvaret förkulturrådets bidragsgivning till sinsemellan oberoende organ, 3. att riksdagenuttalar att nya vägar för finansiering av kulturverksamheten skall prövas. har inhämtat yttrande från statenskulturråd över mofionerna 273, 1320, 1774 och 2043. Remissyttrandena är fogadesom bilaga till detta betänkande. Flertalet av de motionsförslag somutskottet behandlar i detta betänkande syftar till att förstärka och bygga utden verksamhet på olika kulturområden som förekommer på det regionala ochlokala planet. Olika åtgärder för att stödjaregional och lokal kulturverksamhet föreslås i motionerna 273 (vpk), 1320 (s),1774 (c) och 2043 (m). Den statliga kulturpolitiken skall enligt motion 1774 (c)medverka till en decentralisering av beslut och verksamhet. Den skall ävenutjämna de stora skillnaderna och den geografiska obalansen i denhittillsvarande fördelningen av kulturinsatserna och fylla eftersattakulturbehov i olika delar av landet. Motionärerna föreslår att i enframställning till regeringen skall ställa sig bakom dessa synpunkter. Vidareyrkas att skall få i uppdrag att i samband medanslagsframställningen för /84 pröva en omfördelning av stödettill regionala kulturinstitutioner för att i ökad utsträckning tillgodoseunderförsörjda områden. Motionärerna motiverar förslaget med att stödet tillregionala och lokala teater-, dans- och musikinstitutioner är ojämnt fördelatöver landet. Det råder, sägs det, en påtaglig obalans mellan de södra och denorra delarna av , liksom mellan storstads- och glesbygdslän. erinrar i sitt remissyttrande om att rådetunder en följd av år har begärt ökat antal grundbelopp för de små regionalateatrarna. KrU1982/83:10 3 fall är dessa synonyma med teatrar i landets norra delar.Viclare har mindre institufioner utanför storstadsområdena prioriterats vidfördelning av grundbelopp. I fråga om de små länsteatrarnas förutsättningarunderstryker att en fortsatt utbyggnad är avhängig vilka åtaganden som görs från huvudmännens sida och att det statliga stödet följer beslut om ökade satsningar hos huvudmännen. När det gäller de stora teaterinstitufionerna förtjänar det enligt att nämnas att huvudmännens åtagande vida överstiger statens. Beträffande det statliga stödet till de regionalateatrarna påpekar att skillnaderna i grundbeloppsfördelningen överlandet är påtaglig. De kommunala kulturinsatserna och samspelet mellan stat,landsting och primärkommun behandlas i ett. utredningsprojekt inom rådet, KOSK-kommunerna, staten och kulturen. De regionala institutionernas roll tas upp idetta sammanhang. Utskottet vill med anledning av de ovan nämnda motionernaerinra om att ett av de kulturpolitiska mål som fastställdes av innebär att kulturpolitiken skall främja en decentralisering avverksamheter och beslutsfunktioner på kulturområdet. I årets budgetproposition(prop. 1981/82:100 bil. 12 s. 10) framhålls att det är nödvändigt att föra enstatlig kulturpolitik som tar sikte på att tillförsäkra alla invånare i landetmöjligheter att bli delakfiga av kulturinsatserna och att trygga bredd ochmångfald i kulturlivet. Utskottet konstaterar mot denna bakgrund att det råderenighet om att kulturpoHtiken bl. a. skall syfta till en decentralisering avverksamheter på skilda kulturområden. Något särskilt uttalande härom frånriksdagens sida enligt motion 1774 (yrkande 1) anser utskottet därför inteerforderligt. Beträffande önskemålen om en omfördelning av stödet tillregionala kulturinstitutioner framgår det av yttrande att rådethar uppmärksammat denna fråga i samband med budgetarbetet. Motion 1774 i dennadel (yrkande 2) får enligt utskottets mening anses vara tillgodosedd. Ett närmare samarbete rhellankulturinstitutioner av olika slag skulle kunna bidra till att skapa utrymme fören utveckling av de små institutionernas verksamhet, hävdas det vidare i motion1774. Motionärerna anser att ett bättre samarbete såväl mellan centrala ochregionala kulturinstitutioner som mellan institutioner och fria grupper skullekunna medföra att tillgängliga resurser utnyttjades mer effektivt. De föreslårdärför att skall få i uppdrag att ta initiativ för att få tillstånd ett bättre samarbete mellan kulturinstitutionerna på regional nivå ochandra delar av kulturlivet. Beträffande detta förslag påpekar att rådet isin