bet · G601LU31 · 1982-12-31 00:00:00 — omvissa uppliovsrättsliga frågor vid spridning av TV-program I betänkandet behandlas motion 1982/83:717 av HelgeHagberg och (båda s) vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen sagts om nödvändigheten av attlagstiftningsvägen lösa problemet om upphovsmannarätt och ersättning när detgäller svenska TV-programs vidaresändning till svenskar i utlandet och iSverige. Motionärernaframhåller att utlandssvenskarna har ett stort behov av att få se svenskaTV-program samt att det är angeläget att programmen kan användas också förandra ändamål. Enligt motionärerna har förhandlingar förts omutnyttjande av programinspelningår utan att en lösning kunnatnås. Med hänsyn till att problemen kring utnyttjandet drabbar allmänheten ansermotionärerna att dét nu är nödvändigt med en lösning lagstiftningsvägen av deupphovsrättsliga frågorna. , samt Svenska journalistförbundethar beretts tillfälle att inkomma med synpunkter på motionsförslaget. Enskrivelse har inkommit frän . Upphovsrättslagen (1960:729) ger skydd åt den somskapat ett litterärt eller konstnärligt verk. Skyddet innebär att den somskapat verket har rätt att utnyttja detta ekonomiskt och har ett visst ideelltbetonat inflytande över hur och i vilka sammanhang det används. Har fleramedverkat vid tillkomsten av det skyddade verket har var och en av demupphovsrätt. Så kan t. ex. vara fallet beträffande ett filmverk, därupphovsrätten kan tillkomma manusförfattare, regissör, producent, arkitekter,koreografer m. fl. Fotograferna i filmen har däremot rättighet enligtfotografilagen (1960:730) till de enskilda bildrutorna i filmen. Enligtupphovsrättslagen åtnjuter också utövande kostnärer, exempelvis skådespelareoch musiker, samt radio- och TV-företag ett visst skydd (s, k. närståenderättigheter). Begreppenlitterärt och konstnärligt verk i lagen är mycket vidsträckta. Till litteräraverk räknas bl, a, skönlitteratur och beskrivande framställningar i ord såsomvetenskapliga arbeten och handböcker. Som konstnäriiga verk räknas i principalla former, där verk skapas i syfte att nå en konstnärhg 1 1982/83. LU 1982/83:31 2 verkan,t, ex, i bild, rörelse eller toner. Till denna grupp hör bl, a. sceniska verksom teaterpjäser och koreografiska verk, musikaliska kompositioner både när deframförs och framträder i notskrift samt filmverk, både spelfilmer och undervissa fömtsättningar kortfilmer och journalfilmer. Föratt en produkt över huvud taget skall anses som ett verk och därmed komma iåtnjutande av skydd enligt lagen måste den ha vad man brukar kalla verkshöjd.Samma sak kan också uttryckas så, att en produkt är ett verk, om , denpraktiskt sett inte har kunnat framställas av två personer oberoende avvarandra. Utanför skyddet faller därför idéer och uppslag (som flera kan tänkaskomma på), vanliga nyhetsmeddelanden, vardagliga samtal, enklare nyttoföremåloch andra prestationer av rutinmässig eller alldaglig karaktär. kan framträda i många olika former. Det kan vara fixerat på ettmateriellt underlag, dvs, i ett exemplar. Exemplar av verket är inte blott enbok eller en målning som kan ge en omedelbar upplevelse av verket, utan ocksåen grammofonskiva, en filmremsa, en trycksats, en matris osv,, som endastmedelbart kan ge en sådan upplevelse. Verkan kan också framträda i obeständigform, t. ex, i uppläsarens ord, i tonerna av ett musikstycke, i bilden påfilmduken eller televisionsskärmen, Alla former vari verket framträder fallerinom dess skyddssfär, även bearbetningar. Upphovsrättuppkommer utan några formaliteter,.så snart upphovsmannen har gjort detskapande verket på något sätt tillgängligt för annan. En sådan uppkommen,ursprunglig upphovsrätt kan endast tillkomma den fysiska person som skapatverket. En juridisk person, t, ex. ett filmföretag, kan inte vara upphovsman.Om upphovsmannen är anställd med uppgift att framställa upphovsrättsligtskyddade verk övergår åtminstone i viss omfattning upphovsrätten tiHarbetsgivaren, I vad mån rätten övergår beror på olika