bet · G601SkU15 · 1982-12-31 00:00:00 — Utskottet tillstyrker propositionen även idenna del. Förslaget i propositionen beträffandekapitalskatterna innebär bl. a. att förmögenhetsskatten för fysiska personerhöjs . Förmögenheter under 400 000 blir liksom hittillsskattefria. Skattesatsen höjs därefter succesivt. För förmögenheter på1 . och skattesatsen på överskjutande belopp3 %. Ifråga om arvs- och gåvoskatten innebär propositionen att skatteskalorna i klassI, som avser efterlevande make och barn, skärps med högst . Iklass II, som avser övriga arv- och gåvotagare, skärpsskatten med högst . Skatteni klass III, som avser vissa allmännyttiga stiftelser och ideella föreningar,behålls oförändrad. Också de skattefria grundavdragen vid arvsbeskattningen, . för make, . för annan i klass I och . i klass II ellerIII samt vid gåvobeskattning . för alla, behålls oförändrade. Beträffandeden närmare utformningen av skatteskalorna kan nämnas att skatten för enskattephktig lott i klass I på . ökar , på500 000 från 122 500 till 135 000 och på 2 500 000 ftån 1 133 500 till . Skattesatsen i det högsta skiktet i klass I stiger enligt förslagetfrån på belopp . Iklass II stiger skatten enligt förslaget exempelvis på . från 97 700 till 108 100 kr.och på . Skattesatsen i det högstaskiktet i klass II stiger enligt förslaget från på beloppöver . Imotionerna 73 av () och (), 100 av . (m), 113 av m. fl. (c) och 120 av m. fl. (fp) yrkasavslag på propositionen i dessa delar. SkU1982/83:15 61 a. att skärpningarna i praktiken riktar sig motfamiljeföretagen och mot produktivt sparande. m. fl. (vpk) yrkardäremot i motion 125 ytterligare skärpningar av såväl förmögenhetsskatten somarvs- och , gåvoskatten. Detta yrkande framställs som ett alternativ tillregeringens förslag om höjning av mervärdeskatten och behandlas därför isamband med denna fråga i betänkande 14. omläggning av kapitalbeskattningen harskatteskalorna fortlöpande anpassats till penningvärdeutveckhngen, ochväsentliga lättnader har därutöver genomförts beträffande kapital ifamiljeföretag. De i propositionen framlagda förslagen beträffandekapitalbeskattningen motiveras av samma skäl som redovisats i fråga ombegränsningarna av skattelättnaderna för vissa sparformer. Härtill kommer attägare av stora förmögenheter och arvtagare får anses ha möjlighet att ta på sigen del av de ökade bördorna för att stärka samhällsekonomin. De i propositionenföreslagna skärpningarna i fråga om mindre förmögenheter och arv är enligtutskottets uppfattning måttliga. När det gäller större kapital anser utskottetskatterna redan nu vara så höga att utrymme saknas för så betydande höjningarsom-föreslås i vpk-motionen. Mot bakgrund av det rådande samhällsekonomiskaläget får emellertid det i propositionen framlagda förslaget även i denna delanses skäligt. Av det anförda framgår att utskottet tillstyrkerpropositionen och avstyrker motionerna 73, 100, 113 och 120 även i dessa delar. () yrkar imotion 82 att det skattefria grundavdraget vid gåvobeskattningen höjs . Motionären åberopar att beloppet . fastställdes1970, då grundavdraget fick sin nuvarande konstruktion, och anför att motivsaknas för att via en fortlöpande penningvärdeförsämring successivt höjagåvoskatten. Som framgår av vad utskottet anfört harskatteskalorna för arvs- och gåvoskatten successivt anpassats tillpenningvärdeförändringen. När det gäller gåvoskatten har dock det skattefriabeloppet legat kvar vid , om man bortser från vissa ändringar i frågaom skattefriheten för gåva av lösöre. Att grundavdraget för gåvor inte räknatsupp har sin grund i gåvoskattens funktion att hindra kringgåenden avarvsbeskattningen genom fortlöpande gåvor av belopp under skattepliktsgränsenoch i att gåvor från olika givare till gåvomottagare i samma familj inte läggsihop vid gåvobeskattningen. Det kan också nämnas att en spärr behövs motmöjligheterna att uppnå fördelar vid inkomstbeskattningen genom kapitalöverföringartill barn. Mot denna bakgrund är utskottet