konsulterande verksamhet arbetar med att öka samarbetet mellaninstitutionerna för att KrU1982/83:10 4 åstadkomma ett bättre resursutnyttjande. Under innevarandehöst kommer rådet att ta inifiafiv till samtal mellan de regionalateaterinsfitufionerna i publikfrågor. Rådet framhäver dock att ett utvidgatsamarbete är direkt avhängigt vilka basresurser som finns. Ett underförsörjtteaterliv kan inte samverka så länge nödvändiga resurser för primära åtagandenfattas. Även inom det ovan nämnda kommer vissasamarbetsfrågor att behandlas, bl. a. de regionala institutionernas roll.Frågan om roll och resurser för samarbetsfrämjande åtgärderkommer, anför rådet, att prövas av regeringen vid beredningen av rådets rapportRegional musikpolitik (1981:6). Utskottet delar motionärernas uppfattning att man bör tatill vara alla möjligheter att effektivare utnyttja tillgängHga resurser genomett nära samarbete mellan kulturinstitutionerna. Av yttrandeframgår att rådet på en rad olika sätt stöder institutionerna i deras strävanatt åstadkomma ett närmare samarbete. En särskild framställning fill regeringenenligt yrkande 3 i mofion 1774 är därför enligt utskottets mening inteerforderlig. I motion 2043 från moderatasamlingspartiet hemställs om en översyn av ansvarsfördelningen mellan stat,landsting och kommun inom kultursektorn. 1 den motivering till yrkandet somlämnas i motion 2018 (m) hävdas att vissa delar av landet anser sig missgynnadevid fördelningen av det statliga stödet i form av grundbelopp tillkulturinstitutionerna. Motionärerna anför att en större regional och lokalsjälvbestämmanderätt är önskvärd ur principiell synvinkel. De understryker attförändringar av det statliga stödets utformning inte bör leda till attkostnader läggs över på landsting och kommuner. I sin kommentar till förslaget framhåller attden fördelning av ansvaret för kulturpolitiska insatser mellan stat, landstingoch primärkommuner som gäller beslöts av . Grundprincipenär att kulturinsatser år ett frivilligt åtagande för kommunerna. Den nuvarandeansvarsfördelningen inrymmer dock många olika problem anser ochanför vidare följande. Det råder stora olikheter mellankommunernas insatser och på fillgången på kulturverksamhet i olika delar avlandet. Det är i och för sig en följd av den kommunala självstyrelsen. Blirolikheterna för stora utgör det ett problem ur jämlikhetssynpunkt. Även destatliga insatserna är ojämnt fördelade över landet och mellan olika kultursektorer.Detta har bl. a. utgjort bakgrunden till att satt i gångutredningsprojektet , staten och kulturen (KOSK). I det projektetkommer utvecklingen att beskrivas och effekterna av 1974 årsbeslut om ansvarsfördelning att analyseras. Det är inte aktuellt att inomprojektet utarbeta förslag till förändringar av gällande principer. Den bildsom slutrapporten ger blir utgångspunkt för rådets fortsatta arbete med attutveckla de statliga kulturinsatserna. KrU1982/83:10 5 Utskottet anser att resultatet avdet nu pågående utredningsarbetet inte bör föregripas. Utskottet avstyrkerdärför motion 2043 i här aktuell del (yrkande 1). kommunisternaförordar i motion 273 att frågan om en kulturlag skall utredas. Motionärernamenar att den statliga kulturpolitiken måste rustas upp. En lagstiftning måstegenomföras som garanterar en jämn kulturell nivå kommunerna emellan och ledertill förbättrade betingelser för en kraftfull utveckling av deras kulturliv. erinrar om den princip för ansvarsfördelningpå kulturområdet som lade fast , nämligen attkulturinsatserna är ett frivilligt åtagande för kommunerna. Rådet framhålleratt alla förslag om ändringar i det avseendet har avvisats genom olikauttalanden av regering och riksdag och att också rådet för sin del har avvisattanken på lagstiftning. Ofta åberopas i diskussionenlagstiftningen i övriga nordiska länder. Det förbises då att begreppet lag därhar en annan innebörd. Det är närmast fråga . om bidragsförordningar och intelagar som lägger uppgifter på kommunerna. En annan aspekt som bör beaktas dåman diskuterar lagstiftning på kulturområdet är att tendensen generellt i vårtland går ifrån lagar som ställer preciserade krav i kommunerna. På dem läggs istället ett allt större självständigt ansvar. Det råder stora olikheter mellankommunernas insatser på