omständigheter, bl, a,innehållet i anställningsavtalet. Upphovsmannensrätt att ekonomiskt utnyttja sitt verk innefattar en principiell ensamrätt attframställa exemplar av verket och att göra verket tillgängligt för allmänheten,t. ex, genom att framföra det offentligt och sprida exemplar av verket. SomframstäHning av exemplar anses bl, a, inspelning av verket på band eller annananordning från vilken det kan återges. Attframföra ett verk offentligt betyder att presentera verket för aHmänheten iobeständig form, att läsa upp en dikt, spela ett musikstycke, visa en film,utsända ett verk i ljudradio eller television osv. Ett framförande äroffentiigt, när det sker på en plats, dit allmänheten äger tillträde. Härmedjämställs det fallet, att framförandet anordnas i förvärvsverksamhet inför enstörre sluten krets, framför allt på en större arbetsplats (s. k, industrimusik). Skyddetför de utövande konstnärerna har tre former, nämligen inspelningsskydd,utsändningsskydd och kopieringsskydd. Dessutom finns skydd för den utövandekonstnärens ideella intressen. LU1982/83:31 3 Inspelningsskyddet innebär attannan inte utan den utövande konstnärens samtycke får spela in hans framförandepå grammofonskiva, film eller annan anordning genom vilken framförandet kanåterges. Utsändningsskyddet innebär att den utövande konstnärensframförande inte utan hans samtycke får sändas ut i ljudradio eller TV. Skyddfinns vidare mot direkt överföring vilket innebär att man inte utan denutövande konstnärens samtycke till allmänheten får förmedla ett framförandefrån den lokal där det sker till en annan lokal. Sådan överföring kan t. ex.ske genom kabel till allmänhet i den andra lokalen. Kopieringsskyddet betyder att framförande som upptagits pågrammofonskiva eller annan anordning genom vilken det kan återges inte utanden utövande konstnärens samtycke får överföras till annan sådan anordning.Detta skydd varar från det år när upptagningen gjordes. Beträffande radio- och TV-företag gäller att sändningarnainte utan deras samtycke får ätemtsändas eller spelas in. TV-sändning får inteheller utan tillstånd återges för allmänheten i biograflokal eller liknande.Vidare finns det skydd mot kopiering av inspelningar av sändningar. Såväl det rent upphovsrättsliga skyddet som skyddet för denärstående rättigheterna är i vissa avseenden inskränkt. a. får man förenskilt bruk framställa enstaka exemplar av ett verk, t. ex. spela in ett TV-eller radioprogram. Beträffande litterära och musikaliska verk är vidarespridning av exemplar av verket undantagen från ensamrätten, när verket gettsut. Härav följer att utgivna böcker, grammofonskivor och ljudkassetter frittkan säljas eller utiånas eller, när det gäller böcker, uthyras. Undantagetomfattar dock inte filmverk, vars upphovsmän alltså kontrollerar spridning avexemplar till allmänheten. I fråga om film, varmed jämställs inspelningar påvideogram, gäller en särskild presumtionsregel, nämligen ätt överlåtelse avrätt till inspelning av ett verk omfattar rätt att göra verket tillgängligt förallmänheten, exempelvis genom att visa filmen på biograf eller i television.Musikaliska verk faller inte under presumtionsregeln. Vad gäller programinslag i TV innebär de redovisadereglerna att om inslaget har s. k. verkshöjd så har de som bidragit till verketmed en skapande insats upphovsrätt till det och saknar i principrätt att ensam förfoga över det, om inte annat avtalats. Ett TV-inslag inspelatpå videograrn får således inte utan upphovsmännens tillstånd kopieras ochspridas bland allmänheten utöver vad som följer av det ovan redovisade undantagetfrån skyddet för filmverk. Å andra sidan har inte heller upphovsmännen rätt attensamma bestämma över hur ett inspelat program skall användas. träffades ett avtal omallmänna tjänstevillkor för tjänstemän vid som bl. a. regleradede upphovsrättsliga frågorna vid företaget. Avtalet föreskrev att den anställdeöverlät på företaget - med 1* 1982/83. LU1982/83:31 4 beaktande av bestämmelserna om upphovsrättens