bet · G601FiU16 · 1982-12-31 00:00:00 — Lag om revision av riksdagsförvaltningen Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Om det ansvar för revision av och som åvilar fullmäktige i dessa verk stadgas i bankoreglementet och i reglementet för . För den revision av andra organ än som skall verkställas av detta verks revisionsavdelning svarar avdelningens chef / första hand. De anmärkningar och påpekanden vartill revisionen kan föranleda skall av honom delges vederbörande myndighet direkt. Fullmäktige i äger meddela allmänna administrativa riktlinjer även för denna del av revisionsavdelningens verksamhet men har icke att taga ställning till anmärkningar och påpekanden vilka ej avser . Om anledning därtill förekommer bör chef för intern revisionsavdelning till revisorer anmäla förhållande som framkommit vid eller äger samband med revisionen. skall han, med att verkets fullmäktige avger föreskriven berättelse till revisorer, till dessa avlämna rapport om den av honom ledda revisionsverksamheten. / bankoreglementet (RFS 1975:6) och lagen (1982:000) omriksgäldskontoret finns bestämmelser om det ansvar för revisionen avriksbankens och riksgälds kontorets förvaltning som fullmäktige i dessa verkhar. För den revision av andra organ än somskall verkställas av kontorets revisionsavdelning svarar avdelningens chef.Fullmäktige i får dock meddela allmänna administrativariktlinjer för denna del av avdelningens verksamhet. Föranleder revisionenanmärkningar eller påpekanden beträffande en myndighet skall chefen förrevisionsavdelningen underrätta myndigheten direkt om dessa. Det ankommer intepå fullmäktige i att ta ställning till anmärkningar ochpåpekanden som inte avser . Chefen för en intern revisionsavdelningsom avses i 1 § skall, när anledning därtill förekommer, tillriksdagens revisorer anmäla förhållande som framkommit vid eller har sambandmed revisionen. Han skall , med att verkets fullmäkfige avgerföreskriven berättelse till , till revisorer avlämna rapportom den av honom ledda revisionsverksamheten . 1 Bestämmelserna omtryckta RFS 1975:15. Utöver den kontroll som åligger revisorerenligt deras instruktion skall revisorerna för varje avslutat räkenskapsårgranska och tillstånd, styrelse och förvaltning.Därvid skall i synnerhet tillses att verkens organisation av och kontroll överbokföringen samt medels- och värdeförvaltningen är tillfredsställande. Över revisionen av vartdera verketskall revisorerna avge särskild berättelse till riksdagen.Sådan berättelse skall innehålla uppgift angående omfattningen av den avrevisorerna verkställda granskningen och uttalande huruvida revisorerna anseransvarsfrihet böra beviljas vederbörande fullmäkfige. Utöver den kontroll som revisorer skall utöva. lagen (1974:1036) med instruktion för revisorer skallrevisorerna för varje avslutat räkenskapsår granska och riksgäldskontoretsfillstånd, styrelse och förvaltning. Revisorerna skall därvid särskilt tillseatt verkens organisation av och kontroll över bokföringen samt medels- ochvärdeförvaltningen är tillfredsställande. Revisorerna skall avge en särskild berättelse tillriksdagen över revisionen av och senast den 15november över revisionen av riksgäldskotitoret. Berättelsen skall innehållauppgift angående omfattningen av den av revisorerna verkställda granskningenoch uttalande huruvida revisorerna anser att ansvarsfrihet bör beviljasvederbörande fullmäktige. Denna lag träder i kraft såvittavser 4 och 5 §§ och i övrigt . Närvarande: (), (), NilsÅsling (c), (), (), (), RolfRämgård (c), (), (), Carl-HenrikHermansson (vpk), (), i (s), (), () och (). FiU1982/83:16 15 Yttranden över riksgäldsfullmäktiges förslag till lag med instruktion för från (KU 1981/82:4 y).............. revisorer ()...................... Fullmäkfige i ()................. Promemoria med förslag till ny lag om Yttranden över promemoria med förslag till ny lag omriksgäldskontoret från (KU 1982/83:1 y)............. revisorer ()...................... Fullmäktige i () .'