bet · G601SkU26 · 1982-12-31 00:00:00 — I detta betänkande behandlas tvåmotioner om beskattning av bidrag och förmåner från företagsstiftelser. 1982/83:223 av () och () I motionen yrkas att begär att regeringen låterutreda frågan om att som skattepliktig inkomst ej skall upptas bidrag ellerandra förmåner från stiftelser i den mån de bestrids med medel som tillkommitjämlikt Kungl. Maj:ts förordning 1951:148 eller avkastning därav. 1982/83:1730 av () och () I motionen yrkas att hos regeringen begärtolkning av anvisningar för bidrag från de socialaföretagsstiftelserna så att de ursprungliga tankarna med fonderna inte förfelasmed skattebeläggning. Gällande bestämmelser m. m. ochbörjan av träffade-staten och skogsindustrierna överenskommelser atti samband med export av skogsindustriprodukter vissa avgifter skulle utgå.Dessa skulle inbetalas till av skogsindustrierna bildade stiftelser (fonder)och var avsedda att åstadkomma en prisstabilisering på hemmamarknaden och attneutralisera en del av exportvinsterna. Efter skulle fondmedlenutbetalas till industrierna och till vissa för sociala, skogsvårdande ochteknisk-vetenskapliga ändamål bildade stiftelser. I proposition 1951:68 lämnas en redogörelse för vissa avde avtal som träffats och tidigare och för de särskilda skattereglersom skulle tillämpas. Avgifterna skulle enligt ett av de avtal som träffades1950 inbetalas lill en fond. 1958 skulle medlen utbetalas tillföretagen och vissa stiftelser med en femtedel . Av medlen skulle 70 %tillfalla företagen, särskilda länsstiftelser för det enskildaskogsbruket, Stiftelsen för anställda inom skogsbruket ochskogsindustrien () och särskilda av medlemmarna bildadeföretagsstiftelser för social verksamhet. - Övriga avtal hade liknandeinnebörd. 1 1982/83. SkU1982/83:26 2 Från länsstiflelserna skulle anslagbeviljas till åtgärder som gagnade det enskilda skogsbruket inom länet, t. ex.vägbyggnader, skogsodling, skogsförädling och dikning. Centralstiftelsens ochföretagsstiftelsernas medel skulle disponeras för sociala ändamål till frommaför de anställda inom skogsbruket och skogsindustrin. Som exempel nämndesunderstöd åt sjuka och behövande, beredande av yrkesutbildning ellerstudiestipendier, anskaffande av semesterhem eller beredande avsemestervistelse, uppförande av lokaler för förenings- och ungdomsverksamhetvid industriföretag eller i skogsbygden samt understöd till förbättrande avlevnads- och bostadsförhållanden, särskilt inom mera avlägsna skogsbygder. skulle vara berättigat till avdragför de medel som tillgodofördes fonderna, och fonderna och övriga stiftelserskulle inte vara skattskyldiga till inkomst- eller förmögenhetsskatt för dessamedel eller för avkastningen härpå. De belopp som sedan utbetalades tillföretagen skulle beskattas hos dem såsom intäkt av rörelse för det beskattningsårdå medlen kommit företagen till godo. Frågan hur medel, som utbetalades fränstiftelserna till någon annan än till de ifrågavarande företagen, skullebeskattas fick bedömas enligt vanliga regler. Lagstiftningen i dessa hänseendenåterfinns i flera förordningar om rätt att vid taxering för inkomst njutaavdrag för avgifter till vissa stiftelser, de senaste (SFS 1951:148och 149), Centralstiftelsenbegärde besked från riksskattenämnden bl. a. i frågan om vissaresebidrag från centralfonden till arbetstagare inom skogsnäringen utgjordeskattepliktig inkomst av tjänst för mottagarna. I svar (dnr124/1962) uttalade nämnden följande: Centralfonden är en friståendestiftelse. Den har uppenbarligen icke karaktär av familjestiftelse och kan -med hänsyn bl. a. till all destinatär-kretsen även omfattar personer, somvarken äro eller varit