f. n. inte berett att tillstyrka enhöjning av grundavdraget vid gåvobeskattningen. Utskottet avstyrker såledesmotion 82. SkU1982/83:15 62 antog ettnytt system för investeringsavdrag för inventarier. fick sådana avdragske av anskaffningsvärdet exkl. mervärdeskatt vid beräkning av den ideklarationen redovisade nettointäkten av jordbruksfastighet eller rörelse.Enligt de nya reglerna får avdrag göras av anskaffningsvärdet exkl.mervärdeskatt i samband med redovisning av sådan skatt. Det nyainvesteringsavdraget är tidsbegränsat och gäller till'utgången av . I propositionen föreslås en förlängning av detta avdragmed , dvs, till utgången av 1983. Vidare föreslås en ettårigförlängning av det särskilda investeringsavdraget för byggnadsarbeten m. m.Regeringen har vidare beslutat om en förlängning av det nuvarande frisläppet avde allmänna investeringsfonderna och investeringsreserverna med (SFS1982:907 och 908). Förslagen föranleder ingen erinran från utskottets sida.Utskottet tillstyrker följakthgen proposifionen i dessa delar. Vad särskilt angår den av ochSveriges grossistförbund i skrivelser till utskottet aktualiserade frågan omåterinförande av ett investeringsavdrag vid inkomsttaxeringen för tandläkareoch vissa andra yrkeskategorier vidhåller utskottet sin tidigare intagna ståndpunkti denna fråga, nämligen att kretsen avdragsberätfigade av bl. a. praktiska skälbör begränsas till dem som är redovisningspliktiga till mervärdeskatt. I propositionen föreslås ocksåregler om skyldighet i vissa fall för svenskt aktiebolag, svensk ekonomiskförening och svensk sparbank att betala in medel på ett räntelöst konto iriksbanken. De nya bestämmelserna har utformats med lagen om insättning påtillfälligt vinstkonto som förebild. Inbetalningen till blir såledesavdragsgill om motsvarande belopp avsätts till en särskild investeringsfond.Fonden får tas i anspråk för bl. a. investeringar i byggnader, markanläggningaroch inventarier samt kostnader för forskning, utveckling och marknadsföringutomlands. Den fid under vilken medlen skall vara spärrade på kontot äremellertid betydligt kortare än enligt vinstkontolagstiftningen, två i ställetför . Vidare krävs det "synnerliga skäl" för att man skallerhålla befrielse från inbetalningsskyldighet. Har beslut om lanspråktagandeav investeringsfond meddelats får företaget från kontot ta ut medel sommotsvarar den del av den särskilda investeringsfonden som skall eller får tas ianspråk. Utbetalningen får dock inte göras före utgången av november månad detår då den mot inbetalningen svarande avsättningen prövats vid taxeringen i förstainstans. I partimotionerna från m, c och fp (100, 113 och 120)yrkas avslag på propositionen i denna del. framhålleri en till utskottet ingiven skrivelse bl. a. att de mycket strikta in- ochutbetalningsföreskrifterna ter sig svårförståehga mot bakgrund av att detfrämsta syftet SkU1982/83:15 63 med fonden är att stimulera företagens investeringar underåren 1984 och 1985. Den omständigheten att återbetalning av medel kan erhållas försti medför- menar förbundet - en ränte- och likviditetsbelastningför företagen som tvärtemot syftet kommer att skapa en benägenhet attsenarelägga planerade investeringar. Syftet med den obligatoriska avsättningen till detsärskilda investeringskontot är att skapa garantier för att en viss del avföretagens ökade vinster till följd av devalveringen används för produktivainvesteringar i stället för placeringar av huvudsakligen finansiell natur.Enligt utskottets mening är förslaget väl ägnat att stimulera företagensinvesteringar , och utskottet kan därför inte biträdayrkandena i m-, c- och fp-motionerna om avslag på propositionen i denna del.Utskottet delar uppfattning att den omständigheten attåterbetalning av medel från kan erhållas först i december 1984innebär en risk för att företagen senarelägger planerade investeringar.Utskottet anser sig därför böra så till vida tillmötesgå förbundets önskemål,att utbetalning av fondmedel får