.............. Fullmäkfige i ()....... FiU1982/83:16 16 yttrande 1981/82:4 y över förslag 1980/81:19 till lag med instruktion förriksgäldskontoret har den 7 april1981 beslutat bereda tillfälle att avge yttrande överovan angivna förslag till instruktion för . Förslaget harutarbetats av en särskild kommitté som tillsatts av riksgäldsfullmäktige medriksgäldsdirektören som ordförande. Fullmäktige, som i allt väsentligt anslutitsig till kommitténs förslag och motiveringar, har i samband med att ärendetöverlämnades till framhållit att förslaget inte innebär någraförändringar i sak av verksamhet och uppgifter iförhållande till den nu gällande lagstiftningen. Någon motion har inte väckts med anledning av förslaget.Finansutskottet har berett även fullmäktige i och riksdagensrevisorer tillfälle att yttra sig över förslaget. I riksbanksfullmäktigesyttrande anförs avslutningsvis: Det remitterade lagförslaget harutarbetats inom utan närmare kontakt med riksbanken.Riksgäldsfiillinäktige har fiainhållit att förslaget inte innebär någraförändringar i sak av verksamhet och uppgifter i förhållandetill den nu gällande lagstiftningen. Lagförslaget är emellertid utformat så attdet efter ordalagen är mer långtgående. Det finns därför anledning tillnoggrann genomgång nv förslaget. Här har pekats på ett antal frågor som krävernärmare överväganden. Hit hör övergripande principiella frägoY, t. ex. oin dennödvändiga integreringen av verksamhet i riksbankenskreditpolitik och valutapolitik och om behovet av närmare precisering avändamålen och formerna för upplåning till staten. Hit höräven organisatoriska frågor, t. ex. om riksgäldsdirektörens ställning ochmandatpeiiod och om var inom olika frågor skall avgöras. Den slutliga utformningen av lagförslaget är således enför verksamhet betydelsefull fråga. Fullmäktige vill därför hemställa att den närmare översynsom ovan förordats sker i nära samråd med . delarriksbanksfullmäktiges uppfattning att det föreliggande förslaget hör bliföremål för översyn och att denna bör ske i nära samråd med . Det fårankomma på finansutskottet att ta ställning till formerna för översynen, somsjälvfallet bl. a. bör avse de konstitutionella frågor som aktualiserats iärendet. förutsätter att utskottet bereds tillfälle attånyo yttra sig när den förordade översynen verkställts. FiU1982/83:16 17 Ndn-az-fl/irfe.-Hilding (), (),(), Per (), (), (),(), i (m), (),(), (), (), (), ()* och ()*. * Ej närvarande vid justeringen. 2 1982/83. FiU 1982/83:16 18 har berett revisorertillfälle att yttra sig över förslag (1980/81:19) fill lag med instrukfion förriksgäldskontoret. Med anledning därav vill vi göra följande kommentarer tillförslaget i vad det gäller revisionsfrågor. Våra synpunkter knyter direkt antill lagförslagets paragrafindelning. Fullmäktige svarar för att intern revision avriksgäldskontoret utövas. Vidare skall fullmäktige se till att intern revisionav riksdagsförvaltningen i övrigt äger rum i enlighet med de bestämmelser (RFS1968:8) om revision av riksdagsförvaltningen som har meddelat. Föreskriften är något missvisande eftersom ansvaretför den interna revisionen av verksamhetsområde uteslutande åvilarbankofullmäktige. I paragrafen bör därför endast göras en hänvisning till denaktuella författningen enligt följande förslag. Fullmäktige svarar för att intern revision kanbedrivas i enlighet med de bestämmelser (RFS 1968:8) om revision avriksdagsförvaltningen som har meddelat. före utgången av januari skall fullmäktigetill avge berättelse över sin verksamhet under det senastekalenderåret. räkenskapsår är budgetåret.Vidare gäller att fullmäktige inte beviljas ansvarsfrihet per kalenderår utanper budgetår. Enligt vår mening vore det därför naturUgt att berättelsen avsågdet senaste budgetåret och att den fick ett sådant innehåll att den samtidigtkunde ersätta den i reglementets 49 § föreskrivna berättelsen till riksdagensrevisorer. Fullmäktigesberättelse fill har varit så utformad att den givit enöversiktlig informafion om kontorets förvaltning under