bet · G601SfU17 · 1982-12-31 00:00:00 — betänkande 1982/83:17 om anslag till sjukförsäkringen och vissayrkesskadeersättningar (prop. 1982/83:100) Utskottet behandlar i dettabetänkande de i proposition 1982/83:100, bil. 7 () underlitt. Försäkring vid sjukdom, handikapp och ålderdom upptagna anslagen D 1.Bidrag till sjukförsäkringen och D 5. Vissa yrkesskadeersättningar m. m. Ianslutning till anslaget D 1 behandlar utskottet ett antal motioner omsjukpenningfrågor. Regeringen har under punkterna D 1 och D att (D 1) till Bidrag till sjukförsäkringen för /84anvisa ett förslagsanslag av 4 125 000 000kr., (D 5) till Vissa yrkesskadeersättningar m. m. för /84anvisa' I motion 1982/83:199 av KarinNordlander m.fl. (vpk) föreslås att uttalar att 16-årsgränsen börslopas i lagen om allmän försäkring i. vad gäller rätt till sjukpenning och attall inkomst av arbete räknas som sjukpenninggrundande inkomst samt hemställertill regeringen om förslag härom. I motion 1982/83:381 av tredje vicetalmannen () hemställs att som sin meninguttalar att en översyn företas när det gäller sjukpenningens storlek för demsom icke har sjukpenninggrundande inkomst som överstiger . I motion 1982/83:449 av BengtLindqvist (s) hemställs att hos regeringen begär en översyn för attmöjliggöra ytterligare en ersättningsnivå för sjukpenning och förtidspension ienlighet med vad som sägs i motionen. I motion 1982/83:561 av () och KjelLMattsson (c) hemställs att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts angående rätt till sjukpenning förutveckhngsstörda som uppbär pension. I motion 1982/83:915 av GörelBohlin (m) hemställs att begär att regeringen låter utreda frågan omhur sjukpenning under rehabilitering, 1 1982/83. SfU1982/83:17 2 enligt 3 kap. 8 § lagen om allmän försäkring, på lämpligastesättskall utbytas mot ett rehabiliteringsstöd utan samband med och karaktär avsjukpen-ning. I motion 1982/83:917 av RuneGustavsson m. fl. (c) hemställs att beslutar att hos regeringenbegära att förslag framläggs om borttagande äv fridagsregeln inomsjukförsäkringssystemet. I motion 1982/83:1254 av RuneBacklund (c) hemställs att beslutar upphäva andra stycket 11 § tredjekapitlet lagen (1962:381) om allmän försäkring. I motion 1982/83:1257 av GunhildBolander (c) och () hemställs att som sin meningger regeringen till känna behovet av en snar uppräkning avhemmamakesjukpenningen. I motion 1982/83:1269 av DorisHåvik m. fl. (s) hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna att kompensationsnivån vid korttidsfrånvaro och för vissa deltids- ochdelårsanställda bör bli föremål för fortsatt utredning. I motion 1982/83:1272 av GötheKnutson (m) hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om behovet av ett sjukförsäkringssystem somger större överensstämmelse mellan förmån och avgift för jordbrukare och andraegenföretagare. I motion 1982/83:1649 (motivering imotion 1982/83:1647) av m. fl. (fp) hemställs,.såvitt nu är ifråga, att begär att regeringen redovisar regelförändringar i frågaom sjukförsäkringen enligt, vad som anförs i motionen. (Motion 1982/83:1649 iövrigt behandlas i betänkande SfU 1982/83:18). I motion 1982/83:1799 av KarinAhrland hemställs att uttalar att s. k. klimatvård vid utrikes resaför reumatiker skall kunna medföra att patienten vården pågårtillerkänns sjukpenning. I motion 1982/83:1803 av LennartBladh m. fl. (s) hemställs att begär att regeringen utreder frågan omekonomisk ersättning vid rehabiliteringsutbildning för hörselskadade. I motion 1982/83:1805 av m. fl. (m)hemställs 1. att riksdagenbeslutar att fr. o. m. i enlighet med motionens förslag införanya regler i a) sjukpenningförsäkringen, b) föräldraförsäkringen, c)tandvårdsförsäkringen, 2. att riksdagenbeslutar att sjukförsäkringsavgiften och folkpensionsavgiften fr. o. m. den 1juH 1983 skall utgöra resp. . I motion 1982/83:1807 av tredjevice talmannen () och () yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till SfU1982/83:17 3 känna vad som anförts i