ideellainnehåll - upphovsrätten till i tjänsten utförda upphovsrättsliga verk ochprestationer för användning i företagets verksamhet. Detta gällde också i frågaom rätten till fotografisk bild. Med företagets verksamhet avsågs dels att inomeller utom landet, antingen genom företaget eller genom annan, göra framställdaprodukter av alla slag tillgängliga för allmänheten genom alla nu utnyttjademetoder, dels att framställa samtliga de exemplar som erfordrades för dennaproduktion och distribution. Från den nu angivna huvudregeln gjordes undantagför vissa särskilda utnyttjandeformer. En sådan var överföring av program tillvideogram och fonogram för annat utnyttjande än rundradioändamål,undervisningsändamål eller för distribution till ombordanställda på svenskafartyg. För utnyttjanden som skedde enligt huvudregeln utgickkollektiv ersättning i form av ett årligt belopp, som fördelades mellan deanstäHda upphovsmännen av fackklubben vid företaget. För undantagen gällde, attersättning skulle regleras i särskild överenskommelse mellan företaget ochSIF-klubben. THl skydd för upphovsmännens ideella rätt i det praktiskaprogramarbetet utfärdades i anslutning till avtalet en särskild instruktion.Till protokollet från förhandlingarna fogade parterna gemensamt följandeanteckning. Parterna har deklarerat sinarespektive principiella ståndpunkter. Man har därvid funnit att frågan är avsådan betydelse att det väsentiigaste är att åstadkomma den praktiska regleringsom skett i föreliggande överenskommelse utan att därigenom frånträda sinatidigare deklarerade ståndpunkter. Dessa kan sammanfattningsvis beskrivas såatt arbetsgivarparten för sin del hävdar att övertagit denanställdes upphovsrätt för allt sådant utnyttjande som med hänsyn tillföretagets pubHc-service-karaktär kan tänkas förekomma i dess verksamhet.Därvid har särskilt framhållits utnyttjande av alla slag direkt eller indirekti programverksamheten samt utbyte med och försäljning till andra radioföretag.Tjänstemannaparten å sin sida hävdar att den anställde i princip endastöverlåtit förfoganderätten till att utnyttja hansverk/prestation för en sändning inom landet, samt att tillämpningen av denideella rätten enligt upphovsrättslagen i rundradioverksamheten bör regleras ikollektivavtal. Sedan detta avtal slutits ochöverenskommelser träffats med vissa andra organisationer, bl. a. Konstnärligaoch litterära yrkesutövares samarbets-nämnd (KLYS), byggde Handelsflottansvälfärdsråd, sedermera ombildat till (), successivt upp ett videonät för handelsflottan genom vilket i huvudsakprogram från kunde distribueras bland svenska handelsfartyg.Avtalet mellan och upphörde emellertid att gälla imaj 1977. Härefter fick HKF ersätta programutbudet från medannan produktion. återupptogs leveranserna av program. När det gäller medverkande i TV-program som inte äranställda i har de upphovsrättsliga frågorna numera löstsavtalsvägen. Förhand-Hngar har pågått mellan TV-bolaget och de anställdas LU1982/83:31 5 organisation om ett avtal som skall göra det möjligt förbolaget att använda producerade TV-program på en mängd olika områden,exempelvis för visning på sjukhus och fängelser, samt att utnyttja demkommersieUt. På begäran av de anställdas organisation tillsatte regeringen år1982 en . Förhandlingarna inför kommissionen strandadevåren 1982 men återupptogs under slutet av året. Förhandlingarna inför kommissionen ledde till att ettavtal träffades mellan TV-bolaget och SIF. Avtalet innebär ihuvudsak att upphovsrätten till skyddade verk och prestationer som de anställdaskapat i tjänsten övergår till arbetsgivaren samt att denne skall betalaupphovsmännen två milj. kr. för utnyttjande utöver vad som kan ansesligga i anställningsavtalet. För vissa kommersiella utnyttjanden av programinspelningarskall företaget vidare betala en royalty till upphovsmännen på 2,5 eller ,beroende pä programtyp. Som kommersiellt utnyttjande anses enligt avtalet intedistribution av bl. a. program för undervisningsändamål och för utiandssvenskarsamt