det gångna kalenderåret.För verksamheten under andra hälften av kalenderåret har mer detaljeradeuppgifter lämnats medan den läsare som varit intresserad av motsvarande fylhgainformafion för har hänvisats till en annan publikation. Om8 § i förslaget till instruktion får den av fullmäktige föreslagna lydelsen böri fortsättningen berättelsen fill utformas på ett sådant sätt atthänvisningar av detta slag kan undvikas. Av intresse i sammanhangetär också riksgäldsfullmäktiges förslag att FiU1982/83:16 19 bestämmelsen i reglementets 49 § skall slopas, dvs. attskyldigheten för riksgäldsfullmäktige att lämna revisoreren särskild berättelse skall tas bort. Med anledning härav vill vi erinra omvad som finns föreskrivet i 5 § bestämmelser om revision avriksdagsförvaltningen. Där stadgas bl. a. att revisorer för varjeavslutat räkenskapsår skall granska och riksgäldskontoretsfillstånd, styrelse och förvaltning. För att vi skall kunna fullgöra dennaskyldighet måste vi varje höst ha tillgång till en berättelse avseenderiksgäldskontorets verksamhet under det senaste budgetåret. Denna berättelsebör inte bara ge en bild av kontorets förvaltning av statsskulden och förmedhngav kreditgarantier m. m. utan också inrymma en redogörelse för hur kontoretutnyttjat de av filldelade anslagen. Vårt önskemål om en sådan berättelse kan tillgodoses pätvå sätt. Antingen får en föreskrift om den av oss begärda berättelsen ersättaden föreslagna instrukfionens stadgande om en kalenderärsinriktad berättelse. §8 bör då ges följande lydelse. före skallfullmäktige till och till revisorer avge berättelse översin verksamhet under det senaste räkenskapsåret. I annat fall föreslår vi attföreskriften om berättelsen till revisorer tas in i en ny paragrafomedelbart efter § 8 i folkslaget. Den nya § 9 bör i sä fall ges följandelydelse. före skallfullmäktige till revisorer avge berättelse över sin verksamhet underdet senaste räkenskapsåret. Riksgäldsdirektören leder underfullmäktige verksamhet. Inom finns en upplåningsenhet, enekonomienhet, en garanti- och rättsenhet, en administrationsenhet samt enrevisionsenhet. Ärendenas fördelning mellan enheterna skall framgå av en avfullmäktige fastställd arbetsordning. revisionsenhethar varit direkt underställd fullmäktige. Denna särställning harenheten givits för att markera dess oberoende till den granskade verksamheten.Det är enligt vår meniiig angeläget att särställningen också kommer tilluttryck i instrukfionen. Vi vill därför föreslå följande ändring av 14 §. Inom finns enupplåningsenhet, en ekonomienhet, en garanti- och rättsenhet, en administrationsenhetsamt en revisionsenhet. Revisionsenheten lyder direkt under fullmäktige.Riksgäldskontorets verksamhet i övrigt leds under fullmäktige avriksgäldsdirektören. Ärendenas fördelning mellan enheterna skall framgå av enav fullmäktige fastställd arbetsordning. FiU1982/83:16 20 Hos finnspersonal enligt särskilda föreskrifter eller andra beslut som ellerfullmäktige meddelar. får därutöver, i enhghet medfullmäktiges bestämmande, anlita utomstående för särskilda uppdrag. I paragrafens andra stycke bör följande tillägg göras. får därutöver,inom anvisade medel och i enlighet med fullmäktiges bestämmande, anlitautomstående för särskilda uppdrag. Riksgäldsdirektören skall närvaravid fullmäktiges sammanträden och får deltaga i förhandlingarna, även om haninte är fullmäktig. Han skall låta anteckna skiljaktig mening till protokollet. Ärendena föredras av riksgäldsdirektören eller av annantjänsteman som riksgäldsdirektören utser. Den markering som vi i 14 § villgöra av revisionsenhetens ställning bör komma till uttryck även i dennaparagraf. Andra stycket i paragrafen bör i enlighet härmed ges följandelydelse. / fullmäktige föredras ärendena avriksgäldsdirektören eller av annan tjänsteman som riksgäldsdirektören utser,dock att ärenden som avser revisionen av föredras av chefenför revisionsenheten. För resor som fullmäktig företarför räkning har han rätt till resekostnadsersättning,traktamente