bet · G601SoU14 · 1982-12-31 00:00:00 — betänkande 1982/83:14 I motion 1981/82:1303 av GullanLindblad (m) och () hemställs att hos regeringenanhåller om åtgärder i syfte att öka säkerheten vid läkemedelshanteringen inomhälso- och sjukvården på sätt som i motionen angetts. I motion 1981/82:1744 av m. fl. (s, m, c,fp) hemställs 1. atf beslutar begära aftregeringen utreder frågan om sättet för en skyndsammare handläggning av vissaärenden om legitimation och receptförskrivningsrätt hos ochhälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd, 2. att beslutar att enbestämmelse införs om förbud mot att expediera narkotika då anledning finns attmisstänka att det kan användas till annat än medicinskt ändamål. Läkemedelshanteringen inom hälso- och sjukvården I motion 1981/82:1303 anförs bl. a.att utvecklingen på läkemedelsområdet går snabbt. Allt större krav ställs påhälso- och sjukvårdspersonalen eftersom felaktigheter i preparatval, doseringoch administration kan få ödesdigra konsekvenser för patienten. Trots attläkemedelshanteringen är noga reglerad förekommer ett stort antalkomplikationer där läkemedel hanteras fel, förväxlas eller feldoseras. Dentidigare medicinalväsendefs ansvarsnämnd avgjorde under femårsperioden1974-1978 75 ärenden rörande läkemedel, varav 55 avsåg felaktig hantering ochanvändning av läkemedel. prövas sådana ärenden av hälso- och sjukvårdensansvarsnämnd. Feldosering är det vanligast förekommande felaktiga momentet.Näst vanligast är förväxling. Motionärerna anser att patientens säkerhet måste ökas ochföreslår att läkemedelshanteringen inom hälso- och sjukvården ses över i samrådmed sjukvårdshuvudmännen och berörda personalkategorier. - Socialstyrelsensråd och anvisningar på läkemedelsområdet måste nå och kunna förstås av alla berörda. - Kontrollen avefterlevnaden bör ökas. SoU1982/83:14 2 - Alla avgörandenfrån hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd bör komma till sjukvårdspersonalenskännedom. - Sjuksköterskeufbildningenmåste intensifieras och fördjupas vad gäller läkemedelsräkning. - Ansvarsreglernaför olika personalkategorier bör ses över. - Sjukvårdensetiska principer bör innefatta största möjliga personliga ansvarstagande hosyrkesutövaren, som grund för en trygg omvårdnad av patienten. Enligt 13 § läkemedelsförordningen(1962:701, ändrad senast 1982:935) skall vid handhavande, förvaring ochtransport av läkemedel nödig aktsamhet iakttagas, så att medlet icke åtkommesav obehörig eller på annat sätt kan vålla skada. Enligt 14 § samma förordningskall läkemedel som icke längre är avsett att användas oskadliggöras enligtbestämmelser som meddelas av regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer. Emballage vari läkemedel varit inneslutet och redskap som använtstill läkemedel skall handhavas så att kvarvarande rester av medlet inte kanförorsaka skada. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer fårmeddela föreskrifter härom. I 20 § 2 mom. d) ges en straffbestämmelse(dagsböter eller i grova fall fängelse) för den som åsidosätter nödig aktsamhetvid hantering av läkemedel eller vid handhavandet av emballage eller redskapsom använts till läkemedel. Om oaktsamheten är att anse som ringa döms intetill ansvar. Maj:ts kungörelse (1963:439) om tillämpningen avläkemedelsförordningen ges i 2426 a §§ vissa föreskrifter om förvaring avläkemedel, om inspektion och om oskadliggörande m.m. Läkemedelsförordningensbestämmelser om hantering av läkemedel m.m. kompletteras av olika föreskrifteroch råd som utfärdats av . Med stöd av bemyndigande i Kungl. Maj:ts kungörelse(1970:738) om läkemedelsförsörjningen vid sjukvårdsinrättningarna harsocialstyrelsen utfärdat en särskild kungörelse,om läkemedelsförsörjriingen vidsjukvårdsinrättningarna m.m. (MF 1974:83). Denna innehåller närmareföreskrifter för förvaring av läkemedel på avdelningsförråd, om uttagande avläkemedel från förrådet och iordningställande av dos, om överlämnande avläkemedel till patient, m.m. I kungörelse (SOSF /M/ 1979:128)om utbildning i läkemedelsadministrering