bet · G601JoU7 · 1982-12-31 00:00:00 — I motion 1981/82:281 av KerstinEkman m. fl. (fp, m) yrkas att hos regeringen begär tillsättande aven utredning med uppgift att föreslå lämplig utformning av stödåtgärder förbyggande av fiskefartyg i plast, lättmetall eller trä, lämpade för såväl civiltsom militärt bruk. I motion 1981/82:315 av () yrkas attriksdagen beslutar begära att regeringen tillser att den ursprungligafördelningen på forsknings- och undersökningsverksamhet och påfiskevårdande åtgärder genomförs. I motion 1981/82:432 av StinaEliasson och (båda c) yrkas att beslutar begära attregeringen verkar för att 20 § i lagen om rätt till fiske (1950:596) avskaffas. I mofion 1981/82:610 av Per OlofHåkansson (s) yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen anförts om en beredning för vattenbruk. I mofion 1981/82:1037 av RalfLindström m. fl. (s, c, fp) yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförts om att en begränsad ålljustring återskall fillåtas i östra skärgård. I motion 1981/82:1458 av LarsWerner m. fl. (vpk) yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförs i motionen, 1. om fritt fiske, 2. angående bevarande avlaxfiskebestånden. I mofion 1981/82:1916 av m. fl. (s) yrkas 1. att beslutar att hos regeringen begäraförslag till frisläppande för allmänheten av handredskapsfisket utefter och i de , 2. att beslutar att hos regeringen begära enutredning om de i motionen redovisade problemen för laxfisket. I motion 1981/82:2110 av ÅkeWictorsson m. fl. (s) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 1 och 2) 1. att riksdagenbeslutar att som sin mening uttala att staten löser in och frisläpperhandredskapsfisket i och utefter , 2. att riksdagenbeslutar att ge regeringen till känna vad i mofionen anförts 1 1982/83. JoU1982/83:7 2 om samordning av upplåtelserna av statliga, kommunala ochenskilda fiskevatten med hjälp av fritidsfiskets organisationer. Utskottet behandlar i betänkandetett antal väckta motioner om skilda fiskefrågor. antog nyariktlinjer för fiskeripolitiken (prop. 1977/78:112, JoU 1977/78:23, rskr1977/78:272). Målet för fiskeripolifiken innefattar enligt beslutet både ettinkomstmål för de i näringen sysselsatta, ett konsumentmål att fisk av godkvalitet skall saluföras till rimligt pris och en anpassning av fångstvolymentill avsättningsmöjligheterna. Enhgt beslutet skall stödet till fisketsrafionalisering väsentligen ökas. a. biträdde jordbruksministernsuttalande att fiskeflottan bör förnyas successivt genom att rationella typerav nya fartyg utvecklas. Med anledning av riksdagsbeslutet utfärdadesförordningen (1978:516) om statligt stöd till fiskets rationalisering, m. m.Enligt denna förordning kan stöd lämnas i form av lånegaranti, fiskerilån ochstatsbidrag i samband med bl. a. förvärv av fiskefartyg. Stödet har undersenare år kompletterats med s. k. kondemne-ringsbidrag, dvs. förskrotning av gamla fiskefartyg. I motion 1981/82:281 (fp, m)framhåller motionärerna att medelåldern bland de svenska fiskefartygen är hög.En förnyelse av fiskeflottan bör komma till stånd vilket ävenskulle få betydelse för svensk varvsnäring. bör även marinens behovav hjälpfartyg - med omagnetiska skrov - i minröjningsorganisationen i krigbeaktas. Motionärerna anser att ett generellt statligt finansieringsstöd börlämnas fiskare som beställer nybyggnation vid svenska varv. Stödåtgärder börinriktas mot anskaffning av fartyg som är byggda av plast, lättmetall ellerträ. avslog en motion av likartat innehållmed hänvisning till att kondemneringsbidrag då införts (NU 1980/81:63). har på regeringens uppdrag utrett fråganom förnyelse av fiskeflottan och även föreslagit nya typer av fiskefartyg(Rapport ). I utredningen presenterades linjeritningar till ett90-fots och ett 65-fots fartyg. Chefen för marinen har i yttrande överutredningen sagt sig vara beredd att samarbeta med fiskerinäringen för attåstadkomma nybyggnation av fiskefartyg i syfte att dessa efter smärre militäraanpassningar skall kunna tjänstgöra som