bet · G601FiU26 · 1982-12-31 00:00:00 — betänkande 1982/83:26 om besparingsåtgärder i statsförvaltningen (förs.1982/83:8) I detta betänkande behandlar utskottet riksdagensrevisorers förslag (1982/83:8) angående besparingsåtgärder i statsförvaltningenoch motion 1982/83:143 av (). I förslag 8 har riksdagensrevisorer hemställt att som sin mening ger regeringen till känna 1. att nuvarandegenerella besparingsmetod bör ersättas av ett system med selektivabesparingsåtgärder i kombination med klara politiska ställningstaganden iprioriteringsfrågor, 2. att somvägledning för myndigheterna en sammanställning bör göras av erfarenheterna avde senaste årens besparingsarbete, 3. att SIPU bör fåi uppdrag att rapportera om myndigheternas svårigheter att leva upp tillstatsmakternas krav på anslagsframställningarna, 4. att ibudgetpropositionen bör redovisas myndigheternas huvudförslag liksomföredragandens motiv för och bedömda effekter av vald anslagsnivå, 5. att reglernaför prisomräkning av anslag ej bör utnyttjas för reala resursnedskärningar samtatt myndigheterna ålagda besparingar bör redovisas öppet och ingå i planeringsförutsättningarna, 6. att hinder ibesparingsarbetet som berör på att myndigheter tvingas subventionera artskildverksamhet bör undanröjas, 7. att verksamhet av permanent karaktär ej börfinansieras med upprepade engångsanvisningar samt att extraordinär verksamhet av mer långvarig art bör inordnas i den ordinarie budgetprocessen eller där sä inte är lämpligt engångsanvisningarna och den extraordinära verksamheten bör klart redo visas, 8. attmyndigheterna bör uppmanas att i sina anslagsframställningar i störreutsträckning än rapportera de samverkansproblem och hinder för enrationell ärendehandläggning som uppmärksammas inom den samhällssektor därmyndigheten är verksam, 9. att enredogörelse bör lämnas i budgetpropositionen för sädana av myndigheternaaktualiserade större besparingsförslag som ej legat till grund föranslagsberäkningen, 1 1982/83. FiU1982/83:26 2 10. att en kortfattad redovisningbör ges i budgetpropositionen av myndigheternas långtidsbedömningar avseende besparingsverksamheten, 11. vadrevisorerna i övrigt anfört om besparingsarbetet. I revisorers förslaganförs att i de anvisningar för statsmyndigheternas anslagsframställningar somutfärdats har behovet av besparingar och omprioriteringar inomstatsverksamheten starkt betonats. har myndigheterna ålagts attsom ett huvudförslag redovisa ett besparingsalternativ motsvarande en2-procentig real nedskärning av anslaget för närmast föregående budgetår.Vissa myndigheter har avkrävts förslag till större nedskärningar. På initiativ av finansutskottet har revisorergenomfört en granskning rörande resultatet av dessa besparingsåtgärder. En konsekvent tillämpning av 2-procentbesparingar överhela myndighetssektorn skulle enligt beräkningar långtidsbudgetinte medföra större besparingar för statsverket än 300 ä 400 milj. kr. Besparingarna om förutsätts myndigheterna kunnaklara genom fortlöpande produktivitetsförbättringar så att verksamheten kanbedrivas med i huvudsak oförändrad ambitionsnivå. Revisorerna har hos sex myndigheter inomhandelsdepartementets verksamhetsområde, nämligen kommerskollegium, ,patent- och registreringsverket, , statens pris- ochkartellnämnd och , ingående studerat anslagsyrkanden, budgetbehandlingoch budgetutfall med generella besparingskrav1979/80 och 1980/81. Härav har bl. a. framgått att ålagda besparingar kunnatgenomföras hos vissa myndigheter med i stort sett oförändrad ambitionsnivå ochhos andra med varierande grad av ambitionsnivåsänkningar. Granskningen har vidare visat att det är svårt förmyndigheterna att i fortsättningen möta generella nedskärningar medrationaliseringar och omprioriteringar. Statsmakterna måste i ökad utsträckningta ställning till de avvägningsfrågor som besparingskraven aktualiserar. Nedskärningarav verksamheter kan i vissa fall ge sådana effekter att de ej är samhällsekonomisktlönsamma, vilket enligt revisorernas mening är något som man försummatatt tillräckligt beakta. Revisorerna anser att detta är ett förhållande som fordrarökad uppmärksamhet. I anvisningarna /anslagsframställningarbegärs att myndigheterna i petita /84 skall