för svenska handelsflottan, ambassader, FN-personal m. fl. Tillförhandlingsprotokollet finns fogat samma anteckning som vid avtal. Förhållanden i , och I har de upphovsrättsligaproblemen vad gäller videogramdis-tribution lösts avtalsvägen. Lösningeninnebär att en central organisation för samtHga upphovsrättsinnehavare tilldanska TV-program bildats och att den från fartyg och oljeplattformar erhålleren viss årlig summa för fördelning mellan upphovsmännen. Även i har man valt avtalsvägen, därvid man dockendast löst mindre delar av det upphovsrättsliga problemkomplexet. I löste man de upphovsrättsliga problemeninom Norsk Rikskringkasting genom en tidsbegränsad lagstiftning, som fastslåratt företagets personal inte kan motsätta sig att programmen används ivideogramform för norska handelsflottan. Lagen ger även möjlighet tilldistribution av program till norskägda fartyg under utländsk flagg ocholjeborrplattformar i , (Ju 1976:02) tillsattes en samnordiskutredning med sakkunniga från , , och för att göraen allmän översyn av den upphovsrättsliga lagstiftningen, den s, k, nordiskaupphovsrättskommittén. Kommittén avgav ett delbetänkande med förslagtill lagreglering av bl, a, fotokopiering och bandinspelning inomundervisningsverksamhet. Kommitténs förslag ledde för svensk del inte tillnågon lagstiftning. upplöstes år 1976,1 stäUettillsattes i LU1982/83:31 6 samtliga nordiska länder utom nationellautredningar för översyn av den upphovsrättsliga lagstiftningen. Med stöd av regeringens bemyndigande tillkalladesför svenskt vidkommande tre sakkunniga med uppdrag att se över upphovsrättslagstiftningenm, m. Genom beslut vid regeringssammanträde erhöllutredningen tilläggsdirektiv. utökades antalet sakkunniga till fem. De direktiv upphovsrättsutredningen fick byggde ihuvudsak på riktlinjer som antagit för enöversyn av den nordiska upphovsrättslagstiftningen, I riktlinjerna pekades påatt den tekniska utvecklingen ständigt frambringar nya former för utnyttjandeav upphovsrättsHgt skyddade verk och att det var angeläget att de nyamöjligheterna härvidlag togs till vara. framhölls att utvecklingenmedfört att det blivit svårare för upphovsmännen att hävda sina rättigheter.Det uttalades att en allmän översyn av upphovsrätten borde göras. Vidareframhölls att det var rimligt att regelsystemet utformades på ett sätt sombeaktade samhällets intressen av att upphovsrätten inte lade hinder i vägen fören önskvärd tillgång till upphovsrättsligt skyddade verk. Översynen borde avseinte bara upphovsmännens rättigheter utan också de s, k, närståenderättigheterna, I riktiinjerna uttalades vidare att särskild uppmärksamhetborde ägnas de problem av praktisk natur som uppkommer när ett verk har fleraupphovsmän, en situation som blivit alltmer vanlig genom att många skyddadeprestationer utförs i någon form av teamwork. Även frågan om upphovsrättensövergång i anställningsförhållanden borde övervägas, 1 direktiven till den svenska utredningen återgavsministerrådets riktlinjer. Vidare framhölls bl, a, att riktlinjerna inteinnebar några begränsningar såvitt avser de frågor som kan tas upp underutredningsarbetet samt att riktlinjerna är öppna och inte innebär att någravägar avvisas för att nå de syften som avses, 1977 görs vissa förtydHgandeuttalanden till ledning för det fortsatta utredningsarbetet. Uttalandena hänförsig i huvudsak till vad som anförts i riktlinjerna om vilka lösningar som börsökas för att man skall komma till rätta med de svårigheter och nackdelar somnuvarande regler skapar. Vidare understryks betydelsen av en fortsatt nordiskrättslikhet på området. Utredningenberäknas avge ett delbetänkande . (U 1977:05) tillkalladesår .1977 för att utreda frågan om samhällets insatser på videogramområdet.Enligt direktiven skulle utredningen bl, a, pröva vissa frågor om distributionav videogram samt överväga möjligheterna tiU utnyttjande av programför distribution i LU1982/83:31 7 Härvid framhölls bl, a, att det ankommer iförsta hand på upphovsrättsutredningen att