hjälpminsvepare. Regeringen beslöt iapril 1982 medge att i samråd med chefen för marinen skyndsamtprojektera ett 65-fots provfiskefartyg i glasfiberarmerad plast. JoU1982/83:7 3 erfarit befinner sig projekteringen redan på ettframskridet stadium. Vissa problem återstår dock att lösa. Utskottet finner, med hänvisning till det anförda, attmotionärernas önskemål om statliga insatser för att få fram ett fiskefartyg somkan utnyttjas även av marinen är på väg att tillgodoses. När det gäller detstatliga finansieringsstödet till förnyelse av fiskeflottan får utskottetanföra följande. långtidsplan sammanfattar fiskeristyrelsenproblematiken kring fiskeflottans förnyelse på följande sätt: Näringens egen möjlighet fillnyinvesteringar i fiskeskepp är i det närmaste obefintlig. Ökad investeringsvolymstår heller inte i samklang med de framtida intäktsmöjligheterna. Konsekvensenav detta är att om statsmakternas beslut om en förnyelse av fiskeflottan skallkunna genomföras, måste denna subventioneras med statliga medel. Som framhållitsi tidigare långsiktsplaner bör en sådan subvention dels omfatta ett ökat stödför skrotning av äldre fartyg, dels kraftigt ökade direkta statsbidrag ochförmånligare lånevillkor vid statligt rationaliseringsstöd. Vid investeringarsom inte avser förnyelse av fiskeflottan och som inte är kopplade till samtidigskrotning av äldre fartyg bör stor restriktivitet iakttas. Det kan ifrågasättasom företagens skuldsättning bör underlättas genom statliga garantiåtaganden dådetta kommer att få effekter på det framtida stödbehovet. I sin anslagsframställning /84 framhåller, styrelsen att fiskeflottan är för stor iförhållande till fångst- och avsättningsmöjligheterna. Anslaget förstatsbidrag bör höjas medan anslaget för fiskerilån kan sänkas, anserfiskeristyrelsen. Bestämmelserna om det statliga stödet till fiskefartyg föratt främja fiskets rafionalisering bör därför revideras. har i yttrande kritiseratfiskeristyrelsens långtidsplan och styrelsens förslag till minskning avfiskerilåneanslaget. Enligt riksförbundet har den svenska fiskeflottan enså begränsad kapacitet att våra fångstkvoter inte kan fiskas upp. Dessutom harSverige i de internafionella fiskeriförhandlingarna inte erhållit de kvoter viär berättigade till. Fisket efter torsk och övriga slag av vitfisk och skaldjuri , och kan därför avsevärt utökas, anserriksförbundet. Förbundet konstaterar att den mörka bild som ges avsvenskt fiskes framtid i avsättningsprognosen har satt spår i planeringensövriga avsnitt. Genom en pessimistisk och negativ prognos kan det svenskafiskets framfid enligt förbundets mening påverkas negativt. Planeringen kanäven få negativa effekter på kvotförhandlingar. Svenskt fiske måsteenligt förbundet planeras ufifrån en vilja att tillvarata våra fiskfillgångaroch rättmäfiga andelar. Det finns ett stort och ökande behov på den inhemskamarknaden och det finns dessutom möjlighet att exportera, hävdar . Även jordbruksnämnden har yttrat sig över planen. Nämndeninstämmer i bedömning att den svenska trålfiskeflottan äröverdimensionerad. (Mot detta uttalande har fiskares riksförbundsrepreseur JoU1982/83:7 4 tant i nämnden reserverat sig.) Enligt nämnden vore detönskvärt om man inom ramen för planeringskommittén, i vilken ingårrepresentanter för , jordbruksnämnden och , kunde dryfta problemen om hur en anpassning av kapaciteten i densvenska trålarflottan skulle kunna genomföras. Som framgår av den lämnade redogörelsen skiljer sig olikaparters bedömningar väsentligt beträffande fiskets troliga ekonomiskautveckling under . Oavsett detta torde dock varaostridigt att fiskenäringen kommer att utsättas för åtskilliga påfrestningar.Mot den bakgrunden är det enligt utskottets uppfattning angeläget attregeringen ägnar hithörande spörsmål en ingående uppmärksamhet. Utskottet utgårifrån att så sker i anslutning till behandlingen av anslagsframställningom långtidsplanen för fisket. Någon ytterligare åtgärd från sidasynes i nuvarande läge inte erforderlig. Vattnet utmed