och annan ersättning enligt allmänna resereglementet eller, när detär fråga om utrikes resa, enligt utlandsreglementet. Fullmäktig skall hänförastill reseklass A. Fullmäktig som är ledamot av har inte rätt tilltraktamente för deltagande i sammankomst i med fullmäktige eller förannan förrättning eller annat uppdrag där för räkning undertid då pågår. Vad som stadgas i denna paragraf skall även ägatillämpning pä suppleant. Vid utrikes tjänsteresa underriksdagssession bör inte dubbla traktamenten kunna utgå till fullmäktigesledamöter. Vi föreslår därför efter att ha rådgjort i ärendet med riksdagensförvaltningskontor att ett nytt stycke skjuts in mellan det andra och dettredje stycket. Det nya stycket bör ha följande lydelse. Om resa eller förrättning enligtförsta stycket företas utom riket under riksdagssession skall dagtraktamentetminskas med det belopp för dag som enligt lagen om ändring i ersättningsstadgan(1971:1197) för ledamöter utgår till ifrågavarande ledamot. FiU 1982/83:16 21 Beslut i detta ärende har fattats av revisorernaIngegerd (), () och () samt avkanslichefen . Föredragande har varit avdelningsdirektören . FiU1982/83:16 22 Fullmäktige i () Närvarande: ,ordförande § 3 Remiss av riksgäldsfullmäktiges förslag (1980/81:19)till lag med instruktion för Genom remiss haderiksdagens finansutskott berett fullmäktige i tillfälle att avgeyttrande över riksgäldsfullmäktiges förslag (1980/81:19) fill lag medinstruktion för . Före dagens sammanträde hade fullmäkfiges ledamötererhållit del av förslaget jämte ett utkast till yttrande. Fullmäktige beslöt, i enlighet med direktionens förslag,att avge yttrande av den lydelse som framgår av registraturet. Dennaparagraf förklarades justerad. Det antecknades, att , som vore förhindraddeltaga i dagens sammanträde, tagit del av yttrandet och förklarat sig instämmai detta. Sedan fullmäkfige i riksbankengenom finansutskottets skrivelse beretts tillfälle att avgeyttrande över riksgäldsfullmäkfiges förslag (1980/81:19) till lag medinstruktion för får fullmäktige anföra följande. Lagförslaget, som avses ersätta lagen om riksgäldskontoretoch lagen med reglemente för , har utarbetats av en avriksgäldsfullmäktige filisatt kommitté. Den har haft i uppdrag att främst motbakgrund av den nya organisation för som beslutadeom våren FiU 1982/83:16 23 1979(Förs 1978/79:17, FiU 1978/79:39) verkställa en översyn av de lagregler somgäller fullmäkfiges och kontorets verksamhet. Denremitterade skrivelsen behandlar i huvudsak frågan om den konkreta utformningenav en författning som reglerar och rörelse. Ensträvan har därvid varit att ersätta nuvarande detaljrika angivelser avriksgäldskontorets uppgifter med en mer allmänt formulerad bestämmelse, somuttrycker verksamhetens huvudsakliga innehåll och inriktning. Huvuduppgiften,att ta upp och förvalta lån fill staten, har angivits vara ett led i denekonomiska politiken. roll i ett sådant vidare sammanhanghar emellertid inte berörts. Frågan kan ställas om detta -och då i första handrelationerna mellan och -bör speglas klarare iförfattningstexten eller motiven för denna. Denna centrala fråga behandlas inärmast följande avsnitt före de synpunkter som ges på den närmare utformningenav lagtexten. Kreditpolifikens omedelbara mål kan sägas vara attpåverka likviditetssituationen i den svenska ekonomin för att nå önskadeeffekter på efterfrågan pä varor och tjänster och, bör numera tilläggas, denprivata sektorns upplåning i utlandet. Därtill kommer önskemålen beträffanderäntenivån på olika marknader. Ett viktigt led i kreditpolitiken är därvid attsöka åstadkomma en viss fördelning av statsupplåning mellan banker ä den enasidan och kapitalmarknadens placerande institutioner och allmänheten ä denandra. Såsom kreditpolitiken bedrivits i sker detta inte bara genom attvariera räntor och andra villkor vid statlig upplåning utan även genom en serieregleringar som påverkar olika instituts efterfrågan på statspapper-likviditetskrav för bankerna, placeringskrav för allmänna