motionen om sjukskrivning förpatienter som genomgår sjukvårdande behandling utomlands. I motion 1982/83:1808 av StinaGustavsson (c) hemställs att hos regeringen begär att förslagskyndsamt läggs fram med regler om ändrad karenstid för egenföretagare ienlighet med vad i motionen anförts. I motion 1982/83:1815 av ErikOlsson m. fl. (m) hemställs att hos regeringen anhåller om förslagtiH höjning av hemmamakesjukpenningen inom frivilligförsäkringens ram tillsamma nivå som föräldraförsäkringens grundbelopp. I motion 1982/83:2142 (yrkande 3)(motivering i motion 1982/83:2140) av m. fl. (c) hemställsatt beslutar att fr. o. m. återinföra de ändringari sjukförsäkringssystemet (karensdagar m. Den som är försäkrad enligt lagenom allmän försäkring (AFL) och bosatt i skall vara inskriven hos allmänförsäkringskassa fr. o. in. den månad då den försäkrade fyller 16 år.Inskrivningen medför rätt till sjukpenning om den försäkrades sjukpenninggrundandeinkomst uppgår tiH . När den försäkrade uppbär hel förtidspensionföreligger inte rätt till sjukpenning. Den sjukpenninggrundande inkomsten motsvarar den inkomst ipengar eller vissa naturaförmåner som den försäkrade kan antas för år räknatkomma att t. v. erhålla av eget arbete, antingen på grund av anställning ellergenom annat förvärvsarbete. Inkomst av arbete för egen räkning får inteberäknas högre än som motsvarar skälig avlöning för liknande arbete för annansräkning. Vid beräkningen av den sjukpenninggrundande inkomsten bortses från dendel av inkomsten som överstiger,det vid årets ingånggällande basbeloppet. Sjukpenning utgår vid sjukdom som sätter nedarbetsförmågan med minst hälften. Vid fullständig nedsättning av arbetsförmåganutges hel sjukpenning och i annat fall halv sjukpenning. Hel sjukpenning utgörför dag räknat av den fastställda sjukpenninggrundande inkomsten, deladmed 365. Sjukförsäkringen ger skydd mot inkomstbortfall fr. o.m.dagen efter insjuknandedagen. Som insjuknandedag räknas normalt den dag dåanmälan om sjukdomsfallet görs hos . Om sjukdomsfallet vararhögst utöver insjuknandedagen utges inte sjukpenning för de dagar,högst två, då den försäkrade ändå inte skulle ha arbetat i sin huvudsakligasysselsättning (fridagsregeln). Om ett nytt sjukdomsfall inträffar inom 20dagar från föregående sjukdomsfalls slut utgår sjukpenning även förinsjuknandedagen i det nya sjukdomsfallet. 1* 1982/83. SfU1982/83:17 4 Den som inte har ensjukpenninggrundande inkomst som överstiger . kan varasjukpenningförsäkrad genom den s. k. hemmamakeförsäkring-en. Förutsättningarnahärför är att den försäkrade antingen är gift och stadigvarande sammanbor medsin make eller stadigvarande sammanbor med barn eller med någon medvilken den försäkrade har varit gift eller har eller har haft barn. Sjukpenningutgår under dessa förutsättningar med . Hemmamakeförsäkrad och sådana försäkrade som skulle havarit hem-mamakeförsäkrade om de inte haft förvärvsinkomst har möjlighet attteckna en frivillig sjukpenningförsäkring hos den försäkringskassa där de ärinskrivna. De kan därmed få ett sjukpenningtillägg som ger en sammanlagdsjukpenning av högst . Sjukförsäkringen finansieras till genom statsbidragoch till återstående genom avgifter från arbetsgivare och egnaföretagare. Avgifterna utgör av avgiftsunderlaget, som förarbetsgivaravgiften i huvudsak motsvarar summan av utgivna löner ochersättningar. En egenföretagares avgifter beräknas på den försäkrades inkomstav annat förvärvsarbete än anställning. Till grund för beräkningen av denna inkomstläggs i princip hans taxering till statlig inkomstskatt. Enligt förslag av den dåvarandecenter-folk-partiregeringen beslöt att en självriskskulle införas i sjukpenningförsäkringen (prop. 1981/82:144, SfU 15, rskr 341).Beslutet motiverades med att det var nödvändigt att göra besparingar inomförsäkringen. Beslutet innebar att förutsättningarna för att räkna den förstadagen i sjukdomsperioden som insjuknandedag förändrades så att sominsjuknandedag skulle räknas då