bet · G601FöU7 · 1982-12-31 00:00:00 — om översyn av vapenfrilagen I motion 1982/83:913 av . (vpk) yrkas att hos regeringen hemställer om en utvärderingoch översyn av vapenfrilagen. Enhgt motionärerna är det för en utvärderingoch bedömning av den nuvarande vapenfrilagens effekter. De åberopar att det harframförts kritik som särskilt gällt prövningsförfarandet. I motion 1982/83:1792 av m. fl. (fp) yrkasatt hos regeringen begär en översyn av vapenfrilagen i enhghet medvad i motionen anförs. Motionärerna anser att prövningsförfarandet i sinnuvarande form bör avskaffas och ersättas av ett system som bygger på densökandes egen förklaring. beslutade om engenomgripande förändring av vapenfrilagen (prop. 1977/78:159, FöU 28, rskr371). a. vidgades möjligheterna att placera de vapenfria till utbildningoch tjänstgöring. Med den nya lagstiftningen följde också en förenkling avprövningsförfarandet. Under innevarande har tagit ställningtill motion 1981/82:1727 (fp) om översyn av vapenfrilagen. Motionen gällde bl.a. prövningsförfarandet. I betänkande FöU 1982/83:3 anförde utskottet om detta: Det nuvarande prövningsförfarandetgodtogs av under stor enighet. Förfarandet förenklades dåenligt utskottets mening (FöU 1977/78:28 s. 22) "så långt detta är möjligtutan att man avstår från ett underlag för vapenfrinämndens prövning".Utskottet vidhåller denna uppfattning. Sådana ändringar som motionärernaföreslår bör inte genomföras. Motionen bör avslås i denna del. På förslag av utskottet avslog riksdageni motion 1981/82:1727. Det system för ansökan och prövning somhade föreslagits i den motionen återkommer som förslag i motion 1982/83:1792.Utskottet vidhåller sin uppfattning om prövningsförfarandet och anser att detinte finns fillräckliga skäl för att skall begära en översyn avvapenfrilagen av det slag som föreslås i mofionerna 913 och 1792. 1 1982/83. Med hänvisning till det anförda hemställer utskottet att avslår motionerna 1982/83:913 och1982/83:1792, På försvarsutskottets vägnar PER Närvarande: Per (), (), RolandBrännström (s), i (c), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). (), anser dels att utskottets anförande bort ha följande lydelse: Det nuvarande prövningsförfarandet godtogs av år1978 efter förslag i proposition 1977/78:159. Propositionen syftade till enbetydande liberalisering jämfört med vapenfriutredningens majoritetsförslag. I propositionen beskrevs det framtida systemet. Enligtdetta slopades utredningssamtal av det slag som fanns tidigare. Ansökan omvapenfri tjänst skulle fortfarande vara skriftlig och innehålla de skäl somsökanden ville åberopa samt hans önskemål om slag av tjänstgöring. Intyg ochandra handlingar som den sökande önskade åberopa skulle bifogas ansökningen. När vapenfrinämnden fått in en sådan ansökan avsågs attden sökande skulle kallas till obligatoriskt samtal med en särskildutredningsman. Utredningsmannen borde därvid klargöra innebörden avvapenfrilagens förutsättningar för vapenfri tjänst. Den sökande borde vidare fåinformation om den vapenfria tjänsten samt om konsekvenser av hansställningstagande, bl. a. om tjänstgöringstidens längd och skyldigheten attfullgöra verksamhet inom totalförsvaret. Genom samtalet borde också klargörashur lämplig och intresserad den sökande är för olika alternativ av vapenfritjänst. Vidare borde den sökande ges möjlighet att redogöra för skälen till atthan inte vill bruka vapen. Efter detta samtal borde enligt propositionen den sökandeges en viss obligatorisk betänketid. Om han efter betänketiden stod kvar vidsin uppfattning, borde han skriftligen bekräfta att bruk av vapen mot annan ärså oförenligt med hans