bet · G601KU11 · 1982-12-31 00:00:00 — I detta betänkande behandlarutskottet följande frågor som har tagits upp i de angivna motionerna Rätten att i efterhand få ta del av program som sänds iradio och TV - 1981/82:176, Massmediernasrätt till nyhetsbevakning - 1981/82:215, Tillståndskravetvid trådsändningar- 1981/82:884, 1631, m. m.- 1981/82:1123, Vidgad censurav film med vissa narkotikainslag - 1981/82:1144, Förbud motsaluförande av pornografiska bilder i tidskrifter -1981/82:2430, yrkande 2. Utskottet föreslår utredning av frågorna om rätten att iefterhand få ta del av program som sänds i radio och TV och om massmediernasrätt till nyhetsbevakning. Därmed tillstyrks motionerna 1981/82:176 och 215.Övriga motioner föreslås bli besvarade med hänvisning till olika pågående ellernyss avslutade utredningar. Rätten att i efterhand få ta del av program som sänds iTV och radio I motion 1981/82:176 av BertilFiskesjö m. fl. (c) hemställs att beslutar att hos regeringen begäraen översyn av de regler som gäller för allmänhetens rätt att ta del av programsom sänds i TV och radio i enlighet med vad som anförts i motionen. Enligt motionärernas uppfattning borde det uryttrandefrihetsrättslig synpunkt vara lika självklart att man också i efterhandskall kunna ta del av program vilka sänds över etermedia som att man kan gåtillbaka till t. ex. tidningslägg. Programbolagen är enligtradioansvarighetslagen visserligen skyldiga att ombesörja upptagning av programsom sänds. Men programbolagen avgör själva om materialet skall lämnas ut tillden som begär det. Skyldighet för programföretagen finns endast i de fall därden enskilde kan hävda att yttrandefrihetsbrott begåtts eller att han liditskada av sådant brott. I övrigt tillämpas enligt motionärerna storrestriktivitet. a. hänvisas till att vid genomgångenav den s. k. Telub-affären länge förvägrades att ta del av en utskrift av enintervju i radion med statsrådet . 1 1982/83. KU1982/83:11 2 Enligt motionärerna innebärgällande ordning på detta område i praktiken en godtycklig sekretessbeläggningav det som sänts i etermedia. Denna godtycklighet blir inte mindre av attingenting hindrar att den som själv har bandningsapparatur gör egnainspelningar. Syftet med den översyn som motionärerna föreslår bör varaatt underlätta för allmänheten att få ta del av uppspelningar och/elleravskrifter av program som sänds i TV och radio. Radioansvarighetslagen m. m. I 9 §radioansvarighetslagen (1966:756) stadgas tystnadsplikt för programutgivare,den som är eller har varit anställd hos programföretaget eller annan som hartagit befattning med radioprogram. Tystnadsplikten omfattar vad som erfaritsom vem som författat eller framställt program, framträtt i program eller lämnatmeddelande för offentliggörande i program. Tystnadsplikten viker endast ommycket starka skäl talar för att någon hörs som vittne. Tystnadsplikten kompletteras med förbudet 19 a § förmyndighet eller annan allmänt organ att efterforska den som författat ellerframställt radioprogram, framträtt i sådant program eller lämnat meddelande föroffentliggörande i radioprogram. Förbudet innebär att efterforskning ej får skei vidare mån än som erfordras för åtal eller annat ingripande som ej står istrid med radioansvarighetslagen. Enligt 10 § meddelar regeringen bestämmelser om skyldighetför programföretaget att vidta åtgärder för att säkerställa framtida bevisningom innehållet i radioprogram och fastställer villkoren för att enskild skall fåta del av sådan bevisning. Då bestämmelsen i 10 § infördes (se prop.1966:156) anförde departementschefen (s. 60) att programföretaget i vissomfattning måste göra upptagningar av program för arkivering. Sådanaupptagningar kunde få betydelse bl. a. såsom bevis angåendeyttrandefrihetsbrott. Upptagningarna borde göras tillgängliga för allmänheten.Departementschefen ansåg det emellertid inte möjligt att fastställa en generellrätt för alla att utan avgift ta del av ljud- och filmupptagningar och annandokumentation hos programföretaget. Vid riksdagsbehandlingen (sammansatt konstitutions- ochförsta lagutskott 1966:1) berördes frågan endast så till vida att utskottetanmärkte, att arkivering av såväl ljud som bild bör ske av alla sådana programdär frågor om yttrandefrihetsbrott kan förekomma. Närmare bestämmelser på detta område har meddelats avregeringen i förordningen (1967:226) om tillämpningen avradioansvarighetslagen. 