redovisa besparingsförslagför vissa s. k. sakanslag. Redovisningen skall bl. a. innefatta myndighetensbedömning av de administrativa, juridiska, tekniska m. fl. förutsättningar somfinns för att genomföra besparingen, en analys av besparingensfördelningspolitiska effekter, eventuella förändringar på statsbudgetensinkomstsida samt en FiU1982/83:26 3 bedömning av konsekvenserna för annat anslag/område, t.ex. kommunerna och socialförsäkringssektorn. Revisorerna vill ifrågasätta om myndigheternasadministrativa enheter med ofta små resurser kan leva upp till de ökade krav ibl. a. redovisningshänseende som ställs av statsmakterna. Revisorerna anser att det i budgetpropositionen oftasaknas en korrespondens mellan återgivna myndighetsyrkanden och regeringensbedömningar i motsvarande delar. Föredragandens inställning till yrkandena börredovisas klarare. Likaså framgår sällan föredragandens bedömning avkonsekvenserna för myndighetens verksamhet av föreslagen anslagsnivå. Med hänvisning till detta föreslås att ibudgetpropositionen regelmässigt redovisas myndigheternas huvudförslag liksomföredragandens motiv för och bedömda effekter av den valda anslagsnivån. Revisorernas granskning har visat att det ofta råder enbetydande oenighet mellan myndighet och om hurinflationskompensationen, dvs. prisomräkningen, skall beräknas. Detta hängersamman med att departementen i vissa fall medvetet synes ha utnyttjatprisomräkningen för ytterligare resursneddragningar. Revisorerna anser att prisomräkningen bör hållas klartåtskild från på politiska grunder gjorda ställningstaganden om realaresursminskningar, dvs. att myndigheterna ålagda besparingar skall redovisasöppet och ingå i planeringsförutsättningarna. Revisorerna konstaterar att besparingsutrymmetuppenbarligen varierar starkt från myndighet till myndighet, beroende påfaktorer som storlek, av omvärlden styrd volymtillväxt, tidigare återhållsamanslagstilldelning och finansieringsform. Detta förhållande har medförtolägenheter vid tillämpningen av nuvarande schabloniserade2-procentbesparingar . Det finns en fördel med den generella metoden, nämligenatt den tvingar myndigheterna att se över sin verksamhet och också framtvingarstörre aktivitet inom planering, budgetering och rationalisering. Revisorernaanser emellertid att nackdelarna med hänsyn till de varierande förhållandena istatsförvaltningen varit övervägande. De av revisorernas granskning omfattade myndigheterna harbedömt att nedskärningar av denna storlek inte kan genomproduktivi-tetshöjande åtgärder utan kräver mer eller mindre långtgåendeingrepp i verksamhetens inriktning och omfattning liksom i organisationsstrukturen. Även om det sannolikt ännu inom vissa myndigheter finnsett rationaliseringsutrymme torde flertalet myndigheter redan nu ellerrelativt snart sakna möjligheter att genom rationaliseringar möta årligabesparingskrav av den storlek som förutsätts. I en sådan situation måste en förstatsförvaltningen generell besparingsmetod anses vara ett olämpligtinstrument. Myndigheternas behov av politisk vägledning i prioriteringsfrågormåste tillgodoses för att inte myndigheterna själva skall tvingas tillpolitiska FiU1982/83:26 4 Med hänvisning till det anförda föresläs attnuvarande generella besparingsmetod ersätts av ett system med selektivabesparingsåtgärder i kombination med klara politiska ställningstaganden iprioriteringsfrågor. När det sä gäller takten i besparingsarbetet inomstatsförvaltningen finns det enligt revisorernas mening starka skäl för attarbetet inte drivs snabbare än vad som medges av naturlig personalavgång ochbefintliga möjligheter till alternativ sysselsättning inom statsförvaltningeneller annan sektor. Eljest finns risk för att slutresultatet blir ensamhällsekonomisk merkostnad i stället för en besparing. har framhållit sitt egetansvar för besparingsarbetet inom statsförvaltningen. Enligt revisorernasmening ger inte budgetpropositionen det informationsunderlag somfordras för att skall kunna ta sådan aktiv del i besparingsarbetetsom man själv uttalat sig för. Revisorerna föreslår därför att en redogörelse lämnas ävenför sådana av myndigheterna väckta större besparingsförslag som ej lagts tillgrund för anslagsberäkningen . Det är slutligen enligt revisorernas mening nödvändigt attriksdagen också hålls informerad om besparingarnas mera långsiktigakonsekvenser för myndigheternas mål och tillänipade ambitionsnivåer.Revisorerna anser därför att i budgetpropositionen bör lämnas en kortfattadredogörelse för myndighetens bedömningar av besparingsverksamhetens långsiktigakonsekvenser, I en reservation till revisorernasförslag anför företrädarna för moderata samlingspartiet och attäven om det sannolikt ännu inom vissa myndigheter finns ettrationaliseringsutrymme torde flertalet myndigheter redan nu eller relativtsnart ha svårt att genom rationaliseringar möta årliga generella besparingskravav den storlek som förutsätts. Därtill kommer att myndigheternas behov avpolifisk vägledning i prioriteringsfrägor måste tillgodoses för att intemyndigheterna som , vilket påpekat, själva skall tvingas tillpolitiska avvägningar. Som en följd av det anförda anser reservanterna attbesparingar på myndigheternas förvaltningsanslag i större utsträckning böråstadkommas genom selektiva besparingsåtgärder i kombination med klarapolitiska ställningstaganden i prioriteringsfrågor och att statsmakternasåledes tillmäter den generella besparingsmetoden mindre betydelse. Reservanternaanser att revisorernas hemställan under 1 bort lyda: 1, att besparingar påmyndigheternas förvaltningsanslag i större utsträckning bör åstadkommas genomselektiva åtgärder i kombination med klara politiska ställningstaganden i prioriteringsfrågor. I mofion 143 av ()hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om besparingsarbetets inriktning. Motionären menar, med instämmande i den reservation somvissa av revisorerna gjort, att nuvarande generella besparingsmetod också börkunna användas , självfallet kompletterad med selekfiva besparingsåtgärder.Det finns ingen anledning att av de svårigheter andra myndigheter redovisar draden långtgående slutsats som revisorerna gör, nämligen att flertaletmyndigheter nu torde sakna möjligheten till rationaliseringar av dennastorleksordning. Den granskning som riksdagensrevisorer genomfört angående besparingsåtgärder i statsförvaltningen anserutskottet vara mycket värdefull. Den har visat på några av de konsekvenser somde generella besparingsåtgärderna har haft. De undersökta myndigheterna liksomde myndigheter som yttrat sig över revisorernas granskningsrapport menar attden generella nedskärningen haft vissa nackdelarsom metod. Detär i och för sig inte förvånande att myndigheter som med en lång rad år medtillväxt bakom sig ser påtagliga svårigheter när de ställs inför kraven omreala resursnedskärningar. kan utskottet konstatera att de faktiskaresursnedskärningar revisorerna studerat varit av mycket begränsad omfattning.Revisorernas studie avser endast utfallet till och med /81. Dåhade av de studerade sex myndigheterna endast genomförtbesparingar under mer än ett är. Den oro som myndigheterna gett uttryck för,framför allt i remissvar över granskningsrapporten, gäller i mycket hög grad deutsikter som man ser framför sig . Inför ett perspektivom en 10-procentig neddragning av de reala resurserna måste självfallet varje verksledning ställas inför svåra avvägningsfrågor.Ett resursbortfall av den storleksordningen måste få återverkningar påverksamhetens omfattning och ambitionsnivå. Å andra sidan måste det noteras attneddragningar skall ske . Såväl myndigheterna somsamhället i övrigt genomgår varje är stora förändringar. Detta ställer krav påanpassning och handlingsberedskap hos myndigheten. Det är därför nödvändigt attmyndigheten har en flexibel organisation och en administrativ kompetens för attklara dessa krav på förändringar. Kommerskollegiet konstaterar med instämmandeav revisorerna och motionären i motion 143 att den generella metoden tvingarmyndigheterna att se över sin verksamhet och framtvingar större akfivitet inomplanering, budgetering och rationalisering. Utskottet ser det somutomordentligt värdefullt att stimulera till sådana aktiviteter påmyndigheterna. Alla metoder som kan bidra till att myndigheterna kontinuerligtser över sin verksamhet och anpassar den till de FiU1982/83:26 6 krav som statsmakterna ställer måste självfallet tas tillvara. Det är