allvarliga personliga övertygelse att han inte skullekomma att fullgöra värnplikten. Han borde också bekräfta att han är villig att FöU1982/83:7 3 fullgöra vapenfri tjänst och orn möjligt förete intyg frånperson som kan antas ha god kännedom om den sökandes förhållanden. Grundtanken i regeringsförslaget var att man skall"utgå från att ansökan är allvarligt menad. En sökande som på angivetsätt bekräftat sin ansökan bör därför beviljas vapenfri tjänst såvida intepåtagliga skäl talar mot detta." Propositionen nämnde två sådana skäl -att det är fråga om uppenbara massansökningar och att det av omständigheternaklart framgår att vad sökanden egentligen eftersträvar är anstånd medmilitärtjänstgöringen. Det i propositionen beskrivna prövningsförfarandet innebaratt den enskildes bevisbörda för styrkande av den övertygelse han hävdar"inte behöver vara tung". Ett prövningsförfarande enligt denna modellinnebar att man tror på den enskilde och att huvudvikten läggs vid att ge honominformation innan han slutiigt bekräftar sin ansökan. efteråt kan konstateras att i verkligheten genomfördesinte den modell som fanns beskriven i propositionen. Avvikelsen ligger i attutredningsmannen tillstyrker eller avstyrker den sökandes ansökan innan denöverlämnas till . Propositionen beskrev - med deord som återgivits ovan - hur informationen skulle gå till och vilken rollutredningsmannen skulle ha. Det var en detaljerad beskrivning men där fannsinte något om att utredningsmannen skulle tillstyrka eller avstyrka. Genom attha kvar detta moment från det gamla prövningsförfarandet hade man i praktikeninte genomfört den liberalisering som var avsedd i propositionen. Visserligenhar praxis, i fråga om nämndens beslut, blivit liberalare efter den nya lagensinförande, men prövningsförfarandet som sådant är fortfarande i stort sett detgamla och inte det som angavs i propositionen. Mot denna bakgrund måste slutsatsen bli att intentionernabakom beslut inte har fullföljts. Skälen mot prövningsförfaranden över huvud tagetutvecklades i en reservation till vapenfriutredningen av ().Ett prövningsförfarande är knappast förenhgt med principen att ingen får motsin allvarliga personliga övertygelse tvingas göra tjänst inom det mihtäraförsvaret. Att avskaffa det nuvarande prövningsförfarandet i enlighetmed vad som anges i motion 1982/83:1792 innebär inte att alla spärrar motvapenfri tjänst är borta. skulle krävas ett aktivtställningstagande för vapenfri tjänst, ett obligatoriskt informationssamtal omlagens krav och tjänstgöringsalternativen, ett intyg som bekräftar ärligheteni vederbörandes inställning och skriftlig förklaring med specificerade krav omatt lagens villkor är uppfyllda. Det krävs också enligt motionen villighet hosden som söker vapenfri tjänst att åta sig den tjänstgöringsfid som gäller försådan tjänst. Alla använda prövningsförfaranden har inneburitskönsmässiga avgöranden med en stor mängd marginalfall. Felakfiga beslut fattasdärför, vilket framgår av att personer som har vägrats vapenfri tjänst självaefteråt FöU 1982/83:7 4 visatsin övertygelse genom att vägra värnplikt och därmed dömts till fängelse. Motdenna bakgrund finner utskottet att regeringen bör låta göra en översyn avförfarandet för prövning av ansökningar om vapenfri tjänst med den inriktningsom framgår av motion 1982/83:1792. som sin mening geregeringen till känna. delsatt utskottets hemställan bort ha följande lydelse: att med bifall till motionerna1982/83:913 och 1982/ 83:1792 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet har anfört öm en översyn av förfarandet för prövning av ansökningaröm vapenfri tjänst. mlnab/gotab 1983 73701