6 och 7 §§ i förordningen har följande lydelse: KU1982/83:11 3 Programföretaget skallombesörja upptagning av varje program som sänds. Upptaget program skall bevaras frånsändningen. Om skyldighet för programföretaget att lämna upptagningen tillarkivet för ljud och bild finnes bestämmelser i lagen (1978:487) ompliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar. Justitiekanslern har rätt att taga del av upptagningav radioprogram och få utskrift av vad som yttrats i programmet. Programföretaget är skyldigt att låta enskild, som anseratt yttrandefrihetsbrott begåtts mot honom eller att han lidit skada på grundav sådant brott, hos företaget taga del av det radioprogram, i vilket brottetuppges ha förekommit, och få utskrift av vad som yttrats i programmet. Dettagäller dock ej, om det är uppenbart att den som begär att få taga del avupptagningen eller att få utskrift av vad som yttrats i programmet icke beröresav detta på sådant sätt att han kan vara målsägande. För tjänst som programföretaget är skyldigt atttillhandahålla enligt denna paragraf får företaget ej betinga sig ersättning. Den i 6 § omtalade skyldigheten attlämna upptagningar till arkivet för ljud och bild finns i 11 § lagen (1978:487)om pliktexemplar av skrifter och Ijud-och bildupptagningar. Enligt 11 § andrastycket skall pliktexemplar utgöras av upptagning, som programföretaget skallgöra för att säkerställa framtida bevisning om innehållet i program.Pliktexemplaret skall lämnas inom en månad från den dag då programföretagetsskyldighet att bevara upptagningen upphörde. Som framgår av 6 § förordningeninträffar denna dag från sändningen. Av lagen om pliktexemplar framgår vidare att sådantexemplar skall bevaras och tillhandahållas för forskningsändamål enligtföreskrifter som meddelas av regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer. I vilken mån rätt föreligger förSveriges Radio att tillhandahälla utskrifter eller motsvarande av program fårockså bedömas med utgångspunkt i upphovsrättsliga regler. Upphovsrätten innefattar enligt 2 § lagen (1960:729) omupphovsrätt till litterära och konstnärliga verk i princip ensamrätt förupphovsmannen att förfoga över verket genom att framställa exemplar av verketoch genom att göra det tillgängligt för allmänheten i ursprungligt eller ändratskick, i översättning eller bearbetning, i annan litteratur eller konstarteller i annan teknik. Såsom framställning av exemplar anses också att verketöverförs på anordning, genom vilken det kan återges (2 § andra stycketupphovsrättslagen). 2 kap. upphovsrättslagen innehåller inskränkningar iupphovsrätten. 1 förevarande sammanhang förtjänar härvidlag att framhållasbestämmelsen i 11 § att offentligt verk må i enstaka exemplar framställas förenskilt bruk och i 24 § att utan upphovsmannens samtycke får återges vad somanförs inför myndighet, statlig eller representation eller vid offentligöverläggning om allmänna angelägenheter. r 1982/83. KU1982/83:11 4 22 § upphovsrättslagen innehålleren bestämmelse om rätt för radio- och televisionsföretag att under villkor somregeringen bestämmer för bruk vid egna utsändningar upptaga ett verk, somföretaget fått rätten att sända, på. "anordning genom vilken det kanåtergivas". Enligt uttryckligt stadgande inverkar denna bestämmelse inte påupphovsrätten i övrigt och utvidgar således inte rätten att göra verkettillgängligt för allmänheten. Enligt 22 a § får utan hinder av vad som föreskrivs iupphovsrättslagen programföretag göra referensinspelningar av sända program.Dessa inspelningar får med visst undantag endast användas