utskottets uppfattning att det statsfinansiellaläget under överskåd lig tid kommer att ställa bestämda krav på en systematisk press på rnyndigheternas utgifter. Den hittillsvarande metoden om en generell nedskärning har varit framgångsrik i flera avseenden. Pä ser utskottet Hksom revisorerna emellertid vissa svårigheter att tillämpa metoden generellt. Föredragande statsrådet anmäler också i årets budgetproposition att i höstens budgetarbete har hänsyn tagits till att en minskning inte har varit möjlig att tillämpa fullt ut för alla myndigheter och verksamheter. I den mån nedskärningarna inte kan mötas med rationaliseringar måste omfattningen av myndigheternas verksamhet begränsas eller ambitionsnivån sänkas. Detta bör enhgt utskottet inte ske utan de politiska organens ställningstagande. Avsikten med besparingsarbe tet får inte vara att man inom myndigheterna tvingas till politiska ställningstaganden. Det bör enligt utskottet ankomma på regeringen att utarbeta förslag till hur en systematisk kostnadspress skall åstadkommas. Det kan som ske genom att myndigheterna åläggs att spara av de reala resurserna eller som föreslås i budgetförslaget genom ett krav på . Det kan självfallet ske också pä helt andra sätt. Enligt utskottets mening är det viktigt att regeringen förriksdagen regelbundet redovisar hur besparingsarbetet fortskrider. Utskottetställer sig bakom revisorernas uppfattning att det är nödvändigt att riksdagenhålls informerad hur man bedömer besparingarnas mera långsiktiga konsekvenserför myndigheternas mål och tillämpade ambitionsnivåer. Det är också angeläget att i detta sammanhang uppmärksammaövervält-ringseffekterna. Om en översyn av myndighets verksamhetsområde ledertill att vissa aktiviteter upphör inom myndigheten men att de i stället måsteutföras av andra myndigheter har ingen rationaliseringseffekt uppnåtts. nu anfört om det fortsatta besparingsarbetet bör ges regeringen till känna. Av vad utskottet redovisat tidigare följer att utskottetdelar revisorernas uppfattning att det av budgetpropositionen klart bör framgåvilken bedömning av konsekvenserna för myndighetens verksamhet som föredragandengör av den föreslagna resurstilldelningen. För att skall kunna taaktiv del i besparingsarbetet och ta del av de prioriteringar som regeringengjort kan det också i vissa fall vara av intresse.att även andra avmyndigheterna väckta besparingsförslag redovisas i budgetpropositionen. Medhänvisning till det anförda hemställer utskottet att med anledning avriksdagens revisorers förslag 1982/83:8 om besparingar i statsförvaltningen och motion 1982/83:143 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Närvarande: (), (), (), (), (), (), (), (), (c), (), (), (), (vpk), () ochOlof (). (vpk) anseratt den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjar med "Det är"och slutar med "andra sätt" bort ha följande lydelse: Det är utskottets uppfattning attdet statsfinansiella läget kommer att ställa bestämdakrav pä en systematisk press på myndigheternas utgifter. Utskottet delarrevisorernas mening att den hittillsvarande metoden med en generell nedskärningmed per är visserligen tvingat myndigheterna till vissa nödvändigaåtgärder, men att nackdelen med hänsyn till de varierande förhållandena istatsförvaltningen varit övervägande. Föredragande statsrådet anmäler också iårets budgetproposition att i höstens budgetarbete har hänsyn tagits till atten minskning inte har varit möjlig att tillämpa fullt ut för allamyndigheter och verksamheter. I den mån nedskärningarna inte kan mötas medrationahse-ringar måste omfattningen av myndigheternas verksamhet begränsaseller ambitionsnivån sänkas. Detta bör enligt utskottet inte ske utan depolitiska organens ställningstagande. Avsikten med besparingsarbetet får intevara att man inom myndigheterna tvingas till politiska ställningstaganden.Utskottet ansluter sig till revisorernas uppfattning att nuvarande generellabesparingsmetod bör ersättas av ett system med selektiva besparingsåtgärder ikombination med klara politiska ställningstaganden i prioriteringsfrågor. Dettabör vara vägledande för de förslag som regeringen ställer om hur en systematiskkostnadspress skall åstadkommas. minab/gotab 1983 73719