anställda vid företag, som lämnat bidrag tillcentralfonden - icke heller anses vara en personalstiftelse. Då de ifrågasattabidragen till hälsoresor etc. icke skola utgå periodiskt och enligt vad nysssagts icke förutsätta anställnings-förhällande, böra enligt riksskattenämndensmening bidragen icke tagas till beskattning hos mottagaren såsom inkomst avtjänst. I handledning för1982 års taxering lämnas på s. 59-68 en redogörelse för gällande regler ochtillämpningen därav när det gäller beskattningen av gåvor, gratifikationer,stipendier och vissa andra förmåner. Redogörelsen innehåller bl. a. följande.. En gåva utgör inte skattepliktig inkomst. Om gåvan utgörersättning för arbete eller tjänst, utgör den dock i princip alltidskattepliktig inkomst, oavsett i vilken fortri den utgått. När fråga är om tjänsteförhållanden kan man endast iundantagsfall tänka sig gåvor frän arbetsgivare till arbetstagare. I principallt som arbetstagaren erhåller från sin arbetsgivare - kontant eller i annanform - utgör skattepliktig inkomst av tjänst. Gratifikationerkan anses vara att likställa med gåva. SkU1982/83:26 3 vare sig de utgått i kontanter eller i annan form. Hargratifikationen bestått i att arbetsgivaren bjudit den anställde på en resa,har del i praxis förekommit att värdet av resan tagits upp till beskattningendast till viss del. Man har då tillämpat principen att hela värdet av resanbeskattats, om kostnaderna för resan bedömts ligga inom ramen för vad denanställde med hänsyn till sina inkomstförhållanden själv kunnat antas ha varitvillig att kosta på sig. Om kostnaderna för resan däremot ansetts ligga utomden anställdes ekonomiska räckvidd, har endast ett till värdet av inbesparadelevnadskostnader eller enligt annan grund reducerat belopp beskattats. Se häromanvisningarna RSV Dt 1981:.30. Stipendier till studerande vid undervisningsanstaltereller på annat sätt avsedda för mottagarens utbildning räknas inte tillskattepliktig inkomst. Det förekommer emellertid att stipendier utges undersådana omständigheter att de i själva verket utgör ersättning för lön.Gränsdragningen kan vara svår att göra och en bedömning får ske från fall tillfall. Avgörande är stipendiets karaktär och omständigheterna vid utdelningen.Även om ett stipendium inte utgår under sådana förhållanden att det kan ansesutgöra ersättning för lön, kan stipendiet bli skattepliktigt som periodiskintäkt. Enligt 32 § 3 mom. sista stycket KL skall förmån av mindrevärde som utgått i annat än pengar inte tas upp som intäkt om förmånen kanantas inte vara avsedd att utgöra direkt ersättning för utfört arbete. Ianvisningarna till detta lagrum anges att hänsyn skall tas till det sammanlagdavärdet av de förmåner av ifrågavarande slag som den skattskyldige åtnjutit frånsamme arbetsgivare. Hänsyn skall också tas till den besparing i normala levnadskostnadersom förmånen kan ha inneburit. För att en förmån skall vara skattefri krävsvidare att förmånen inte framstår som ett med lön eller pension jämförbartvederlag utan som en åtgärd för att bereda trivsel i arbetet eller liknandeeller också utgår på grund av sedvänja inom yrket eller verksamheten i fråga.Slutligen anges att förmånen i regel bör betraktas som skattepliktig om denskattskyldige kan avstå från förmånen mot ersättning i pengar. Vid beräkning av det sammanlagda värdet skall även beaktasförmåner från personalstiftelse, som hör till arbetsgivaren. anvisningar RSV Dt 1981:30 delar uppnaturaförmånerna i tre grupper. Till förmåner som över huvud taget inte bör anses somskattepliktiga räknas vissa smärre trivselförmåner såsom fria överdrags- ochskyddskläder och kaffe o. d. under arbetet, sedvanliga