föreskrivs, i anslutning till bestämmelsernaom vilka befattningshavare som får ta ut läkemedel från avdelningsförrådet ochiordningställa patientdos, att de studerande inom ramen för sin yrkespraktikskall beredas tillfälle till inlärning. Uttag av läkemedel ur avdelningsförrådoch iordningställande av patientdos får av studerande utföras endast undertillsyn av behörig person och på dennes ansvar. SoU1982/83:14 3 I serien Råd och anvisningar harsocialstyrelsen vidare utgivit den rådgivande skriften Läkemedelshanteringen påvårdavdelningarna (1974:39) med mera utföriiga kommentarer tillförfattningsbestämmelserna. Den ovannämnda kungörelsen (1974:83) kompletterasäven av föreskrifter om åtgärder för att förhindraförväxlingar inom sjukvården (SOSF /M/ 1980:3), vilken bl. innehåller reglerom att ordination som huvudregel skall noteras i originalhandling och signerasav läkaren, att iordningställande av läkemedel skall göras av sjuksköterska - ivissa fall annan person som av ansvarig läkare bedöms ha tillräckliga kunskaper- och att patientens identitet skall kontrolleras i samband med öveflämnande avläkemedel, liksom att det som överlämnas stämmer med ordinationen. För hälso- och sjukvården i övrigt finns likartadebestämmelser om förvaring, tillredning, utdelning och överlämnande av läkemedeli cirkulär (SOSF /M/ 1976:35) med råd och anvisningar tillläkare och tandläkare om läkemedelsförsörjningen inom hälso- och sjukvårdutanför sjukvårdsinrättningarna samt inom tandvård, och för de enskilda vårdhemmeni kungörelse (MF 1970:47) om förvaring och utdelning avläkemedel vid enskilda vårdhem. I serien Råd och anvisningar (1975:45) harsocialstyrelsen vidare utgivit . kungörelse (SOSF /M/ 1980:100) med allmännaråd om delegering av arbetsuppgifter inom hälso- och sjukvård m.m. berör ävenläkemedelshanteringen. Kungörelsen anger bl. a. att endast den som är formelltkompetent för en viss arbetsuppgift kan delegera denna (dvs. vidaredelegeringtillåts inte). Ett delegeringsbeslut är vidare personligt, dvs. det meddelasviss person och övergår inte automafiskt till t. ex. en vikarie. Beslutet kaninte heller avse ett kollektiv av personer, utan var och en som omfattas måstenamnges. Delegering får inte heller ske av en arbetsuppgift som enligtbestämmelse i författning är förbehållen viss yrkeskategori. Vissa sådanabestämmelser finns i läkemedelsförfattningarna. I dessa fall får alltsåuppgiften inte delegeras annat än i den mån det är möjligt enligt den aktuellaförfattningen. Försumlighet i att iaktta den aktsamhet med hantering avläkemedel som föreskrivits i läkemedelsförordningen - kompletterad avspecialförfattningarna - kan beivras enligt lagen (1980:11) om tillsyn överhälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. Enligt 12 § nämnda lag fårdisciplinpåföljd åläggas den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och somuppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter vad som åligger honom i hansyrkesutövning och felet inte är ringa. Om fängelse är föreskrivet för brottet(vissa grövre brott enligt ) skall anmälan till åtal ske. Frågor omdisciplinansvar enligt lagen prövas av hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd. 1* 1982/83. publicerade 1980skriften Säkerhetsrisker i sjukvården (redovisar 1980:6),vilken innehåller en genomgång av samtliga ärenden om kvarlämnade föremål,förväxlingar, blodtransfusioner och läkemedel, vilka avgjorts avmedicinalväsendefs ansvarsnämnd 1974-1978. Däri redovisas bl. a. de i motionenåtergivna uppgifterna om ärenden angående felakfig hantering av läkemedel. Iskriften anges sålunda (s. 62) att under ifrågavarandefemårsperiod avgjorde 75 ärenden rörande läkemedel, varav 55 gällde felaktighantering och användning av läkemedel och 20 biverkningar av läkemedel.Gruppen felaktig hantering och användning av läkemedel har indelats iundergrupper; feldosering - 21 ärenden, förväxling av läkemedel - 12 ärenden,fel administreringssätt - 7 ärenden, diverse - 4 ärenden och medicinering trotskontraindikationer - 11 