arbetsförmågan var nedsatt medminst hälften. och för de därpå två följande dagarna(karensdagar) skulle i princip ingen ersättning utges. För personer med ofta förekommande sjukdomsfall kompletterades reglernamed ett högriskskydd. begränsades härigenom antaletkarensdagar till tio. Beslutet innebar också en sänkning av kompensationsgradentill av ett sjukdomsfall. För inkornstdelarmellan 5,5 och 7,5 gånger basbeloppet sänktes kompensationsgraden till 60 %under hela sjukdomstiden. De sänkta kompensationsnivåerna gällde också föräldrapenningför tillfällig vård av barn, havandeskapspenning och ersättning tillsmittbärare. Genom att arbetsskadeförsäkringen är samordnad med sjukförsäkringenunder av ett sjukdomsfall slog försämringarna inomsjukförsäkringen igenom på arbetsskadeförsäkringen . Det omnämnda riksdagsbeslutet undanröjdes ialla delar genom ett nytt beslut (prop. 1982/83:55, SfU 13,rskr 101). SfU1982/83:17 5 I motionerna 1649 av m.fl. och 2142 av m. fl. begärs att riksdagsbeslutet från våren1982 skall genomföras. 1 den förstnämnda motionen begärs förslag frånregeringen om regeländringar medan motionärerna i motion 2142 begär beslut avriksdagen om lagändringar fr. o. m. . Utskottet har i det av godkända betänkandet SfU1982/83:13 redovisat skälen för att det beslut fattade omändringar i sjukförsäkringen m. m. inte borde genomföras, och utskottetavstyrker bifall till motionerna 1649 och 2142. m.fl. lägger i motion 1805 fram förslag tilländringar inom sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen med en annankonstruktion än i de nyssnämnda partimotionerna från ochcenterpartiet. Motionärerna anser att deras förslag bör leda tillbesparingarom 4 200 milj. kr. I motionen föreslås attsjukpenningförsäkringens kompensationsnivå skall sänkas till och i övrigt till . Även inom föräldraförsäkringen föreslåskompensationsnivån sänkt från . Beträffande den i sjukförsäkringeningående tandvårdsförsäkringen föreslås att kostnaden för en och sammabehandlingsserie upp till ett belopp av . helt skaH ersättas avpatienten i stället för att som f. n. försäkringen ersätter av kostnaden. Fridagsregeln föreslås också slopad i motion 917 av RuneGustavsson m. fl. Motionärerna menar att fridagsregeln främst drabbardeltidsarbetande och skiftarbetande. Motionsförslaget bör enligt motionärernagenomföras oavsett om partimotion om införande av karensdagar m. m.vinner bifall eller ej. Motionärerna anger kostnaderna för förslagettill 180 milj. kr. Kostnaderna får, anför de, täckas genom enomfördelning inom sjukförsäkringssystemet, varvid en sänkt kompensationsgradinom sjukförsäkringen kan vara en framkomlig väg. Ytterligare en motion berör kompensationsnivån inomsjukpenningförsäkringen, nämligen motion 1269 av m. fl.Motionärerna erinrar om att den tillsatta sjukpenningkommittén haft iuppdrag att lösa problem med bl. a. deltids- och delårsanställdasotillfredsställande kompensationsnivå. uridersökningarhar också, framhåller motionärerna, visat att det tycks vara fullt möjligt attlösa berörda gruppers problem ävensom problem med låg kompensationsnivå vidkorta sjukfall inom den nuvarande sjukförsäkringens ram genom en förändradberäkning av årsinkomsten och genom att generellt knyta ersättningen tillarbetsdagar i stället för kalenderdagar. Kommittén hade emellertid, anförmotionärerna, inte getts tid att tillräckligt ingående utforma och analyseraeffekterna av det skisserade systemet. Motionärerna finner det angeläget attfrågorna blir föremål för en fortsatt utredning och begär ett uttalande häromav . I sjukpenningkommitténs betänkande SOU 1981:22,Sjukersättningsfrågor, belyses med olika exempel ojämnheterna ikompensationsnivån inom SfU1982/83:17 6 sjukpenningförsäkringen beroende på hur arbetstiden ärförlagd och vilken lönekonstruktion som gäller. En särskilt lågkompensationsnivå kan uppstå för deltids/delärsarbetande och skiftarbetande,som dessa grupper i de fall de är sjuka kan bliöverkompenserade. Vid kortare sjukfall kan