för bevisändamål närdet gäller fråga om ansvarighet för programinnehåll (se ovan). Undantaget avserupptagning med dokumentariskt värde vilken får bevaras iArkivet för ljud och bild. Bestämmelsen gäller bara i fråga om verk i upphovsrättsligmening. Program som inte utgör verk, t. ex. många nyhetssändningar, har intenågot upphovsrättsligt skydd i det hänseende som avses med bestämmelsen och fårföljaktligen spelas in fritt. I motion (2 fp) begärdes att skulle åläggas att mot avgifttillhandahålla allmänheten utskrifter av radio- och TV-program. Utskottet (KU 1973:46) anslöt sig till den i motionenframförda uppfattningen att det är av betydande värde för den offentligadebatten om allmänheten i efterhand kan ta del av programmen. Av särskiltintresse i detta hänseende var enligt utskottet program som rör samhällsfrågor,t. ex. politiska debatter och intervjuer. Självfallet var det därvid angeläget attutskrift kan erhållas inom sådan tid att programmet fortfarande har aktualitet. Mot bakgrund av det anförda ansåg utskottet rådandeförhållanden inte tillfredsställande. En generell skyldighet för Radioatt tillhandahålla programutskrifter skulle emellertid i vissa fall kunna kommai konflikt med upphovsrättsliga regler. De program som är intressanta medhänsyn till den offentliga debatten torde dock enligt utskottets uppfattning istor utsträckning inte vara upphovsrättsligt skyddade. Möjligheterna att försådana fall ålägga skyldighet att tillhandahållaprogramutskrifter var enligt utskottets mening förtjänta av överväganden.Utskottet föreslog att begärde en utredning i frågan. överlämnade regeringen skrivelse idetta ärende till den då pågående radioutredningen. Något förslag i fråganlämnade utredningen aldrig. KU1982/83:11 5 Rem issy ttran den Motionen har sänts på remiss tillSveriges , och . Svar harkommit in från och . I remissyttrandena, som är i stort sett likalydande,framhålls bl. a. att det förutsätts att, om en översyn kommer till stånd,Radio-koncernens bolag får tillfälle att lämna synpunkter underutredningsarbetets gång och även avge remissyttranden över ett eventuelltlagförslag. I remissyttrandena hänvisas vidare till de grundprincipersom tillämpar i fråga om utlämnande av programkopioroch utskrifter för utredningar och liknande ändamål. Dessa grundprinciper harredovisats i skrivelse till utskottet . Det huvudsakligainnehållet i dessa principer sammanfattas av i följande trepunkter: Såvitt avserutlämnande i fall då anonymitetsskyddet kan riskera att kränkas kommer bolagenicke att utlämna program under några förhållanden. Bolagen utgår från attdomstolarna efter HD:s utslag icke heller kommer att utfärda någraförelägganden om utlämnande av material i sådana fall. Skulleföreläggande från domstol inkomma om utlämnande av program att utnyttjas sombevismaterial i andra fall har bolaget självfallet - efter klargörandet i HD -att ställa sådant material till förfogande. Såvitt avserutlämnande av program för bevis- eller utredningsändamål under andraförhållanden än som ovan nämnts har bolagen fortfarande den principiellainställningen att sådant utlämnande icke skall ske om företagets möjligheteratt fullfölja sin informationsplikt därigenom skulle komma i fara. Bolagenvidhåller sålunda sin principiella ståndpunkt att, såvitt domstolsföreläggandeinte föreligger, vägra utlämnande av programmaterial även i fall dåanonymitetsskyddet ej är i fara. Avgörande för detta ställningstagande grundassom ovan sagts på uppfattningen att utnyttjande av program som bevis ellerutredningsmaterial i olika sammanhang skulle utgöra fara för tillgången påinformation. Den dom av som manrefererar fill gällde bl. a. utlämnande till domstol av en filmupptagning somgjorts av . I målet uppkom frågan huruvida bestämmelsernai 9 § radioansvarighetslagen kan utgöra hinder mot åläggande för bolaget attför syn tillhandahålla filmmaterialet. Stadgandet innebär, som ovan framgått,bl. a. principiellt förbud för anställda vid programföretag att röja