kusterna är antingenallmänt eller enskilt. I insjöarna finns allmänt vatten endast i ,, och i Jämfiand. Enskilt vatten är sådant vatten somingår i fastigheterna. Regler för vad som är enskilt vatten återfinns i lagen(1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde. Enligt huvudregeln, som kallasstrandvattenregeln, är allt vatten vid kusten och i de ovannämnda sjöarnaenskilt inom 300 m från fastlandet eller från ö som är . Om denkurva för högst som följer stranden går längre ut sträcker sig detenskilda vattnet ut till 3 m-kurvan. Genom de s. k. enklav- ochkilometerreglerna utvidgas det enskilda vattnet till att omfatta även mångavikar och fjärdar. Dessutom finns en rad specialregler. Så gäller t. ex. förStorsjön i att allt vatten i vissa delar av sjön är enskilt. Rätten till fiske regleras i lagen (1950:596) om rätt tillfiske (FL). m. m. återfinns i fiskeriförordningen(1982:126). Enligt huvudregeln är rätten till fiske på enskilt vattenförbehållen jordägaren. Från denna huvudregel gäller en rad undantag fillförmån för s. k. frifiske vid olika kustavsnitt och i de , dvs. deovan nämnda jämte . Med viss förenkUng kan bestämmelserna om frifiske påenskilt vatten sammanfattas på följande sätt. Längs är prakfiskttaget allt fiske fritt. Vid södra och östra kuster är allt fiske medrörligt redskap fritt. Samma regel gäller för med undantag för fiskeefter lax. Vid och vid är fiske med rörUgt nätm.m. fritt ända in till stranden men icke fiske med handredskap. Längs södraostkusten - från till udde i - gäller huvudregeln.Frifiske finns blott för visst strömmings- och skarpsillsfiske. I de storasjöarna omfattas handredskapsfisket längs stränderna icke av frifiskerätten. JoU1982/83:7 ' 5 I tre motioner yrkas på åtgärderför att underlätta fritidsfisket vid de kuster där handredskapsfisket nu ärbegränsat samt i de . Enhgt motion 1981/82:1458 (vpk) bör alltenskilt fiske med rörliga redskap göras fritt vid Gotlands kuster, vid Blekingesödra kust och vid . Vidare bör fisket med handredskap görasfritt i , , , och i . Enligtmotion 1981/82:1916 (s) bör handredskapsfisket i de och uteftersödra ostkusten - samt utefter och Gotlands kuster - inlösasoch frisläppas för allmänheten. I mofion 1981/82:2110 (s) yrkas att statenlöser in och frisläpper handredskapsfisket i och utefter södraostkusten. beslöt om åtgärder för att främjafrifidsfisket (prop. 1980/81:153, JoU 1980/81:29, rskr 374). 1973 årsfiskevattensutredning hade i sitt betänkande (SOU 1978:75) Fiska på frifidföreslagit en utvidgning av frifiskerätten i ohka avseenden för att bl. a. geallmänheten en bättre tillgång till fiskevatten. I propositionen erinradejordbruksministern om de höga ersättningsanspråk som framställdes vidövergången till den nuvarande lagsfiftningen då det fria fisket utvidgades.Anledning saknades enligt hans uppfattning att öka rätten fill frifiske genominlösen av enskild fiskerätt. Utskottets majoritet anslöt sig till regeringensförslag och detta blev även beslut. I en reservation förordadeutskottets socialdemokratiska ledamöter att handredskapsfisket i vattnenutefter och Gotlands kuster samt i de skulleinlösas av staten och att detta fiske skulle släppas fritt för allmänheten.Likaså borde handredskapsfisket utefter inlösas och släppasfritt. I motion 1981/82:2110 framhåller mofionärerna vidare attdet är angeläget att stora och lättöverkomliga kortfiskeområden bildas i de trestorstadsområdena. Vatteninnehav ägda av staten, landsfing, kommuner ochenskilda bör samordnas. Utskottet anser, i likhet med motionärerna, att ettfrisläppande av handredskapsfisket utefter och Gotlands kuster samt ide , , , och skulleinnebära en väsentlig förbättring av allmänhetens möjligheter tillfritidsfiske. Samma förhållande gäller för vattnen längs , dvs.den del av som sträcker sig från kommun i läntill udde i . Flera av dessa vatten ligger i anslutning fillde stora befolkningskoncentrationerna i vårt land. Därest de görs tillgängligaskulle de kunna användas av ett stort antal fiskande. Allmänna