ärenden. I den avslutande diskussionen om dessa ärenden (s. 97-100)konstateras bl. a. att den utredning som gjorts visat att orsaken till feloftast är brister i de lokala rutinerna för läkemedelshantering. Det finns ettbehov av att fortlöpande granska och anpassa rutinerna till gällandeförfattningsbestämmelser och att kontinuerligt utbilda läkare ochsjuksköterskor i tillämpningen av dessa rutiner. Läkemedelskommittéerna angesockså ha en viktig funktion när det gäller att förbättra säkerheten iläkemedelshanteringen. Någon uppföljning eller senare sammanställning avkonstaterade felaktigheter på läkemedelsområdet efter socialstyrelsensovannämnda genomgång av ärenden från medicinalväsendefs ansvarsnämnd finnsinte. I proposition 1978/79:220 om samhällets tillsyn överhälso- och sjukvårdspersonalen m. fl. anförde föredragande statsrådet (s. 30)att hon ansåg att den nyinrättade hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd borde gesmöjlighet fill viss publicering av sina avgöranden. Så har dock ej blivitfallet. Vissa avgöranden refereras dock i olika facktidskrifter (främstLäkartidningen). behörighetskommitté (S 1980:11) har i uppdrag attgöra en översyn av gällande legifimations- och andra behörighetsbestämmelserför personal inom hälso- och sjukvården m.m. I proposition 1981/82:97 om hälso-och sjukvårdslag m.m. anför vidare föredragande statsrådet (s. 83) att hon ilikhet med flera remissinstanser vill framhålla att ansvarsfrågorna inom hälso-och sjukvården är komplicerade och att vissa ytterligare klarlägganden kanbehövas. Hon säger sig därför ha för avsikt att föreslå regeringen atf gebehörighetsutredningen i uppdrag att se över vissa frågor som rör ansvarsfördelninginom hälso- och sjukvården. Utgångspunkten skall därvid enligt statsrådet varapropositionens förslag om medicinskt ledningsansvar. Strävan bör vara attklargöra ansvars- och arbetsfördelningen mellan framför allt läkare och vissaandra yrkesgrupper, t. ex. distriktssköterskor, barnmorskor och sjuksköterskor. anförde vid sin behandling av förslagettill hälso- och sjukvårdslag att den nämnda översynen borde bedrivas skyndsamtoch att SoU 1982/83:14 5 företrädareför landstingskommunerna och personalorganisationerna borde inbjudas att deltai översynen (SoU 1981/82:51 s. 20). De aviseradetilläggsdirektiven har ännu ej meddelats. Kommitténberäknas avge ett betänkande rörande vissa kompetenskrav m. m. Inom gymnasieskolan har ämnet farmakologi på senareår fått ett ökat antal timmar mot bakgrund av bl. a. behovet av mera utrymmeför läkemedelsräkning. läroplan för utbildning till undersköterska, omfattande tre terminer,fastställdes . Därvid utökades det totala antalet timmar i farmakologi från26 (-(-15 frivilliga extra timmar) . infördesläkemedelsräkning som ett nytt huvudmoment i ämnet. läroplan för specialkursen för utbildning till skötare i psykiatrisk vård,omfattande tre terminer, fastställdes . Det totala antalet timmar ifarmakologi ökades därvid från 45 till 60 fimmar. Även i denna läroplaninfördes läkemedelsräkning som ett nytt huvudmoment i ämnet. infördesockså 50 timmars obligatorisk undervisning i matemafik i skötarut-bildningen. Gymnasieskolanstvååriga vårdlinje har haft tre grenar, nämligen gren för hälso- ochsjukvård samt åldringsvård, gren för psykiatrisk vård och gren för barna- ochungdomsvård. På de två förstnämnda har undervisningen i farmakologi omfattattotalt . beslutade regeringen om läroplan för en ny gren,nämligen gren för hälso- och sjukvård. I denna integreras somatisk ochpsykiatrisk vård. På denna nya gren omfattar farmakologin totalt 70 timmar.Samtidigt har också läkemedelsräkning införts som ett huvudmoment ifarmakologi. Isammanhanget kan nämnas att det finns en sex veckors kompletteringskurs iläkemedelsadministrering för undersköterskor och skötare i psykiatrisk vård. Sjuksköterskelinjeninom den ersattes av en ny tvåårig allmänutbildningslinje, hälso- och sjukvårdslinjen. För tillträde till denna krävs s.k. allmän behörighet. Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) har i maj 1982fastställt utbildningsplan för linjen. Utbildningsplanen kompletteras av delslokala planer, vari anges kurser och andra utbildningsmoment m.m., dels kursplanerför kurser som ingår i linjen. I kursplan skall anges bl. a. kursenshuvudsakliga innehåll och den huvudsakliga karaktären av undervisning,läromedel etc. I kursplan skall också anges formerna för att bedöma destuderandes prestationer. Lokalaplaner och kursplaner fastställs av vederbörande linjenämnd. Enligt 22 §högskolelagen (1977:218) skall i linjenämnd ingå bl. a. företrädare förverksamheten inom nämndens verksamhetsområde. SoU 1982/83:14 6 ingåföreträdare för yrkeslivet och, om utbildningen har landstingskommun ellerkommun som huvudman, en ledamot utsedd av styrelsen för denna utbildning. Utskottet har inhämtat yttranden över motion1981/82:1303 från , hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd,universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), ,samt ().Centralorganisationen /SR och i , som båda berettsfillfälle att yttra sig, har avstått därifrån. /SR har senare överlämnatkopia av remissvar från och Läkarförbund.Vidare har UHÄ utöver sitt eget remissyttrande överlämnat yttranden frånrektorsämbetet vid samt utbildningsnämnderna hosKopparbergs resp. . Beträffandeutformning av gällande bestämmelser m.m. erinrar om att man somföljd av de ovannämnda ansvarsfallen på läkemedelsområdet ytterligare skärptkraven inom vissa områden av läkemedelshanteringen på vårdavdelningarna. Dettahar skett genom nya föreskrifter om åtgärder för att förhindra förväxlingarinom sjukvården (SOSF /M/ 1980:80, jfr ovan). Vidare pågår ensärskild kartläggning av säkerhetsproblem i samband med läkemedelshantering.Arbetet bedrivs i samverkan mellan representanter för socialstyrelsen.Apoteksbolaget, och Spri. ochLäkemedelsinformationsrådet har forflöpande underrättats om arbetet. Avsiktenär också att ge förslag till lösningar av problem som definierats genomkartläggningen. a. har ett faktamaterial framtagits som skall ställas tillsjukvårdens förfogande genom sjukhusapoteken och som kan användas vid lokaladiskussioner angående läkemedelshanteringen. Det innehåller bl. a.författningar, specifikationer och artiklar om läkemedelshantering. Socialstyrelsenanför vidare att man anser det viktigt att sjukvårdshuvudmännen i ökadutsträckning uppmärksammar frågor om hantering av läkemedel. Flera landstingoch sjukvårdsdistrikt har gjort detta och upprättat lokala publikationer sombygger på föreskrifter och råd. Som exempel nämns ochSkaraborgs läns landsting. Socialstyrelsenanför vidare att de organ som i allmänhet agerar i frågor rörandeläkemedelshanteringen är de lokala läkemedelskommittéerna, vilka är rådgivandeorgan i frågor rörande sjukvårdsinrättningarnas läkemedelsförsörjning. Ikommittéerna ingår företrädare för olika medicinska discipliner och farmaci,ofta kompletterade med klinisk farmakologisk expertis. Det finns dock oftastinte avsatta resurser för läkemedelskommittéernas arbete. anseratt läkemedelskommittéernas ansvar och uppgifter bör SoU 1982/83:14 7 preciserasbättre och att de bör ges bättre resurser för sin breda verksamhet påläkemedelsområdet. Sammanfattningsvisanser i denna del att sjukvårdshuvudmännen bör ta ökat ansvarför läkemedelshanteringen genom att ge läkemedelskommittéerna tillräckligaresurser, atf föra ut centralt utgivna föreskrifter och råd och att utarbetaegna kompletterande sådana. Hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd anför att det saknas uppföljning av den statistiköver ansvarsärenden som tidigare nämnts (s. 4). Nämnden redovisar emellertid isitt yttrande att man - delsmeddelat disciplinär påföljd i sammanlagt 16 ärenden rörande felaktig hanteringoch användning av läkemedel, dels överlämnat ett sådant ärende fill åtal.Nämnden har vidare meddelat motsvarande kritik i nio ärenden rörande bl. a.rutiner för förskrivning av läkemedel och förvaring av läkemedel. anser att de i motionen aktualiserade frågor som rörsjukvårdens organisation på det lokala planet