vem somframträtt i program. HD förklarade bl. a. att förbudet att röja vem somframträtt i program i första hand utgör hinder mot att uppgift lämnas omvederbörandes namn. HD ansåg emellertid att förbudet även måste anses KU1982/83:11 6 utgöra hinder mot att det eljest lämnas upplysningar somkan läggas till grund för en identifiering av denne. En sådan identifieringskulle enligt HD kunna ske med ledning av en filmupptagning av programmet.Därför ansågs förbudet utgöra ett principiellt hinder mot att upptagningenutlämnas. Massmedias rätt till nyhetsbevakning I motion 1981/82:215 av Sven-ErikNordin m. fl. (c) hemställs att hos regeringen begär utredning isyfte att klargöra massmedias rätt att bedriva nyhetsbevakning medhänsynstagande till enskild rätt. EnHgt motionärernas uppfattning har frågan om massmediasfrihet att anskaffa och förmedla nyheter och information fåttökad aktualitet. Motionärerna hänvisar till att harvägrats tillträde till ett sportarrangemang i sedan arrangören påförhand sålt sändningsrätten av rörliga bilder till ett videoföretag. Motionärerna anser att varje sammankomst av offentligkaraktär, oavsett om entréavgifter upptas eller inte, i princip måste varaöppen för fri nyhetsförmedling och bevakning. Principen innebär dock inte attradion och televisionen skall äga oinskränkt sändningsrätt från arrangemang somär beroende av entréavgifter. Arrangören måste självklart ha rätt tillersättning för det publikbortfall som en direktsändning i radio och televisioninnebär. Den gränsdragning som måste ske mellan informationsrättoch enskild rätt är enligt motionärerna svår och kräver noggranna överväganden,lämpligen då i form av en särskild utredning. Givetvis kan frågan ocksåöverlämnas till yttrandefrihetsutredning. Motionens frågeställning berörs ibetänkandet (SOU 1981:19) Översyn av radiolagen. Enligt utredningen finns mednu gällande upphovsrättsliga lagstiftning inget hinder mot att någon köperensamrätt till ljud- eller bildvisning från ett evenemang. Självfallet finnsheller inget hinder mot att någon köper rätten att t. ex. visa evenemanget påvideogram eller film på villkor att evenemanget inte får visas i TV. bedömning har dessa förhållanden inte försvårat för SverigesRadio-bolagen att sända från de evenemang som de bedömt lämpliga. Motionen har remitterats tillPressens samarbetsnämnd, och Riksidrottsförbund.Svar har kommit in från KU1982/83:11 7 AB, samt - i stället för -från och SvenskaTidningsutgivareförening-en. Av remissinstanserna ställer sig positivtill tanken på en utredning. och SvenskaTidningsutgivareföre-ningen motsätter sig inte att en utredning kommer tillstånd, medan går emot förslaget. framhåller i sitt remissyttrande att densnabba utveckling som kan förutses av nya medier ochdistributionsformer (video, kabel-TV och utländska satelliter) kommer attaccentuera det kommersiella inslaget i konkurrensen om det programmaterial somi dag är tillgängligt för etersändning till hela befolkningen. Enligt SverigesRadio bör public service-verksamhetens villkor i 1980- och 1990-talensmediesituation göras till förmån för noggranna överväganden i så god tid attutvecklingen ännu kan styras efter de vägar som bäst tillvaratar yttrande- och informationsfrihetensintressen. ser därför positivt på att man nu tar sig an en sådananalys och att man ingående prövar vilka inskränkningar i det privaträttsligaskyddet som kan tillåtas till värn för en fri nyhets- och informationsförmedling. ()förklarar sig vara väl förtroget med det problem som motionen berör. SJF sägersig kunna anföra många exempel på hur journalister vägras tillträde tillarrangemang som har stort allmänt intresse och dessutom har offentlig karaktär.SJF tvekar om det går att komma till rätta med dessa problem genomlagstiftningsåtgärder men vill inte motsätta sig en utredning. () anser att reglerna i tryckfrihetsförordningen i regel säkerställt att dagspressenhar kunnat bedriva fri nyhetsförmedling och bevakning vid sammankomster avoffentlig