dessutom fridagsregeln i vissa fallbidra till att kompensationen blir lägre. hindrar den,vid ett stortantal korta sjukfall att den försal.rade får en sjukpenning som överstigerinkomstförlusten eller får sjukpenning utan att någon inkomstförlust allsuppkommit. De problem med låg och ojämn kompensationsnivå som i skulle enligt utskottets mening ytterligare accentueras om förslaget imotion 1805 om en sänkning av kompensationsnivån till under högst tiodagar genomfördes och fridagsregeln slopades. I de fall de tiodagarna infaller under en enda sjukdomsperiod och borttagandet av fridagsregelnsålunda saknar betydelse innebär förslaget en avsevärd försämring avsjukpenningskyddet. Skulle å andra sidan de fördelas på flerakortare sjukdomsperioder blir effekterna av förslaget beroende av om sjukdomeninträffar under arbetsdagar eller lediga dagar. Den försäkrade kan lika väl blistarkt underkompenserad som starkt överkompenserad eller också inte alls bliberörd av förslaget. Motionsförslaget i den del det berör korttidssjukdom synessåledes leda till ännu ojämnare effekter för de försäkrade än som f. n. gällersamtidigt som besparingseffekterna kan antas bli relativt begränsade. Vidlängre sjukfall leder enligt utskottets mening förslaget, sammantaget med denförändrade generella sänkningen av kompensationsnivån till , till ettalltför kännbart ingrepp i försäkringsskyddet vid sjukdom och föräldraledighet.Detsamma gäller förslaget om ökad självrisk vid tandvård. Utskottet avstyrkermed hänsyn till det anförda bifall till motion 1805. Av vad utskottet anfört ovanframgår att de ojämna effekterna inom sjukpenningförsäkringen när det gällerdeltids- och delårsanställdas kompensation vid sjukdom främst beror på att densjukpenninggrundande inkomsten delas upp över årets dagar oberoende av hur denförsäkrade arbetat. Hänsyn till arbetad tid tas endast genom regeln ominsjuknandedag och fridagsregeln. Om fridagsregelri såsom föreslagits i motion917 slopades skulle sjukpenningen visserligen i vissa situationer ge deltids-och delårsanställda en högre kompensation för inkomstförlusten vidkorttidssjukdom än f. n. men föranleda att ett stort antal försäkradeblev överkompenserade. Utskottet anser därför att problemen med deltids- ochdelårsanställdas kompensation vid sjukdom måste lösas på ett annat och merrättvist sätt. Utskottet avstyrker sålunda bifall till motion 917. Såsom framhållits i motion 1269 harsjukpenningkommittén undersökt möjliga lösningar av problemen med ojämnkompensation vid sjukdom och begärt att dess förslag i detta hänseende skullebli föremål för ytterligare översyn. Utskottet har i betänkande SfU1982/83:13 understrukit SfU1982/83:17 7 angelägenheten av att frågan om en mer rättvis ersättningvid korttidsfrånvaro och för deltidsarbetande får en lösning, och utskottetkan därför ställa sig bakom kravet i motion 1269 om att frågan omkompensationsnivån vid korttidsfrånvaro och för vissa deltids- ochdelårsanställda bör bli föremål för fortsatt utredning. Det anförda börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. Två motioner berör möjligheten atttillhöra sjukförsäkringen. m. fl. begär i motion 199 att dennedre åldersgränsen, , för tillhörighet till försäkringen skall slopas.Yrkande härom har under en följd av år behandlats av utskottet som tidigarehänvisat till att den socialpolitiska samordningsutredningen i betänkande SOU1979:94, En allmän socialförsäkring, föreslagit att 16-årsgränsen skallslopas. Samma förslag finns i sjukpenningkommitténs nyssnämnda betänkande.Utskottet, som finner det angeläget att frågan löses, anser med hänsyn till detanförda att den fortsatta beredningen av frågan i böravvaktas och att motion 199 inte behöver föranleda någon åtgärd. I motion 561 av och problem med inkomstbortfall vid sjukdom för utvecklingsstörda somuppbär hel förtidspension och arbetar på s. k. skyddade verkstäder.Motionärerna framhåller att en lön som är samordnad med pensionen utgår förarbetet men att någon