rekreafionspolitiska mofiv talar sålunda för ettfrisläppande av handredskapsfisket. På många håll är även svårigheterna storaatt bedriva en aktiv fiskevård och fiskeupplåtelser med nuvarande uppsplittringav ägandeförhållandena. Som mofionärerna påpekar skulle möjligheterna attsatsa på en utvecklad fiskevård underlättas genom ett frisläppande av handredskapsfisket.Enligt utskottets mening talar anförda skäl starkt för att en utvidgning avfrifiskerätten sker i huvudsaklig överensstämmelse med JoU1982/83:7 6 bör därför hosregeringen begära förslag fill frisläppande för allmänheten avhandredskapsfisket utanför , längs och Blekingesydkust samt i de . Vad utskottet sålunda anfört bör medbifall till motion 1981/ 82; 1916 yrkande 1 samt med anledning av motionerna1981/82:1458 yrkande 1 och 1981/82:2110 yrkande 1 som sin mening ge regeringentill känna. Utskottet finner även angeläget att stora ochlättåtkomliga kortfiskeområden bildas i de tre storstadsområdena, såsomföreslås i mofion 2110. Fiskeadministrationen bör enligt utskottets uppfattningfå i uppdrag att ta upp överläggningar med berörda parter i syfte attadministrativt lösa frågan om att få så enhetliga fiskeområden som möjligt. anfört bör , med bifall fill motion 1981/82:2110 yrkande 2,ge regeringen till känna. Enligt 20 § fiskelagen medges/ri/weefter sik med nät på enskilt vatten i i utanför 300m-gränsen. Undantagsregeln gäller även fisket efter lake med hängryssja. Dåregeln infördes fiskelag innebar detta i stort sett att gällandesedvanerätt lagfästes. I mofion 1981/82:432 (c) yrkas att ifrågavarandebestämmelse upphävs. Enligt motionärerna har förhållandena i ändratssedan lagens tillkomst. Sikfisket har fått allt mindre betydelse, och i skyddav bestämmelsen bedrivs ett stort och okontrollerbart olovligt nätfiske efterinplanterad laxfisk. Enligt vad utskottet erfarit har i skrivelse till hemställt om attfrifiskebestämmelser-na i 20 § fiskelagen slopas. har avstyrktframställningen och anfört att när det gäller skyddet av fiskbestånden' börgällande fiskerilag-stiftning tillämpas i form av lokala bestämmelser enhgt 14§ fiskeristadgan (numera 6 § fiskeriförordningen). Regeringen har överlämnatärendet fill utredningen (Jo 1981:06) om vissa fiskefrågor. Med hänvisninghärtill avstyrks motionen. Fiske med ljuster är förbjudet iSverige enhgt fiskeriförordningen (1982:126). Stadgandet är övertaget fråntidigare gällande fiskeristadga (1954:607). Anledningen är enligt förarbetena tillfiskeristadgan att Ijustring, särskilt blindhuggning, är förkastligt urfiskevårdssynpunkt (prop. 1954:183, 3 LU 1954:28). efterfiskeristadgans tillkomst meddelades dock vissa dispenser frånIjustringsförbudet. Som mofivering för dispenserna anfördes i propositionen,att fiskemetoden ansågs ha värde som inkomstkälla för vissa personer, särskiltäldre fiskare i bl. gäller icke längre någotundantag från förbudet. avslog en motion om attbegränsad ålljustring åter bör fillåtas i östra skärgård. Utskottetkonstaterade då att ljusterfiskets ekonomiska värde varit ringa(JoU 1981/82:1). I mofion 1981/82:1037 (s, c, fp) framställs samma yrkande somföregående JoU1982/83:7 7 Enligt mofionärerna beaktade utskottet vidbehandlingen av ärendet icke vad som anförts om ljusterfisketskulturella värde och dess värde som fritidssysselsättning. Enligt mofioneninnebär det ljusterfiske som avses, och som utövas med s. k. nubba, mycketkortvarigare lidande än nästan alla andra slag av ålfiske. Utskottet finner för sin del inte att tillräckliga skälanförts för att skall ändra ståndpunkt i denna fråga. Det kanknappast anses rimligt att medge återinförandet av en gammal fiskemetod avkulturella skäl och fritidssysselsättningsskäl, om fiskemetoden avfiskeexpertis anses olämplig från fiskevårdssynpunkt. I mofion 1981/82:610 (s) påpekasatt vattenbruk eller akvakultur är en näringsgren som har storautvecklingsmöjligheter i . Mofionären föreslår att förutsättningarna förvattenbruk utreds och att ett handlingspro- gram upprättas för