ske redan efter utgången av juni månad.Utskottets ställningstagande föranleder en ändring i 8 § i lagförslaget. Det i propositionen framlagdaförslaget om hyreshusavgift innebär att en avgift tas ut för hyreshusenhetermed värdeår . Undantagna är bl. a. bostadshus som omfattas avräntesubventionssystemet samt hus med lokaler som har uppförts eller byggts omefter med stöd av statliga bostadslån. Utanför avgiftsområdet fallerhotell- och restaurangbyggnader, kiosker och parkeringshus samt saneringshusoch obebyggda tomter. Avgiften skall utgå av taxeringsvärdet ,1,och därefter . Den skall vara avdragsgill vid taxeringen.Schablontaxerade hus, dvs. hus som ägs av bostadsförening eller bostadsaktiebolageller allmännyttigt bostadsföretag, berörs dock inte av avdragsrätten. De skäl som ligger till grund för proposifionen ärhuvudsakligen av bostadspolitisk karaktär och har redovisats avbostadsministern. Propositionen har i denna del hänvisats till civilutskottet,som i sitt betänkande CU 1982/83:7 tillstyrkt propositionen. Lagförslagetbehandlas däremot av skatteutskottet. Huvudsyftet med den föreslagnahyreshusavgiften är att fill det allmänna dra in vissa från kostnadssynpunktomotiverade hyreshöjningar. Den upptrappning av de garanterade räntorna somriksdagen beslutade om medför att den allmänna hyresnivån stiger. Deminskade räntesubventionerna leder därför till att hyreshöjningar kan tas utäven i hus som inte drabbas av sådana kostnadshöjningar. Avsikten är också attfinansiera vissa reformer på det bostadspolifiska området. Propositionen överensstämmer i huvudsak med ettregeringsförslag som lades fram och som då avslogs av (prop. 1981/82:124, SkU 1981/82:62) främst med hänvisning till att förslagetinte hade beretts SkU 1982/83:15 64 tillräckligtoch att det kunde finnas skäl att söka även andra lösningar. Imotionerna 100 av m. fl. (m), 113 av m. fl. (c)och 85 av och (båda m) yrkas avslag påförslaget om hyreshusavgift. M-motionärerna anser att propositionen inte ärsakligt grundad, särskilt med tanke på det äldre, enskilt ägda fastighetsbeståndetsom enligt motionärerna fått vidkännas kraftiga underskott. anser attandra lösningar bör prövas i enlighet med fidigare uttalande ochförordar en parlamentarisk utredning av frågan. betänkande med anledning av proposifionen framgår att utskottetanser starka bostadspolitiska skäl tala för en hyreshusavgift. Skatteutskottetinstämmer i denna uppfattning. Såvitt utskottet kan bedöma saknas det andralämpliga medel att åstadkomma én utjämning mellan fastigheter som berörs avavtrappningen av räntesubventionerna och sådana som inte gör det. Utskottet harsåledes i princip inte något att erinra mot en avgift av detta slag ochförutsätter att de kostnadspolitiska effekterna av avgiften kommer att följasnoga av regeringen. Utskottet, som återkommer till detaljutformningen,tillstyrker således att en hyreshusavgift införs och avstyrker avslagsyrkandenai mofionerna 85, 100 och 113. I fp-motionen 120 yrkas att hyreshusavgiften skallbegränsas till att omfatta hus med värdeår . m. fl. (vpk)föreslår i mofion 124 att hyreshusavgiften ersätts med en husavgift som enligtmotionärerna bör omfatta även permanent bebodda småhus och då utgå med halvabeloppet. Från avgift bör dock undantas hus som ägs av allmännyttan. Även imotion 95 av och (båda s) föreslås att ägdasmåhus skall omfattas av avgiften. Utskottetär medvetet om att den utformning av avgiften som föreslås i fp-motionen ochsom i allt väsentligt stämmer överens med vad som föreslogs i vårensproposition, skulle förenkla hanteringen av avgiften. Denna modell avstyrktesdock av civilutskottet , eftersom det väsentliga ansågs vara attförhindra att fastighetsägare utanför räntebidragssystemet genom upptrappningav den garanterade räntan fick en intäkt som inte motsvarades av någon kostnad.Denna inställning, som civilutskottet enhgt sitt nu avlämnade betänkandealltjämt intar, biträds av skatteutskottet. Utskottet avstyrker således motion120 