sjukpenning som kompenserar inkomstbortfallet vid sjukdominte kan utgå. Enligt motionärerna bör dessa problem lösas inomsjukpenningförsäkringens ram, och de begär ett tillkännagivande härom tillregeringen. Utskottet har tidigare i betänkande SfU 1976/77:22behandlat en motion med samma syfte som den förevarande. Utskottet erinradedärvid om att de effekter som påtalats sammanhänger med skillnaderna i sättetatt kompensera förlusten av arbetsförmågan vid korttids- och långtidssjukdom.Vid korttidssjukdom ansluter sig kompensationsnivån nära till det aktuella inkomstbortfallet,medan långtidsskyddet i form av sjukbidrag eller förtidspension frånfolkpensioneringen utgår med ett för alla lika belopp. Full kompensation utgåräven i de fall en mindre del av arbetsförmågan kvarstår. Det var därför enligtutskottets mening knappast möjligt att kompensera bortfallet av arbetsförmågantvå gånger. Utskottet vidhåller sin tidigare ståndpunkt i frågan ochavstyrker bifall tHl motion 561. Ett flertal motioner tar upp frågan om sjukpenning ianslutning till rehabilitering. I motion 449 av begärs att enöversyn av reglerna för sjukpenning skall göras i syfte att införa rätt till enfjärdedels sjukpenning i systemet. En motsvarande ersättningsnivå bör enligtmotionären också/införas beträffande förtidspension. Motionären framhåller attnuvarande konstruktion med hel eller halv sjukpenning resp. förtidspension i endel fall motverkar rehabilitering och återgång till arbetet. SfU1982/83:17 8 Utskottet behandlade vid föregåenderiksmöte en motion med samma syfte som den förevarande (se SfU 1981/82:15). Medhänsyn till att den fråga söm tagits upp i motionen tillhördesjukpenningkommitténs ämnesområde föreslog utskottet att motionen skulleöverlämnas till kommittén, vilket sedermera skett. Med hänsyn härtill anserutskottet att någon åtgärd med anledning av motion 449 f. n. inte ärpåkallad. I motionerna 1799 av 1807 av tredje vice talmannen och begärsett uttalande från sida om att personer med kroniska sjukdomar somremitterats av läkare till en värdinrättning utomlands skall ha rätt tillsjukpenning vården pågår. Frågan om rätt till sjukpenning vid utlandsvård harnyligen behandlats av . I utskottets betänkande SfU 1982/83:13lämnades en redogörelse för gällande bestämmelser på området dels inom AFL,dels i kungörelse RFFS 1981:4. Enligt kungörelsen skalli de fall den försäkrade beretts vård utomlands av sjukvårdshuvudman och vårdenbekostas av sjukvårdshuvudmannen vården anses som en åtgärd i rehabiliteringssyfte.Vården grundar följaktligen rätt till sjukpenning enligt de särskildabestämmelser i som gäller i rehabiliteringssituationer. Utskottet erinradeockså om att nämnda kungörelse har kompletterats medanvisningar till försäkringskassorna för handläggning av ansökningar omsjukpenning vid utlandsvård. Anvisningarna gäller såväl situationer där vårdenbekostas av sjukvårdshuvudmännen, i vilka fall utlandsvården så gott somundantagslöst administreras av (), som situationerdär vården inte bekostas av sjukvårdshuvudmännen. Även i de senare fallen kanvården administreras av SUVAB. Den kan också administreras eller bekostas tillnågon del av särskild organisation. Försäkringskassorna skall i de fall vårdeninte bekostas av sjukvårdshuvudmännen infordra nödvändigt medicinskt underlagför ärendets prövning. Därefter prövas om vården utgör en rehabiliteringsåtgärdsom grundar rätt till sjukpenning eller om rätt till sjukpenning föreligger påsedvanliga grunder. - Utskottet ansåg med hänsyn till de nämnda bestämmelsernaoch anvisningarna för försäkringskassornas handläggning att det inte fannsanledning till någon åtgärd från sida. Enligt utskottets mening är det inte möjligt att införalängre gående generella regler om rätt till sjukpenning vid utlandsvård än vadsom f. n. gäller. Utskottet avstyrker följaktligen bifall till motionerna 1799och 1807. m. fl. tar i motion 1803 upp frågan om rätttill ekonomisk ersättning för hörselskadade eller deras anhöriga