gåvor från arbetsgivare(t. ex. klocka anställning) och fria resor för järnvägspersonaloch deras familjer m. m. För förmåner vilkas skatteplikt beror av värdet inträderskatteplikt om det sammanlagda värdet av förmåner inom gruppen överstiger 600kr. Hit hör bl, a, subventionerad kost, hyresbillig bostadoch subventionerad semesterbostad i eller utlandet. SkU1982/83:26 4 Till förmåner vilka alltid böranses som skattepliktiga hänförs sådana förmåner som inte kan jämställas medtrivselbefrämjande åtgärder utan som snarare får anses utgöra vederlag förutfört arbete. Någon belof)psgräns för skattepliktens inträdande har inteuppställts för förmåner av detta slag. Som exempel nämns bl. a. hyresfribostad, fri kost och fri semesterbostad i eller i utlandet. Motioner med yrkanden av sainmainnebörd som de nu aktuella prövades av skatteutskottet vid förra . Isitt betänkande SkU 1981/82:43 avstyrkte utskottet - och biföllutskottets hemställan - motionerna. Utskottet framhöll därvid: Som framgår av förarbetena lill densärskilda skattelagstiftning som gäller för de ifrågavarande stiftelserna ochsom redovisats i del föregående har avsikten varit att bidrag från stiftelsernatill enskilda personer skall behandlas enligt vanliga regler vid beskattningen.Principen är att förmåner av ifrågavarande slag under vissa förutsättningar börjämställas med lön och att skattefrågan skall bedömas bl. a. med hänsyn tillden anknytning som företaget och mottagaren härtill stiftelsen. Vad,dettainnebär förde aktuella förmånerna är något som i första hand bör bedömas av detillämpande myndigheterna. Innan denna fråga slutligt prövats är utskottet inteberett att förorda någon åtgärd med anledning av motionerna. Utskottet erinrade i sammanhangetockså om möjligheten att erhålla besked i oklara tolkningsfrågor frånriksskatteverket och att frågan hur bidrag av olika slag skulle beskattasinrymde vissa gränsdragningsproblem som borde uppmärksammas av regeringen. I motionerna tas upp en fråga somgäller den skattemässiga behandlingen av bidrag och förmåner från vissastiftelser inom skogsindustrin. Motionärerna bakom motion 223 anser att sådanabidrag och förmåner inte bör utgöra skattepliktig intäkt i den mån de bestridsav medel som tillkommit enligt förordiiingen (1951:148) om rätt att vid taxeringför inkomst njuta avdrag för avgifter till vissa stiftelser, m. m,. medanmotionärerna bakom motion 1730, som menar att de ursprungliga tankarna medfonderna förfelas om bidragen från stiftelserna skattebeläggs, begär entolkning av anvisningar för dessa bidrag. Utskottet har i inledningen till detta betänkanderedogjort för den särskilda skattelagstiftning som gäller för de ifrågavarandestiftelserna. Av redogörelsen framgår också att utskottet vid förra riksmötetprövat ett motionsyrkande om skattefrihet för förmåner av samma art som de nuaktuella och avvisat yrkandet med bl. a. den motiveringen, att sådana förmånerunder vissa förutsättningar borde jämställas med lön och skatte- SkU1982/83:26 5 frågan bedömas med hänsyn till den anknytning somföretaget och mottagaren hade till stiftelsen. vidhåller sin uppfattning att den avmotionärerna aktualiserade frågan i första hand bör bedömas av de tillämpandemyndigheterna och att någon åtgärd med anledning av motionerna inte ärmotiverad innan skattefrågan slutligt prövats i högsta instans. Med det anförda och då någon sådan prövning ännu inteskett avstyrker utskottet motionerna. att avslår motionerna 1982/83:223 och1982/83:1730. Närvarande: (), (). StigJosefson (c), (). (), (), IngemarHallenius (c), ()*, (), (), AnitaJohansson (s). (), ()*, () ochKjell (). * Ej närvarande vid justeringen ,i