lösa de upphovsrättsliga problem somkan uppkomma när det gäller användningen av TY-program, avlämnade en promemoria (Ds U1978:8) Svenska videonät utomlands med förslag om en treårig försöksverksamhetmed distribution av svenska TV-program i videogramform till svenskar iutlandet. I promemorian framhåller utredningen att starka kulturpolitiska skältalar för att svenskar utomlands möjligt får tillgång till ett urval avSveriges Radios egen produktion av TV-program i videogramform. Antaletutlandssvenskar som direkt eller indirekt är knutna till svenska institutionereller företag utomlands beräknar utredningen till omkring 50 000. Detkonstateras att det finns en lång rad institutioner och företag som harintresse av distribution av svenska TV-program utomlands. En förutsättning för att utredningens förslag skall kunnagenomföras anges vara att man kan åstadkomma en fullständig upphovsrättsliglösning i fråga om utlandsdistributionen. Utredningen räknar med att avtalskall träffas mellan de berörda parterna för den tid som försöksverksamheten äravsedd att vara. I den mån det blir svårt att få till stånd de avtal som krävsbör enhgt utredningen andra utvägar övervägas. avlämnade utredningen sitt slutbetänkande (SOU1981:55) Video, vari tas upp en mängd olika frågor om video och användningen avinspelade videogram för olika ändamål, bl, a, för distribution blandutlandssvenskar. Utredningen konstaterar i sistnämnda hänseende att sedan 1978inget framkommit som förändrat utredningens synsätt i fråga om behovet av attfrågan löses. Utredningen framlägger också olika förslag om hurdistributionen skaH anordnas. Utredningen framhåller vidare att användningen avvideogram med TV-program förutsätter avtal med rättighetshavarna men att deupphovsrättsliga frågorna är svåra att lösa avtalsvägen. Utredningenunderstryker vikten av att upphovsrättsutredningen så snart som möjHgtförsöker finna lösningar på frågorna. Utredningens slutbetänkande har lagts till grund för endel av de åtgärder på filmområdet som genomfördes (prop, 1981/82:111,KrU 1981/82:30), Åtgärderna avser inte den nu aktuella frågan. Utredning om videorättigheterna till TV-program Sedan förhandlingarna omvideorättigheterna till TV-programmen mellan och de anställdastrandat tillsattes inom en arbetsgrupp meduppdrag att utarbeta ett förslag till lagstiftning om videorättigheterna.Arbetsgruppen redovisade resultatet av sitt arbete i en promemoria (Ds U1982:9) Videorättigheterna till TV-programmen, Förslag till viss lagstiftning,I promemorian föreslås en särskild lag som ger ochSveriges rätt att utan samtycke av upphovsmän och andrarättighetsinnehavare LU1982/83:31 8 spela in sina utsändningar på videogram samt kopiera ochsprida sådana videogram, EnHgt lagen skall rättighetshavarna ha skäHgersättning som vid tvist skaH bestämmas av domstol, Lagen föreslås gälla intebara nya utsändningar utan också sändningar som skett före ikraftträdandet.Vissa begränsningar föreslås när det gäller tillämpningsområdet på grund avSveriges förpliktelser enligt olika upphovsrättsliga konventioner. a.omfattar lagförslaget endast rättigheter som tillkommer svenska medborgare somär anställda vid televisionen och utbildningsradion, I promemorian framhållsatt en permanent distribution av videogram i större omfattning är en ny uppgiftför TV-bolaget som kräver särskilt ställningstagande av statsmakterna. Fråganom vilka regler som kan behövas i detta avseende har arbetsgmppen inte tagitställning till. Promemorian har remissbehandlats och övervägs f. n. inomutbildningsdepartementet. riksdagsbehandling, m. m. Frågor om användningen avTV-program i videogramform för olika ändamål har behandlats av fleragånger med anledning av motioner (se FöU 1977/78:2, KrU1977/78:1, KrU 1979/80:30, LU 1980/81:14, LU 1981/82:33, KrU 1981/82:18 och1982/83:21), Motionerna har avslagits av . Vid 1981/behandlade lagutskottet en motionmed samma syfte som den nu aktuella, I sitt av godkända betänkande LU1981/82:33 underströk utskottet betydelsen av