kulturområdet och på tillgången på kulturverksamheter.Det är en följd av den kommunala självstyrelsen. Om olikheterna blir alltförstora utgör de ett problem från jämlikhetssynpunkt. a. mot den bakgrundenhar inlett utredningsarbetet Kommunerna, staten och kulturen(KOSK). Där kommer den ojämna standarden att belysas genom en beskrivning avden faktiska situationen och genom försök till förklaringar. Även de statliga insatserna är ojämnt fördelade överlandet och inom olika kultursektorer. Behovet av förändringar av statens insatserkommer att diskuteras i form av idéer om och konsekvenser av olika alternativamodeller. Det är dock inte aktuellt att lägga fram förslag om förändringar avgrundläggande principer inom ramen för det nu pågående utredningsarbetet somskall avslutas i mitten av 1983. Eftersom delar den i motionenuttryckta ambitionen att förbättra befingelserna för utvecklingen avkulturlivet i kommunerna, så blir det anledning för att noggrantöverväga vilka slutsatser utredningsmaterialet kan föranleda. Förslag som överensstämmer med detnu föreliggande har avslagits av (KrU 1977/78:9,KrU 1979/80:26) med hänvisning bl. a. till att riksdag avvisat tankenatt staten genom lagstiftning skulle reglera den kommunala verksamheten inomkulturområdet. Med hänsyn till vad som anförts finner utskottet att enutredning enligt motionsyrkandet inte är påkallad. Utskottet avstyrker alltsåmotion 273 (yrkande 2). 1* 1982/83. KrU1982/83:10 6 De svårigheter som kan uppkomma förteaterverksamhet i glesbygd tas upp i motion 1320 (s). Motionärerna pekar påatt har vissa svårigheter att få avsättning för sina produktioner.Detta beror främst på att teaterföreningarna inte kan betala de höjda gager somRiksteatern har sett sig nödsakad att ta ut. Det finns behov av teater ikommunerna anser mofionärerna. De hemställer därför att skall begäraatt regeringen skall lägga fram förslag som möjliggör fortsatt teaterverksamheti glesbygd. I sittyttrande över motionen anför bl. a. följande. har i sina två senasteanslagsframställningar pekat på den besvärliga situation som skapas förteaterlivet i allmänhet och för i synnerhet avminskade/urholkade statsbidrag och vikande beställarekonomi. De problem sommotionärerna tar upp gäller såväl de helt statligt finansierade institutionernasom lokala och regionala teatrar och fria teatergrupper. Ett problem som uppstått är att dekommunala kulturanslagen, framför allt i de små kommunerna, inte följtkostnadsutvecklingen. har producenterna upprepade gånger höjt sinapriser. För många lokala arrangörer kostar det nu alltför mycket att köpa in enföreställning från och/eller fria grupper, vilket gör att antaletteaterföreställningar särskilt i de små kommunerna ofta gått ner. Rådet har också givit uttryck för en oro för derepertoarmässiga följderna av ökad anpassning till krav på lättsåldaföreställningar och därmed risker för kvalitetsförsämring - som kan bli följdenav nedskärningar och ökat recettberoende. I För Svenska del har rådet begärt ett återtagandeav det s. k. , besparingsalternativet samt en mindre ökning för att möjliggöraför teatern att erbjuda beställare barn- och ungdomsteater till låga priser. erinrar vidare ompågående försöksverksamhet med teater i . De i motionen framförda synpunkterna på utveckHngen avteaterutbudet delas alltså i huvudsak av . spelar enbetydelsefull roll när det gäller att komplettera det regionala teaterutbudetoch föra ut ett varierat teaterutbud i olika delar av landet. Utskottet villunderstryka vikten av att även framgent kan tillgodose detta. yttrande framgår att såväl som noga följerutvecklingen. Med hänsyn härtill anser utskottet att det inte är erforderligtatt vidtar någon åtgärd med anledning av motion 1320. Formerna för kulturrådetsbidragsgivning tas upp i motion 2043 (m). Enligt den motivering till förslagetsom lämnas i motion 2018 (m) skall verksamhet ha en stödjandeinriktning, inte en styrande. Rådets bidragsgivning är enHgt motionärerna avså stor betydelse att dess beslut i praktiken blir avgörande för mångsidigheteni kulturutbudet. Det finns därför skäl att undersöka om ansvaret förbidragsgivningen lämpligen kan delas mellan KrU1982/83:10 7 flera sinsemellan oberoende organ säger de och förordaratt denna fråga blir föremål för utredning. pekar