underrehabiliteringskurser som anordnas för att en hörselskadad person skall anpassasig till hörapparat. Motionärerna erinrar om att socialpolitiskasamordningsutredningen i sitt betänkande Ds S 1978:3, Ekonomiskt stöd vidyrkesinriktad rehabilitering, m.m. lämnat förslag om hur ersättningsfrågankunde lösas men att förslagen SfU1982/83:17 9 inte lett till någon åtgärd. Motionärerna begär därför attregeringen utreder frågan om ekonomisk ersättning vid rehabiliteringsutbildningför hörselskadade. Med hänsyn till att förslag till lösning av de problem somtas upp i motionen redan lämnats till regeringen anser utskottet attberedningen av förslaget bör avvaktas. Utskottet kan således inte förorda någonytterligare utredning i frågan och avstyrker bifall till motion 1803. Enligt motion 915 av rätten till sjukpenning vid rehabiliteringsåtgärder ett hinder förrehabilitering och återgång till arbetet. Den höga nivån på sjukpenningen ochskatteeffekterna gör, anför motionärerna, att den ekonomiska vinsten vidåtergång till arbetet blir minimal. Enligt motionären är det nödvändigt attskilja stödet vid sjukdom från stödet vid rehabilitering, och hon begär enutredning om hur sjukpenning vid rehabilitering på lämpligaste sätt skallutbytas mot ett rehabiliteringsstöd utan samband med och karaktär avsjukpenning. Socialpolitiska samordningsutredningen behandlade frågorom ekonomiskt stöd vid rehabilitering i sitt delbetänkande Ds S 1978:3Ekonomiskt stöd vid yrkesinriktad rehabilitering m. Utredningen hade funnitdet angeläget att behandla frågorna i ett särskilt delbetänkande med hänsyntill de samordningsproblem som finns på området. Problemen berodde på attekonomiskt stöd kunde utgå från olika håll, efter olika regler och medvarierande belopp. Samma ersättning utgick inte heller alltid kontinuerligtunder hela rehabiliteringen. Utredningen ansåg att en mera övergripande lösningav problemen kunde vara att utbildningsbidrag i stället för sjukpenning utgickunder rehabiliteringen. Detta förutsatte emellertid att utvecklingen gick i denriktningen att utbildningsbidragen höjdes till nivåer motsvarandesjukpenningens. Utredningen kompletterade denna sin principiella syn på enövergripande lösning med en andrahandslösning som hade en mera begränsadräckvidd. Denna innebar att försäkrade som hade sin arbetsförmåga nedsattenligt de regler som gäller inom sjukförsäkringen garanterades ersättning påsjukpenningnivå kontinuerligt under hela rehabiliteringen. Utskottet delar den syn på det ekonomiska stödet vidrehabilitering som kommit till uttryck genom utredningens förslag. Utskottetkan således inte ställa sig bakom syftet med motion 915 utan avstyrker bifalltill motionen. Försäkringsskyddet för hemmamakebehandlas i tre motioner. I motion 381 anför tredje vice talmannen att med hänsyn till att sjukpenningen från hemmamakeförsäkringen varitoförändrad är en höjning av beloppet motiverad. Motionären begäratt en översyn företas i detta syfte. och i motion 1257 att realvärdet av sjukpenningen till hemmamake skallåterställas till nivå och att en årlig uppräkning skallske med hänsyn till SfU1982/83:17 10 förändringar i basbeloppet. De begär ett tillkännagivandetill regeringen om behovet av en snar uppräkning av hemmamakesjukpenningen.Erik m. fl. begär i motion 1815 förslag till höjning avhemmamakesjukpenningen inom den frivilliga sjukpenningförsäkringens ram tillett belopp som motsvarar garantinivån inom föräldraförsäkringen, f. n. Utskottet har vid tidigare behandling av motioner om enhöjning av hemmamakesjukpenningen hänvisat till att det ingår isjukpenningkommitténs uppgifter att göra en översyn av hemmamakeförsäkringen.Utskottet har också erinrat om att kommittén på förslag av utskottet ibetänkande SfU 1978/79:18 fått överlämnade till sig motionsyrkanden i fråganoch att utskottet betonat angelägenheten av att kommittén positivt prövatfrågan om en förbättring av försäkringsförmånerna med hänsyn till densuccessiva försämring den genomgått.