i första hand bör behandlas avden lokala läkemedelskommittén i samverkan med sjukhusapoteket. Vidare kansocialstyrelsen och Apoteksbolaget, eventuellt i samverkan med Spri, redovisaolika säkerhetsrisker och föreslå åtgärder som skulle kunna minska dem. Apoteksbolageterinrar om den av tidigare nämnda arbetsgruppen, vilkeninventerar problemen beträffande läkemedelshanteringen inom hälso- ochsjukvården. Gruppen försöker analysera hur problemen kan lösas genomalternativen författningsändringar, lokala råd och anvisningar,informationsåtgärder och tekniska hjälpmedel. En vikfig del i en säker ochrationell läkemedelshantering är enligt bolaget lokala (inom ) rådoch anvisningar som förtydligar och exemplifierar lagtext och gällandeadministrativt system för registrering av läkemedel m.m. och som redovisarlokala regler och överenskommelser. Många av de problem som arbetsgruppenanalyserat bör kunna förebyggas genom information och utbildning.Apoteksbolaget avser att, inom ramen för avtalet mellan sjukvårdshuvudmännenoch bolaget, verka för att lokala råd och anvisningar utarbetas. har där en viktig funktion. instämmer i huvudsak i motionärernas synpunkter och understrykerangelägenheten av att gällande lagstiftning och anvisningarsnabbt och effektivt når ut till vårdpersonalen genom förbättradeinformationsmetoder. Även anser att de problem somtas upp i motionen är synnerligen angelägna att komma till rätta med. Förbundetanför vidare att det från säkerhetssynpunkt är av största betydelse attenhetliga, verklighetsanpassade rutiner för läkemedelshanteringen tillämpasinom ett sjukvårdsområde. Riktlinjer för detta bör fastställas. Bristerna i dagberor inte på avsaknad av bestämmelser. Vad som behövs är att man på det lokalaplanet sätter in åtgärder inom ramen för SoU 1982/83:14 8 Beträffandekontrollen av efterlevnaden av gällande författningar anför från styrelsens sida utövar tillsyn bl. a. vid stickprovsvisa granskningarav läkemedelshanteringen vid inspektioner av sjukhusapotek och apotek medleveranser till sjukvårdsinrättningar. Inspektioner förekommer vidare isamband med olyckor och tillbud i vårdsammanhang. Avdelningsförråd vidsjukvårdsinrättning skall enligt föreskrifter inspekterasminst av farmaceut från levererande apotek. En väsentlig delav inspektionsverksamheten skall vara rådgivning i läkemedelshanteringsfrågor.Enhgt kan ett ökat samarbete mellan inspekterande farmaceuteroch läkemedelskommittéerna förbättra hanteringsrutinerna på avdelningarna. Enviktig del av tillsyn har vidare varit utbildning avinspekterande farmaceuter. Denna kursverksamhet har emellertid fått skäras nedav finansiella skäl. I sina sammanfattande synpunkter vill geläkemedelskommittéerna tillräckliga resurser för att bl. a. öka kontrollen avefterlevnaden av gällande föreskrifter och råd. delar uppfattningen att kontrollen bör ökas. Fram till 1975inspekterades avdelningsförråden mot nuvarande två.Samtidigt harsorfimentet blivit alltmer komplicerat och detta talar i någon månför en återgång till tätare inspektioner. Under alla förhållanden är detväsenfligt bl. a. att inspektionsresultaten följs upp. Motionärernasförslag att alla ärenden som behandlas i hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd pålämpligt sätt bör delges sjukvårdspersonalen tillstyrks av de flestaremissinstanser. Socialstyreben anser det nödvändigt att nämnden får sådanaresurser att återförande av nämndens beslut till vården kan ske. Man hänvisarvidare till att styrelsen och nämnden gemensamt uppvaktat socialdepartementetoch begärt att nämnden skall tilldelas resurser för återförande averfarenheterna från verksamheten. själv erinrar ompropositionsuttalandet i samband med nämndens tillkomst (se ovan s. 4) ommöjlighet till viss publicering av nämndens avgöranden. Resurser härför hardock inte tilldelats nämnden, som inom ramen för anvisade medel inte harmöjlighet att publicera besluten. Nämnden delar helt motionärernas uppfattningatt publicering bör ske och anför att nämnden genom sina avgöranden påverkarutformningen