karaktär. I vissa undantagsfall där arrangörerna av sådanasammankomster förklarat dessa vara slutna och utan tillträde för dagspressensrepresentanter har det tack vare om meddelarskydd ochanonymitetsskydd ändå varit möjligt för tidningarna att i viss omfattningtillgodose allmänhetens behov av information. Skulle sådana sammankomsterbevakas genom radio- och TV-sändningar uppkommer enligt TU:s uppfattningsjälvfallet särskilda rättsliga problem i den mån arrangörerna med exklusivrätt önskar företa ljud- och/eller TV-inspelningar. TU har ingen erinran motatt man utreder vilken avvägning mellan olika rättsintressen som erfordras föratt underlätta massmediernas bevakning vid sammankomster av offentlig karaktär. riksidrottsförbimd (RF)delar motionärernas uppfattning att i princip fri nyhetsförmedling, såsomresultatåtergivning, bör säkerställas för etermedia när det gällersammankomster av offentlig karaktär. RF vill dock för fullständighetens skullbetona att med denna princip inte följer att KU1982/83:11 8 etermedia skall få rätt till fri sändning från olikaidrottsarrangemang. Enligt RF får principen att tävlingar och uppvisningarskall vara arrangörens egendom inte rubbas. RF erinrar om att det finnssändningsavtal mellan TV och ett 20-tal specialidrottsförbund. Det haremellertid visat sig att ersättningen från TV inte täcker uppkommet publikbortfall. Mot bakgrund av vad sålunda anförts finner RF det intevara angeläget att hithörande frågor ytterligare utreds. I direktiven till den utredning avvissa massmediefrågor som regeringen fillsatte anförs bl. a. följande: En ökad tillgång på program somsänds frän andra än företag inom är i och för sigpositivt eftersom det kan leda till att variationen i utbudet ökar ytterligare.Resultatet kan emellertid också bli ett större antal program som främst vändersig till en stor, allmän publik. I en sådan situation är det angeläget att denvariation, mångfald och kvalitet som kännetecknar det nuvarande utbudet kanbibehållas. Kommittén bör avge förslag om på vilket sätt man kan säkerställaett utbud av sådan karaktär i en situation där det finns betydligt fleraprogramkanaler än och där företagen inom intesvarar för utbudet ensamma. I mofion 1981/82:884 av TorkelLindahl (fp) hemställs att avskaffar de begränsningar isändningsrätten som gäller för trådradio i radiolagen (1966:755). Enligt motionären saknas för trådsändningar av radio- ochTV-program det tekniska argumentet mot en fri etableringsrätt. Detta leder tillatt de yttrandefrihetsmässiga argumenten överväger. Enligt motionärens uppfattningbör alltså de begränsningar som finns i nu gällande radiolag såvitt gällertrådradiosändningar avskaffas. I mofion 1981/82:1631 av BertilHansson m. fl. (fp) yrkas att beslutar om ändring i radiolagen ienlighet med till motionen fogat förslag till lagtext. Lagförslaget harföljande lydelse: Lag om ändring i radiolagen (1966:755) Härigenom föreskrivs i fråga omradiolagen (1966:755) att i lagen skall införas en ny paragraf, 7 a §, av nedanangivna lydelse. KU1982/83:11 9 7 a § Bestämmelserna i 5-7 §§ gäller ej trådsändning avradioprogram i rundradiosändning om programmet består i direktsändning avallmän sammankomst eller annan offentlig tillställning och inte kan mottagas ibostäder. Motionärerna anser att, utan hinderav pågående utredningar, vissa trådsändningar som inte riktas till bostäder börkunna undantas från kravet på etableringstillstånd. Det gäller situationer därsjälva trådsändningens funktion närmast kan liknas vid funktionen hos enhögtalaranläggning, t. ex. sändningar från en idrottstävling, en gudstjänsteller annat liknande arrangemang, som gör det möjligt att ta del avarrangemanget på en annan plats än där det äger rum. Enligt 5 § radiolagen (1966:755)bestämmer regeringen vilka företag som har rätt att sända radioprogram irundradiosändning från sändare här i landet. I begreppet rundradiosändninginnefattas enligt 1 § såväl radiosändning som trådsändning som är avsedd attmottas direkt