pensionsfonden ochförsäkringsbolagen, emissionskontroll för övriga placerares obligationsemissioneroch vissa andra former av upplåning. Iett läge som varit rådande med stora och kraftigt växandeunderskott i statsbudgeten att finansiera och med förfallande statslån sommåste omsättas, får de primära upplåningsoperationerna en framträdande roll ochriksgäldskontoret därmed en bred kontakt med marknaden. Det faktum att utrymmetför placering av de nyemitterade statspapperen på marknaden i mångtoch mycket skapats av regleringsåtgärder har inneburit attriksgäldskontorets beslut om sin upplåning, dess former och villkor naturligenmåst underordnas kredit- och valutapolitik. arbetaren utredning om kreditpolitiska medel. Denna utredning skall ta ställning tillom regleringarna skall begränsas eller upphävas och skall övergåtill en mer marknads-anpassad kreditpolitik. Skulle en sådan politik införaskan marknadsoperationer bli av större betydelse. Även under sädana förhållandenmåste statsskuldspolitiken i stort bestämmas av såsom det FiU 1982/83:16 24 politiskaorgan som har ansvaret för kredit- och valutapolitiken. Statensom stor låntagare på utländska kapitalmarknader är en ny företeelse somytterligare stärkt banden mellan och riksbanken.Uppläggningen av den inhemska kreditpolitiken och den ekonomiska politiken istort är naturligtvis i hög grad bestämmande för utvecklingen av betalningsbalansensamtidigt som ett av syftena med denna politik just är att komma till rätta medobalansen i de utrikes betalningarna. När väl politiken är fastiagd bestämsomfattningen av statens upplåning utomlands av utfallet av bytesbalansen, denprivata (och kommunala) sektorns nettoupplåning utomlands och de mål som sättsför utveckUngen av valutareserven. Om de båda första elementen är bestämda -och den privata utlandsupplåningen är naturligtvis mycket känslig förkreditpolitiska åtgärder - finns ett entydigt samband mellan statens upplåningutomlands och valutareserven. En större upplåning utomlands leder till enmotsvarande ökning av valutareserv och en motsvarande nedgång avriksbankens innehav av statspapper, medan den däremot inte på ett direkt sättpåverkar ekonomin i övrigt. Härav har följt att både utlandsupplåningens volymöver en något och hanteringen från vecka till vecka avutnyttjandet måste styras av mål för valutareserven. Riksgäldskontoretär införstått m.ed denna uppläggning av den statliga utlandsupplåningen och nyasamarbetsformer har skapats för ändamålet. uppgift är framför alltatt dra upp riktlinjer för den totala upplåningsvolymen utomlands.Riksgäldskontoret, å sin sida, ansvarar för genomförandet av denna upplåning,vilket förutsätter nära kontakter med de utländska kreditmarknaderna.Förhandhngen vid upptagandet av utlandslån har därför naturligen gettriksgäldskontoret en vidare ram för flexibelt agerande än vad gäller i fråga omden inhemska upplåningen. Utnyttjandet av redan avtalade lånemöjligheter måstedäremot helt samstämmas med valutaoperationer. Enligtfullmäktiges mening har det samarbete som på det informella planet utvecklatsmellan och inneburit att riksgäldskontoretsåtgärder väl har kunnat samordnas med kredit- och valutapoUtiken i övrigt. Allariksgäldskontorets operationer, som varit av någon betydelse i sådantsammanhang, har föregåtts av ett nära samråd med . Denfrågan kan emellertid resas om den samordning som sker av riksgäldskontoretsåtgärder med kredit- och valutapolitiken och de krav som detta ställer påsamråd med i någon form, bör kodifieras i författningen förriksgäldskontorét. I den nuvarande författningen finns ingen anspelning påriksgäldskontorets roll i den ekonomiska politiken och i det remitteradeförslaget till ny lag är det enda uttrycket härför att riksgäldskontoretbemyndigas att ta upp och förvalta lån fill staten "som ett led i denekonomiska politiken". En sådan lydelse är ofullständig genom att den ejanger den primära grunden för upplåning, nämligen attfinansiera underskottet i statsbudgeten. FiU 1982/83:16 25 meningär den