av rutiner och säkerhetsnormer. Besluten bör vidare presenteras isådan form att de direkt kan vara fill nytta för såväl dem som arbetar i vårdensom dem som är under vårdyrkesutbildning. Att vissa facktidskrifter redovisarbeslut av nämnden är inte tillräckligt. Detta ansvar bör åvila socialstyrelsenoch nämnden gemensamt. Landstingsförbundetanser att hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd på lämpligt sätt regelbundetskall offentliggöra sina viktigare beslut. Apoteksbolaget, och framhåller värdet av att nämndensavgörande redovisas och kommer hälso- och SoU1982/83:14 9 sjukvården till hända. anför att deti första hand gäller ärenden där nämnden anser att fel begåtts men att ävenfrikännande ärenden i många fall är av allmänt intresse. Motionärernas åsikt om att sjuksköterskeutbildningen behöverfördjupas vad gäller läkemedelsräkning delas av flera remissinstanser.Socialstyrelsen anför vidare bl. a. att prövning av kunskaperna måste skeindividuellt och inte i grupp, vilket ibland kan vara fallet. Patientenmåste kunna kräva att den enskilda sjuksköterskan har tillräcklig kompetens.Styrelsen påpekar också att hanteringsaspekterna av läkemedelsbehandlingen imycket ringa utsträckning tas upp i läkarutbildningen. En förbättring härvidlagär angelägen. pekar slutligen på vikten avintroduktionsutbildning för nyanställda i fråga om rutinerna på en avdelning.Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd säger sig till fullo instämma i vadmotionärerna anfört i denna del. Av de 16 fidigare nämnda disciplinärendena(se ovan s. 7) hade fel vad gäller läkemedelsräkning förekommit i sex ärenden. och pekar på att det är de lokalaHnjenämn-derna som med utgångspunkt i den av UHÄ fastställda översiktligautbildningsplanen beslutar om dels lokal plan för linjen, dels kursplaner förde kurser som ingår. samt de båda utbildningsnämndernavid och anför olika synpunkter på hursjuksköterskeutbildningen kan förbättras i fråga om läkemedelshantering.Utbildningsnämnden vid landsfing pekar bl. a. på att allt flerelever har otillräckliga förkunskaper i matematik, vilket vållar problem vidundervisningen i läkemedelsräkning. vid länslandsting har samma uppfattning. Även TCO understryker vikten av godaförkunskaper i matematik för sjuksköterskor och assistenter. och instämmer också i mofionärernas kravpå intensifierad utbildning i läkemedelsräkning m.m. delardessutom den av uttalade uppfattningen att eleverna böravkrävas individuell redovisning av sina kunskaper och att man inte bör tillåtagrupprov. Ansvarsförhållandena inom sjukvården är komplicerade,anför , vilket sammanhänger med många beslutsnivåer och olikapersonalkategorier. Det gäller även läkemedelshanteringen. Socialstyrelsendiskuterar även sjukvårdshuvudmännens, läkemedelskommittéemas ochfarmaceuternas ansvar. För en säker läkemedelshantering krävs vidare ett starktengagemang från klinikchefers och avdelningsföreståndares sida. Styrelsen anserdet angeläget att ansvaret för olika personalkategorier ses över. Hälso- ochsjukvårdens ansvarsnämnd erinrar om att föredragande statsrådet i proposifion1981/82:97 om hälso- och sjukvårdslag m.m sagt sig ämna föreslå regeringen attge behörighetskommitté i uppdrag att se över vissa frågor omansvarsfördelningen inom hälso- och sjukvården. Även pekarpå detta propositionsuttalande. SoU1982/83:14 10 nämnden vid och anser också att ansvarsreglerna är oklara. anser att ansvarsreglerna, inkl. delegationsbestämmelser,är helt adekvata och entydiga. Receptförskrivning av narkotika m.m. I mofion 1981/82:1744 erinras omatt beslut om återkallelse av läkares och tandläkares rätt att få recept på narkotisktläkemedel och teknisk sprit expedierade på apotek samt beslut om återkallelseav legitimation fattas av hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd efter anmälan avsocialstyrelsen. Orsaken till återkallelse är att receptutfärdarenmissbrukar det förskrivna eller att han utfärdar recept åt andra på ettomdömeslöst sätt. Såväl som nämnden utreder sådana ärendeninnan beslut fattas.