i denna del. Beträffandedet yrkade undantaget för allmännyttans fastigheter har civilutskottet i sittbetänkande pekat på de andra förslag som har lagts fram i propositionen för attförbättra de allmännyttiga bostadsföretagens betingelser och avstyrkt en sådanavgränsning. ansluter sig till detta synsätt. Utskottet kaninte heller dela upppfattningen att även småhus bör omfattas av avgiften ochavstyrker således motionerna 95 och 124 såvitt avser dessa frågor. Iskrivelser till utskottet från bl. a. handelns branschorganisationer harbegärts att avgift inte skall utgå för affärs- och kontorslokaler. SkU1982/83:15 65 bostadsrättsföreningars centralorganisation har hemställtatt bostadsföreningshus och bostadsrättsföreningshus också skall undantas. Förslaget att låta avgiften omfatta även lokaler motiverasi propositionen med statsfinansiella skäl och med att administrativasvårigheter skulle följa av att göra undantag för dessa. Ävenbostadsrättsföreningarnas hus bör av de bostadspolitiska skäl som närmareredovisas i propositionen omfattas av avgiften. Utskottet instämmer idepartementschefens bedömning av dessa frågor och tillstyrker såledespropositionen även i den delen. I motion 85 av och (båda m) förordas att ett schablonavdrag på 2(. skall få räknas av påtaxeringsvärdet vid beräkningen av avgiften och att avgiften skall maximerastill fastighetens nettoresultat. Förslagen i motionen skulle enligt civilutskottetsbetänkande medföra ett alltför stort inkomstbortfall och komplicera denadministrativa hanteringen. Utskottet delar civilutskottets uppfattning ochavstyrker motion 85 i dessa delar (yrkande 3). I vpk-motionen 124 yrkas att avgiften inte skall vara avdragsgillvid taxeringen. Detsamma yrkas i motion 95 av m. fl. (s).Sistnämnda motion innehåller också ett andrahandsyrkande, nämligen att avgiftenskall göras avdragsgill även för bostadsföretag som schablonbeskat-tas. Sombostadsministern anfört skulle en vägrad avdragsrätt för avgiften göra att deninte blev neutral med hänsyn till olika ägandeförhållanden. Motsvarandeinvändning kan riktas mot att göra avgiften avdragsgill i fråga omschablonbeskattade fastigheter, eftersom schablonbeskattningen inte påverkas avett större hyresuttag. På grund härav avstyrker utskottet motion 124 yrkande 2samt motion 95 såvitt avser avdragsrätten för avgiften. Inom utskottet har yrkandenframställts om införande av en möjlighet för regeringen att medge dispens frånavgiften helt eller delvis, om synnerliga skäl föreligger, t. ex. om enfastighet på grund av byggnadsförbud inte har kunnat repareras i normalomfattning. Utskottet har funnit att en sådan ordning skulle strida mot syftetmed avgiften, som är att skapa likställighet mellan fastigheter som är ochsådana som inte är statligt belånade. Från rättvisesynpunkt bör enligtutskottets mening avsteg inte göras från avgiftens generella utformning. Vidarebör beaktas att fastigheter med eftersatt underhåll normalt har ett lägretaxeringsvärde, vilket medför lägre avgift. Utskottet har i övrigt inte funnit annan anledning tillerinran mot förslaget om hyreshusavgift än att utskottet föreslår atthyreshusavgiften införs i skattebrottslagen (1971:69). I propositionen föreslås att ensärskild punktskatt på . skall införas på videobandspelare. Konstruktionen av den föreslagna skatten följer 5 1982/83. SkU1982/83:15 66 sedvanligt mönster i punktskattesammanhang, vilket bl. a.innebär obligatorisk skattskyldighet för tillverkare och en möjlighet förvissa större importörer att låta registrera sig som skattskyldiga.Oregistrerade importörer betalar skatten vid importen. Den nya skatten skallenligt förslaget regleras i en särskild lag som föreslås träda i kraft den 1januari 1983. I två motioner-motion 100 av m. fl. (m), ochmotion 120 av m. fl. (fp) - yrkas avslag på propositionen i dennadel. anser att förslaget inte har fått den omsorgsfulla beredningsom grundlagen föreskriver och påtalar att lagrådet inte har beretts tillfälleatt granska förslaget . I fp-motionen framhålls att statsmakterna inte börpåverka människors konsumtion genom olika skatter på "lyx" eller"umbärliga varor". Utskottet anser att det i nuvarande ekonomiska läge ochfrån de utgångspunkter i övrigt som redovisas i propositionen kan varamotiverat att, som en åtgärd att förstärka statens budget, införa en skatt påvideobandspelare. Genom att skatten som föreslagits i propositionen tas utmed ett fast belopp per bandspelare och de skattskyldiga begränsas tilltillverkare och registrerade importörer blir den enkel att hantera. Denföreslagna skattesatsen, . per apparat, är enligt utskottet väl avvägd. Med hänsyn till skattens enkla beskaffenhet är enligtutskottets mening lagrådets hörande inte påkallat. Därtill kommer att det redanfinns ett betydande antal videobandspelare i landet, vilket enligt utskottetsuppfattning talar för att beskattningsåtgärderna bör sättas in så snart sommöjligt. En lagrådsgranskning och det därmed förenade dröjsmålet skulledessutom ge importörer tillfälle att importera och byggaupp ett skattefritt lager som de sedan, i förekommande fall genom att avvaktamed en eventuell registrering tills lagret är sålt, kan sälja utan skatt.Utskottet vill med detta tillbakavisa kritiken i m-motionen mot den uteblivnalagrådsgranskningen. Eftersom det gäller en helt ny punktskatt, kan detgivetvis finnas detaljer som kan behöva övervägas ytterligare, sedan närmareerfarenheter vunnits av den praktiska tillämpningen. Med det sagda tillstyrker utskottet förslaget om införandeav skatt på videobandspelare och de föreslagna följdändringarna i andraförfattningar. Utskottet avstyrker således motionerna 1982/83:100 och1982/83:120 i denna del. Skatt på viss elektrisk kraft Frågan om en särskildproduktionsskatt på elkraft som produceras i äldre vattenkraftverk var uppetill behandling under förra , då förslag om en sådan beskattningavvisades med hänvisning till energiskattekommitténs uppdrag att utreda frågan.Kommittén avstod i sitt betänkande från att lägga fram förslag om övervinstbeskattninginom energibeskattningens ram och redovisade i stället fem olika tekniskamodeller för en sådan beskattning. SkU1982/83:15 67 av dessa modeller kan i huvudsak sägas överensstämma meddet nu framlagda förslaget, som främst motiveras med att det är angeläget attsnabbt införa ett system som gör att de betydande ekonomiska fördelar somerhålls vid elproduktion i vattenkraftstationer i större utsträckning kommersamhället till del. Med hänsyn fill de fördyringar av anläggningsverksamhetensom ägt rum skall skatt inte utgå för kraft som produceras ianläggningar som tagits i drift efter 1977. Har kraftverket tagits i driftunder åren 1973-1977 utgår skatt med ett öre och i övrigt medtvå öre. Kraftverk med en generatoreffekt av mindre än skallliksom pumpkraftverk undantas från beskattningen. Förslaget är i övrigtutformat efter den gängse modellen för punktskatter. Förslaget har mött invändningar från de tre borgerligapartierna som yrkar avslag på detsamma i motionerna 100 (m), 114 (c) och 120(fp). Motiveringarna går främst ut på att förslaget får negafiva konsekvenserför investeringsvilja och sysselsättning och att det inte på ett rättvist sättbelastar de övervinster man vill komma åt. I vpk-motionen 125 ställs inte någotyrkande beträffande skatten på elvattenkraft, men motionärerna uttalar att detär vikfigt att skatten börjar att tas ut. De hävdar vidare att gränsen förskatteuttag bör höjas från 100 till för att inte utbyggnaden avsmå kraftverk skall motverkas. Frågan om den nedre gränsen för skattskyldighet finns medi de flesta av de motioner som väckts i frågan. () motiverardelvis sitt avslagsyrkande i motion 81 med förslagets effekter för de småvattenkraftverken. Motionären skisserar ett beskattningssystem som mer tarsikte på övervinsterna och som nära anknyter till tankegångarna icenterpartiets partimotion. () och () yrkar i motion84 i första hand avslag på förslaget med hänsyn till