dessutom alltför vag. Med den rörlighet som präglar kreditpolitiken kanriksgäldskontoret inte ges i förväg fastställda fasta ramar för sinupplåningsverksamhet, utan denna måste snabbt kunna anpassas till växlingar ikreditmarknads- och valutaläge. Ansvaret för utformningen avstatsskuldspohtiken med hänsyn härtill måste, som tidigare framhållits, hggahos . Det är väsenthgt att gällande "spelregler" kommertill klart uttryck i motiven för den nya författningen. harockså redan vid sin behandling av den av företagnaorganisafionsöver-synen (FiU 1978/79:39) uttalat att statsskuldspolitiken utgören integrerad del av kredit- och valutapolitiken och understrukit vikten av ettnära samarbete mellan och . Enligt fullmäktigesmening måste motiven ge innehåll åt denna grundläggande regel för relationernamellan och . Den kan dessutom kortfattat införas ilagtexten. Samordningenav låneoperationer med kredit- och valutapolitiksker, som nämnts, genom informella kontakter i den löpande verksamheten och säförutsätts ske även . Det kan emellertid övervägas om inte, som enyttersta utlöpare av denna samordning, riksgälds- och riksbanksfullmäktigeborde beredas möjlighet att, på grundval av ett uttryckligt stadgande härom,var och en påkalla gemensamma överläggningar i kredit- och valutapolitiskafrågor för den händelse särskilda skäl så skulle motivera. Utövermer allmänna synpunkter pä samordningen av verksamhet medriksbankens kredit- och valutapolitik vill fullmäktige ge några mer specifikakommentarer till arbetsfördelningen mellan de båda institutionerna. Denförsta gäller statens upplåningsoperationer. Dessa utförs, som framgått,normalt av i nära kontakt med . Det uteslutergivetvis inte att som ytterst ansvarig för marknadsoperationernasåsom penningpolitiskt medel måste ha möjlighet att företa sådana operationer iform av köp och försäljning av statspapper. Fullmäktige vill i det sammanhangetunderstryka vikten av att statens lån läggs upp så att kan erhållade statspapper behöver för sina marknadsoperationer. Enandra kommentar gäller frågor om återbetalning av län som kommer upp iolika former. Villkoren för ett lån kan ge låntagaren rätt att säga upp lånetföre den senast möjliga tidpunkten. Detta gäller både län upptagna i ochutlandslån. Särskilt i fråga om utlandslån finns dessutom lån som tagits upphos en begränsad grupp placerare, t. ex. banker. Här förekommer det attlåntagare och långivare förhandlar och överenskommer om ändringar ilänevillkoren, t. ex. vad gäller löptid och räntesats. Denfrågan kan också resas om staten i fråga om lån spridda bland en stor mängdplacerare, t. ex. obligationslån, bör gä med på att lösa ett län utan attförtidsinlösen medges i lånevillkoren. Detta har förekommit under speciella FiU 1982/83:16 26 omständigheteroch efter beslut av . Sådan förtidsinlösen av lån eller delar av lånpå sätt som avviker från villkoren bör självfallet inte få förekomma. Enannan större fråga är uppköp pä marknaden av utelöpande lån. Här bör man skiljamellan lån i svenska kronor och län i utländsk valuta. Vid pubUc issues iutiandet, som är konstruerade med s. k. "sinking fund", ingår sådanauppköp inom viss gräns i den normala låneförvaltningen. Dessa uppköp harombesörjts av i samråd med . Förfarandet bör blidetsamma framöver. Uppköp av statspapper på den svenska marknaden, vilka hardirekt effekt pä likviditeten i ekonomin, utgör som understrukits tidigare encentral del av penningpolitiska verksamhet och bör därför inteutföras av . Nuvarandeförfattning medger inte att företar upplåning för uppköp avpå marknaden utelöpande lån. Förslaget till en ny författning innehåller emellertidingen sådan begränsning. Helt naturligt måste ha möjlighettill de uppköp av svenska statens obligationer i utländsk valuta i anslutningtill ovan beskrivna förvaltning av utlandslånen. Upplåning för dessaoperationer måste självfallet fä företas. Fullmäktige vill emellertid bestämtavvisa att uppläningsbefogenheter utvidgas till operationeri statsobligationer i svenska kronor.