åtgärder på olika nivåer. Med vattenbruk menas odhng för konsumtion av fisk,skaldjur och alger. Även odlingar av sättfisk avsedda för fiskevårdandeåtgärder hänförs till vattenbruket. har tidigare vid flera tillfällenhaft att ta ställning till motionsvis väckta frågor om vattenbruk. I sittbetänkande JoU 1981/82:1 framhöll utskottet att ett omfattande utredningsarbetebedrivs av bl. a. en särskild styrgrupp för vattenbruk inomforskningsrådsnämndens delegation för naturresursfrågor. Resultatet av dettaarbete borde enligt utskottets mening avvaktas innan ytterligare åtgärderdiskuteras. Den nämnda styrgruppen har under innevarande år publiceratsammanlagt åtta specialrapporter om vattenbrukets olika aspekter. Irapporterna behandlas vattenbrukets juridik, dess miljöfrågor, dess hälso- ochsjukdomsfrågor, dess ekonomi och marknadsfrågor, dess avelsmetodik, dess kräftdjur,vattenbrukets tekniska möjligheter samt dess utbildnings- och forskningsfrågor.I en avslutande rapport har styrgruppen lagt fram förslag till åtgärder för attfrämja vattenbruket i . Rapporterna kommer genom jordbruksdepartementetsförsorg att remissbehandlas inför fortsatta överväganden inomregeringskansliet. Utskottet anser att vattenbruket bör ha godautvecklingsmöjligheter i och att ett utvecklat vattenbruk bör haförutsättningar att utgöra komplement till jordbruk och fiske samt lämna etticke oväsentligt bidrag fill folkförsörjningen. De utredningar som pågår ochsom redovisats ovan är enligt utskottets mening ägnade att i allt väsentligtfillgodose motionens syfte. Denna bör därför icke påkalla någon ytterligareriksdagens åtgärd. JoU1982/83:7 8 Fisket efter lax och öring bedrivsi älvar, längs kusterna och som storsjöfiske. Älv- och kustfisket var längedominerande. Havsfisjcet utvecklades snabbt med nya fiskemetoder efter andravärldskriget. utgjorde älvfisket blott , kustfisket efterlekvandrande lax och havsfisket efter uppväxande lax av laxen frånsvenska älvstammar i . Havsfisket bedrivs numera så intensivt attåterväxten allvarligt hotas. Enligt är tillgången på lekfiski samtliga naturliga, dvs. icke utbyggda, laxvattendrag i och Västerbottenslän (, , , , Åby, , Öre och älvar, ochRickelån) för liten för att ge full produktion av natursmolt (2-åriga laxungarpå väg ut i havet). I flertalet vattendrag är läget enligt styrelsen såallvarligt att stora områden i stort sett är helt tomma på lax. I utbyggda vattendrag sker föryngringen genom utsättningav odlade smolt. Enligt ger utsättningarna av lax i ochäven mycket höga återfångster. Även vid bedöms återfångst-möjhgheternagoda. I har det intensiva havsfisket medfört att problem uppstått t.o. m. för rekrytering av avelslax för sättfiskodling. Inom fackkretsar har manmed oro konstaterat tendenser till kvalitetsförsämring hos den lax som reproducerasi sättfiskodlingar (minskad storlek, sämre överlevnad, ökadsjukdomsbelastning). En naturligt framvuxen smolt beräknas ha minst dubbelt såstor överlevnad som en odlad. Laxfisket till havs kan med moderna nietoder bedrivasmycket effektivt. I deltar fiskare från alla strandstaterna ilaxfisket. Närmare två tredjedelar av samfiiga östersjölaxar och praktiskttaget alla naturligt producerade laxar är födda i svenska älvar. göranspråk på av yta för den svenska fiskezonen. En viss delhärav är dock omstridd. Den omstridda delen upptar av ochfungerar i praktiken som internationellt vatten (vita zonen) med helt frittfiske. Det svenska laxfisket i utgör blott en fjärdedel av detsammanlagda laxfisket i detta hav. Från svensk sida har man under en följd avår föreslagit reglering av laxfisket i med angivande av högstatillåtna fångstuttag (TAC) i de olika ländernas fiskezoner. Enligt svenskuppfattning borde laxfisket i havet i princip delas mellan olika ländersfiskare enligt den s. k. 50-25-25-regeln, som innebär att smoltproduktionentillmäts dubbelt så stor fångstfördelande betydelse som var och en avfaktorerna fångstareal och traditionellt fiske. Någon uppgörelse om fisket har dockinte kommit till