att svenska TV-program kandistribueras bland utlandssvenskarna och även användas för andra angelägnaändamål, t, ex, för visning på sjukhus och fängelser. EnHgt utskottets meningvar det också betydelsefullt att TV-bolaget får möjligheter att gå ut på denkommersiella videogrammarknaden. Från ohka utgångspunkter var det såledesangeläget att de upphovsrättsliga problemen på området blev lösta snarastmöjligt. Enligt utskottet borde man i första hand sträva efter enavtalsreglering. När det gällde upphovsmän och andra rättighetsinnehavare sommedverkar i TV-program utan att vara anställda vid hade deupphovsrättsliga frågorna då lösts avtalsvägen. I fråga om de anställda däremothade förhandlingsvägen dittills inte visat sig framkomlig. Utskottet hänvisadebl, a, till att regeringen tillsatt en på begäran av deanställdas organisation, FörhandHngarna inför kommissionen hade då nyligenstrandat. Med hänsyn till det lagstiftningsarbete som därefter påbörjats av enarbetsgrupp inom ansåg utskottet att något initiativfrån sida med anledning av den då aktuella motionen inte varerforderligt. Även i har frågan om videorättigheternatill TV-program aktualiserats. I ett medlemsföslag hemställdes rekommenderade , , , och Sverigesrege- LU 1982/83:31 9 ringaratt vidta åtgärder för att åstadkomma en överenskommelse med upphovsmännensorganisationer i syfte att bereda allmänheten tillgång till nordiska program påvideoband och videoskivor. kulturutskott framhöll i betänkandeöver medlemsförslaget bl. a. följande. Det råder enighet inom utskottet om det trängandebehovet av åtgärder för att åstadkomma en överenskommelse med upphovsmännensorganisationer i syfte att bereda allmänheten tillgång till videogram mednordiska TV-program och filmer. Det är därvid viktigt att man i de enskildaländerna kan komma överens om så likartade regler som möjligt, när det gällerförutsättningarna att utnyttja videogrammen i olika avseenden. Utskottet ärhelt på det klara med att detta inte är någon lätt uppgift, vilket hittillsgjorda försök tydligt visat. Om videogram med nordiska program inte kanerbjudas aUmänheten, ökar slagsidan i utbudet med i värsta fall icke önskvärdakonsekvenser som följd. Utskottetser så allvarligt på frågan att det finner det nödvändigt att i annat faHlagstiftningsåtgärder tillgrips, för den händelse överenskommelse mellanberörda parter inte kan uppnås. Om således lagstiftning måste tillgripas, ärdet nödvändigt att lagstiftningen på området harmoniseras i de nordiskaländerna så långt som möjligt. Utskottetanser vidare att det bör etableras ett permanent nordiskt erfarenhetsutbyte omde juridiska, kulturella, tekniska och ekonomiska konsekvenserna av en ökadvideogramdistribution och om åtgärder i syfte att skapa möjligheter attpositivt utnyttja den nya tekniken. Med hänvisning tiH vad som anförts föreslogutskottet bl. a, att med anledning av medlemsförslaget rekommenderadede nordiska ländernas regeringar att vidta åtgärder för att åstadkommaöverenskommelse med upphovsmännens organisationer i syfte att beredaallmänheten tillgång till videogram med nordiska TV-program och filmer. VidNordiska rådets 31: a session antog rådet den av kulturutskottetföreslagna rekommendationen. I motion 1982/83:717 yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen sagts om nödvändigheten av attlagstiftningsvägen lösa problemet om upphovsmannarätt och ersättning när detgäller svenska TV-programs vidaresändning till svenskar i utlandet och iSverige, Motionärernaframhåller att utlandssvenskarna har ett stort behov av att få se svenskaTV-program samt att det är angeläget att programmen kan användas också förandra ändamål. Enligt motionärerna har förhandlingar förts omutnyttjande av programinspelningar utan att en lösning kunnatnås. Med hänsyn till att problemen kring utnyttjandet drabbar allmänheten ansermotionärerna att det nu är nödvändigt med en lösning lagstiftningsvägen av deupphovsrättsliga frågorna. Bakgrunden till motionenär de upphovsrättsliga problem som uppkom-