bl. a. deregionalpolitiska effekterna. De pekar särskilt på de negativa verkningarna förföretag som använderegenproducerad vattenkraft som s. k. processkraft, dvs.ingående i elektrotekniska och elektrokemiska processer som ofta ärelkraftsintensiva. Om skatten införs yrkar de i andra hand att sådanförbrukning undantas. och (båda s) vill imotion 86 också höja gränsen för skattskyldighet från 100 till elleralternativt ge samtliga producenter ett bottenavdrag på sex miljonerkilowatfimmar. m. fl. (m) yrkar i motion 88 avslag påpropositionen i denna del, medan Per och (båda m) i motion97 första hand yrkar avslag med hänvisning till effekterna för de mindrevattenkraftverken och i andra hand en effektgräns på somvillkor för skattskyldighet. har i yttrande över propositionen i dennadel och de med anledning härav väckta motionerna i huvudsak tillstyrkt denföreslagna beskattningen men förordat vissa ändringar. SkU1982/83:15 68 att den valda formen för beskattning är ettnågot trubbigt instrument. Med hänsyn till den kostnadsökning som skatten kommer attinnebära för de små kraftverken och till det statliga stödet till renoveringaroch nyanläggningar av kraftverk med en effekt av ansernäringsutskottet att skatten inte bör utgå på produktionen i sådana kraftverk.Vidare pekar näringsutskottet på behovet av en dispensregel som ger regeringenmöjlighet att sätta ned eller befria från skatt i vissa särskilda fall. vill först ansluta sig till föredragandedepartementschefens uttalande att det är angeläget att övervinsterna i de äldrevattenkraftverken snabbt kommer samhället till del. Självfallet kan åtskilligasynpunkter anföras i fråga om hur en sådan beskattning bör konstrueras, menutskottet vill för sin del framhålla att den enkla utformningen av det nuframlagda förslaget är en betydande fördel. Att konsekvenserna av beskattningenför de enskilda producenterna och förbrukarna kan vara svåra att överblicka börenligt utskottets mening inte vara något avgörande hinder. Motsvarandeinvändningar har framförts i samband med införande eller höjning av andrapunktskatter utan att effekterna blivit så förödande för näringslivet som dessföreträdare i sådant sammanhang velat göra gällande. Svenska kraftverksföreningenhar i en skrivelse till utskottet redovisat en del av de betydande skattebeloppsom vissa industrier kommer att få erlägga. bestrider interiktigheten av beloppen men vill erinra om att den typ av skatt somdet här gäller är avdragsgill vid inkomstbeskattningen, vilket innebär att densammanlagda belastningen därigenom reduceras avsevärt. Utskottet vill inteutesluta att lagförslaget kan behöva kompletteras på vissa punkter när manvunnit närmare erfarenheter i fråga om den praktiska tillämpningen. Ett genomgående yrkande i flertalet av motionerna avserundantag för de mindre kraftverken. Enligt förslaget skall skatt erläggas förkraft som produceras i kraftverk med en effekt av . Medhänsyn till att kraftverk med upp till 1 500 kilowatts effekt varit föremål försärskilt statligt stöd begärs i motionerna att gränsen för skattskyldighetskall höjas i enlighet härmed. Alternativt föreslås i motion 86 att allakraftföretag skall få göra ett avdrag med , vilketmotsvarar den normala årsproduktionen i en anläggning med den högre effekten. ansluter sig i denna fråga tillnäringsutskottets bedömning och finner inte minst med hänsyn till att deanläggningar det här gäller som regel inte torde lämna några nämnvärdaövervinster att de bör undantas från beskattningen. Fördelen med ett generelltbottenavdrag för att tillgodose detta syfte skulle närmast vara att mandärigenom inte skulle få de negativa tröskeleffekter som skulle kunna uppkommavid en höjd effektgräns. Nackdelarna med ett avdrag ligger främst på detadministrativa planet. skulle bli tvungen inte bara att granska ett SkU1982/83:15 69 betydande antal deklarationer utan också att årligeninspektera ett antal småföretag som temporärt producerat något störreelkvantitet än som svarar mot avdraget.