av allmänheten, om sändningen inte är avsedd endast för en slutenkrets, vars medlemmar är förenade genom en påtaglig gemenskap av annat slag änett gemensamt intresse av att lyssna eller se på sändningen. Frågan om etableringsreglerna förtrådsändningar togs upp av utredningen av vissa frågor inomradiolagstiftningen, den s. k. radiorättsutredningen. I betänkandet (SOU1981:19) Översyn av radiolagen föreslås en ändring av reglerna så att inte allatrådsändningar utan bara de som kan mottas direkt av allmänheten i bostäderkräver tillstånd. I direktiven till massmedieutredningen anges attinnebörden av radiorättsutredningens förslag är att. liksom , radio, TVoch text-TV, som sprids via etern, skall omfattas av radiolagenstillståndskrav, medan varken teledata, som distribueras över telenätet, ellertrådsändningar till t. ex. samlingslokaler skall kräva tillstånd enligt radiolagen.Radiorättsutredningens förslag utgår enligt massmedieutredningens direkfivfrån att valet av distributionsform kan förutses för olika slag av information.En utbyggnad av kabelsystem kommer dock att leda till en situation därdistributionsformen antagligen inte kan användas som ett säkert kriterium föratt avgränsa olika radiorättsliga begrepp. Den nya kommittén har därför iuppdrag att åter pröva frågan om hur radiolagen bör vara utformad i ensituation där kabeldistribution blir vanlig. betänkandejämte remissyttranden har överlämnats till kommittén. överväger f. n. vilka etableringsregler KU1982/83:11 10 som skall gälla för trådsändningar, bl. a. kabel-TV.Utredningens slutbetänkande beräknas komma . Frågan om att avskaffatillståndskravet vid trådsändningar har behandlats vid flera tidigaretillfällen av . Frågan togs senast upp vid 1980/medanledning av en motion i ämnet. Utskottet (KU 1980/81:3 s. 24) framhöllenhälligt att frågan skulle komma att behandlas av radiorättsutredningen.Utskottet ansåg att detta utredningsarbete borde avvaktas innan ställning togstill den föreslagna ändringen. följde utskottets förslag att avslåmotionen. m. m. I motion 1981/82:1123 av () hemställs 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att något reklamförbud i videogram ejinförs, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att förslag om lättnader företablering på kabel-TV-området framläggs, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att förslag framläggs omriktHnjer för teledataområdet i enlighet med informationsteknologiutredningensförslag, dock med undantag av att s. k. uppsökt reklam skall få förekomma imediet, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att radiolagen förtydligas så att detklart framgår att vidareutsändning per kabel av satellitsändningar tillenskilda hushåll är tillåten. Motiveringenfinns i motion 1981/82:1122. Uppgifter i anslutning till motionsyrkandena I motionenframhålls att ett förbud mot reklam i videogram måste anses vara en otillbörliginskränkning i valfriheten. Efterlevnaden av ett sådant förbud kan enligtmotionären knappast kontrolleras med någon större säkerhet. Utredningen om reklam i videogram (RIV) har i sittslutbetänkande Videoreklamfrågan (SOU 1982:8) föreslagit en reglering av rättenatt sprida reklam genom videogram. Det framlagda lagförslaget avser reklam somriktar sig till konsumenter. Huvudsyftet är att hindra spridning av reklam tillhemmen och liknande miljöer. Däremot föreslås bara mindre begränsningar i frågaom reklam i mera renodlade kommersiella sammanhang, i butiker, varuhus ochliknande. KU1982/83:11 11 Utredningen har remissbehandlats.Remisstiden gick ut , Enligt motionen finns detall anledning att inrikta den kommande kabel-TV-verksamheten på möjligheter förinte minst lokala och regionala privata intressenter att etablera sig. önskar bedriva detta slags verksamhet bör det ske ikonkurrens med privata företag eller i vissa fall genom s. k. joint venturesmed enskilda intressenter. För upplysningarom gällande regler m. m. angåendeetableringsregler för kabel-TV se ovan under .