i sitt yttrande över motionen på att denstatliga bidragsgivningen är spridd till flera olika organ vid sidan omkulturrådet t. ex. konstnärsnämnden. Rikskonserter, ochstatens konstråd. Därtill kommer att statliga kulturinstitutioner inom sinaområden svarar för olika former av stöd. a. följande. Även inom organisationär ansvaret för fördelning av bidrag spritt. Förtroendemannamedverkan är ettviktigt inslag och sker i form av beslut i nämnderna och beredning av beslut isärskilda arbetsgrupper. Rådet har innevarande budgetår 14statsbidragsberedande arbetsgrupper. Det finns sex grupper förlitteraturstödet, en för kulturtidskriftsstödet, tre för stödet fill friateater-, dans- och musikgrupper, en för vardera stöd till amatörteater,fonogram, konsthantverkskooperativ och investeringar vid museijärnvägar.Ledamöter i nämnder och arbetsgrupper förordnas för begränsad fid för att detskall vara ombyte av personer som deltar i bidragsprövningen. prövar i olika sammanhang bl. a. i rapportenStatens kulturråds -organisation en ytterligare spridning avbidragsfördelningen. måste hållas i minnet att den grundläggande idénbakom inrättandet av var att få en myndighet med ett samlat ansvarför statliga insatser inom olika delar av kulturområdet. Först på så sätt blirdet möjligt att behandla vikfiga aspekter av kulturpolitiken som går över deenskilda konstområdena. Det gäller t. ex. insatser inom barnkulturområdet,invandrarkultur, kultur i arbetslivet. Det samlade ansvaret ger kulturrådetmöjlighet att avväga insatserna på ett optimalt sätt. Enligt rådets mening börsådana avvägningar ytterligare underlättas genom att fördelningsansvaret förvissa anslagsändamål flyttas från regeringen till . framhåller attbidragsgivningen på olika områden självklart kan och bör ständigt diskuteras.Så sker också både inom rådet och genom särskilda utredningar. Rådet erinraräven om att i rapporten om organisation diskuteras rådets uppgiftatt fördela bidrag. Där föreslås vissa ändringar i fråga om bidragshanteringen.Rapporten remissbehandlas f. n. Därmed kommer, anför rådet, statsmakterna attfå underlag för en mer övergripande prövning av den statliga bidragsgivningeninom rådets ansvarsområde. Med hänvisning till vad här redovisats anser utskottet attdet inte är motiverat att begär en utredning av den art som föreslåsi motion 2043 (yrkande 2). Moderata samlingspartiet föreslår imotion 2043 att skall uttala att nya vägar för finansiering avkulturverksamhet skall prövas. Förslaget motiveras i mofion 2018 (m) med att deskärpta kraven på offentliga besparingar kommer att leda till ett växande behovav andra inkomster för kulturlivet än bidrag från stat och kommuner. Ett ökatinslag av avgiftsfinansiering är enligt motionärerna ett naturligt instrument.De menar dock att KrU1982/83:10 8 avgifterna måste vara så utformade att de inte äts upp avadministrationskostnaderna. Vidare uttalas att enskilda personer samt företagbör kunna ta större ansvar för att gynna det svenska kulturlivet-. Ett yrkande i motion 273 (vpk) går ut på att regeringenskall vidta åtgärder för att motverka det hot mot yttrandefriheten som utgörsav att de kommersiella intressena utvidgar sitt inflytande över kulturlivetgenom sponsorverksamhet. framhåller i sitt yttrande attavgiftsfinansiering är en fråga som rådet bevakar. Rådet erinrar om att enstudie om avgifternas roll i kulturverksamheten gjordes i början av 1970-taletoch menar att den nya samhällsekonomiska situationen gör det angeläget att pånytt ta upp avgiftsfrågorna. Generellt finns det sannolikt intealltför stora ekonomiska vinster att göra genom höjda avgifter. Vad som ärvikfigare är att få mer publik fill kulturinstitutionerna. I vissafall kan ytterligare avgiftshöjningar åstadkomma betydande skada genom attpublik och lokalarrangörer inte längre anser sig ha råd med t. ex. Riksteaternsföreställningar. Bidragsgivningen från enskilda och företag är inte en väg,som sannolikt kan bidra till mer väsentligt ändrade ekonomiska förutsättningarför kulturverksamheten. I vissa andra länder har den fått en betydligt störreomfattning än i vårt land. Det görs dock värdefulla insatser av enskilda ochnäringsliv men det gäller att varje påverkan på kulturverksamhetenundviks. följer utvecklingen av den