stånd. Vid sidan av havsfisket fiskas alltjämt lax iälvmynningarna och vid kusten samt i älvarna. Framför allt kan mynningsfisketgöras mycket effekfivt. Vid mynningsfisket fångas lekmogen lax som är fullväxt,i god kondition och ger hög fiskkvalitet. Fisket i älvarna har främst betydelsesom sportfiske och JoU;1982/83:7 9 anses ha stort värde för turistnäringen. Det skattas högtav fritidsfiskarna. Problemen med laxens reproduktion behandlas i tremotioner. I motion 1981/82:315 (m) diskuteras finansieringen avfiskutsättningen. Enligt motionären bör hälften av de medel som flyter in frånsärskilda fiskeavgifter enligt 2'kap. 10 § vattenlagen användas förfiskevårdande åtgärder. Mofionären beklagar ett beslut av att dessaavgiftsmedel efter i sin helhet skall användas för forsknings-och undersökningsverksamhet. Han framhåller att medel som tidigare influfitfrån EG och som använts för utsättning uteblivit sedan det inte gått att fåtill stånd fiskeavtal. Vidare är det enligt motionen tveksamt omprisregleringsekonomin kommer att förslå fill att medge anslag förutsättning av fisk. Det krävs i så fall införande av prisregleringsavgift pålaxfiskar och ål, anför motionären. I mofion 1981/82:1458 (vpk) erinras om attdet totala fångstuttaget av östersjölax och kustfisket efter lax har ökat trotsatt rekryteringen numera är vida mindre än . Regeringen bör därför vidtaskyndsamma åtgärder genom exempelvis ökad utsättning, anför mofionärerna.Enligt motion 1981/82:1916 (s) hotas åtskilliga av våra laxbestånd avutrotning. Den naturfillgång vi har i den naturligt reproducerande laxen börenligt motionärerna bli föremål för utredning. Alltsedan älvarna utbyggdes harodling och utsättning av laxungar ägt rum i svenskt vatten. Den av statenbekostade utsättningen finansierades länge från medel som flyter in frånfiskevårdsavgifter enligt 10 kap. 2 § vattenlagen och som även använts för attfinansiera forskning och undersökningar. I samband med antagandet av riktlinjerför den nya fiskeripolitiken (prop. 1977/78:112, JoU 1977/78:23, rskr 272)uttalades att avgiftsmedlen inte längre var tillräckliga för de reproduktionsåtgärdersom behövs. I stället borde kostnaderna för vissa sådana åtgärder för lax ochål kunna bestridas inom ramen för fiskprisregleringen. beslöt riksdagenatt avgiftsmedlen fortsättningsvis i sin helhet bör tillföras FoU-verksamhetpå fiskevårdens område (prop. 1980/81:153, JoU 1980/81:29, rskr 374). För innevarande budgetår har 3 milj. kr. anvisats tillutsättning av laxfisk och ål från prisregleringskassan för fisk. I samband medbehandlingen av fiskprisregleringen för /83 anförde utskottetatt frågan om finansieringen av utsättning av lax och ål bör behandlas isamband med de överväganden som enligt utskottet fick förutsättas skebeträffande fiskprisregleringens fortsatta finansiering. Enligt utskottettedde sig införande av prisregleringsavgift för ål och laxfisk i och för sigtänkbar (prop. 1981/82:205, JoU 1981/82:41, rskr 413). efter utvidgningen av den svenskafiskezonen 1978 bekostades viss fiskutsättning av s. k. EG-medel, vilka inflötsom ersättning för laxfiske i svenska fiskezonen i enlighet méd ett kvotavtalmed EG. uppgick detta belopp till 2,9 milj. kr. Under de senaste årenhar dock JoU1982/83:7 10 preliminärt ingångna fiskeavtal inte trätt i kraft, medett mindre betydande undantag. Den finansieringskälla för laxodlingen somEG-medlen utgjorde har således visat sig osäker. Å andra sidan har det danskalaxfisket på oomstritt svenskt vatten i stort sett upphört. Enligt är det angeläget att säkerhetvinns för finansiering av fiskutsättning i förväg. Ianslagsframställningen för /84 äskar styrelsen ett belopp om 3,5milj. för utsättning av lax och 1,4 milj. kr. för utsättning av ål underanslagsposten Främjande av fiskerinäringen. Enligt den nya fiskeriförordningen (1982:126) som trätt ikraft ankommer det på att meddela sådanaföreskrifter om fiskets vård och bedrivande som rör bl. a. fiske efter lax,öring och ål i fiskezon och sjöterritorium, dvs.