s. k. sponsorverksamheten. Avgifter för att finansierakulturverksamhet förekommer på en rad områden, t. ex. museer och teatrar. Förde statligt finansierade institutionerna Operan och Dramatiska teaternberäknas i budgetpropositionen hur stor del av medelsbehovet som börtäckas av inkomster från recetter. Utskottet vill för sin del understryka vad kulturrådetanför, nämligen att höjda avgifter knappast torde medföra en väsentlig ökningav kulturinstitutionernas inkomster. Problemen med verksamhet somutskottet behandlat i det föregående är ett exempel härpå. En ökad avgiftsfinansieringskulle enligt utskottets mening kunna komma i konflikt med de kulturpolitiskamålen då främst de resurssvaga grupperna skulle komma att drabbas av enavgiftshöjning. Vid överväganden om eventuella avgiftshöjningar är det viktigtatt man noga väger in de följdverkningar som dessa kan medföra. I dettasammanhang är även den diskussion som förs om avgifter vid folkbiblioteken värdatt notera. Utskottet har (KrU 1975:12) kraftigtbetonat betydelsen av att man slår vakt om principen att bibliotekens samlingarskall vara fritt tillgängliga utan avgift. Utskottet vidhåller dennauppfattning. Ekonomiskt stöd från enskilda och företag tillkulturverksamhet - s. k. sponsorverksamhet - förekommer i betydande omfattningi vissa länder. KrU1982/83:10 9 framhåller att sådan bidragsgivning sannoliktinte på ett väsentligt sätt kan bidra till ändrade ekonomiska förutsättningarför kulturverksamheten. Det är enligt rådet värt att notera att enskilda ochnäringsliv har gjort och gör värdefulla insatser men att det gäller att varjepåverkan av kulturverksamheten undviks. Utskottet vill peka på att erfarenheter från andra ländervisar att det främst är kulturinstitutionerna och den etablerade konsten somfår sådant stöd. Skulle så bli fallet även i skulle ytterligareekonomisk obalans kunna uppstå till nackdel för konst som söker nya vägar. Utskottet anser att regeringen noga bör följa utvecklingenbeträffande sponsorverksamheten. I detta sammanhang är det viktigt att dekulturpolitiska målen beaktas och att man noga uppmärksammar effekterna påkurturlivet. Med hänvisning till vad som anförts avstyrker utskottetyrkande 3 i motion 2043 och motion 273 i här aktuell del (yrkande 3). En parlamentarisk utredning omkommersialismens verkningar på kulturområdet bör enligt motion 273 (vpk)tillkallas. I utredningsarbetet bör bl. a. följande synpunkter beaktas,nämligen ägandeförhållandena inom skilda delar av kulturindustrin, import samtmarknadsföring och distribution av kulturprodukter, kulturindustrins utvecklingoch anknytning till skilda former av massmedia och förlagsverksamhet,samhälleliga insatser som kan motverka det kommersiella utbudet. erinrar om att rådet i olika sammanhangbehandlat frågan om en parlamentarisk utredning om kulturkommersialismen ochdärvid betonat vikten av ett brett utredningsarbete inom för attklarlägga vissa grundläggande frågor. Rådet har däremot avvisat tanken på en parlamentariskutredning bl. a. därför att det har varit oklart vilken typ av förslag en sådanutredning skulle kunna leda fram till. Ett omfattande och sannolikt långvarigtutredningsarbete i en parlamentarisk utredning skulle hämma insatser somlöpande aktualiseras inom bl. a. av det slag som den nyligengenomförda reformen på fonogramområdet representerar, anför rådet. Rådet har funnit att diskussionen om kulturkommersialismenofta är oklar. Rådet har därför ansett det nödvändigt att systematisera faktaoch kunskaper på området vilket sker i en nyligen publicerad rapport (Femforskare om kulturkommersialismen, Kulturpolitisk forskning och utveckling nr2). Rapporten innehåller bl. a. en översikt över möjliga åtgärder för attmotverka kommersialismens negativa verkningar. har även aviserat att rådet avser att göravissa insatser av förstudiekaraktär inom det här aktuella området. Inriktningenav dessa insatser går ännu inte att ange. Vid urvalet av ämnen för förstudierkommer de delområden som i motionen beskrivs som uppgifter för enparlamentarisk utredning att kunna övervägas, anför . KrU1982/83:10 10 har vid upprepadetillfällen behandlat förslag om parlamentarisk utredning angående denkommersiella kulturindustrin och dess verkningar. Senast behandlades frågan år1981.