bet · G601KU31 · 1982-12-31 00:00:00 — Frågan om ärendefördelningen mellanriksdagens utskott har övervägts i skilda sammanhang alltsedan den nu gällandeutskottsorganisationen kom KU 1982/83:31 63 tillstånd i samband med enkammarriksdagens införande . Att denna frågadiskuterats under dessa år hänger främst samman med deförändringar som successivt sker av skilda ämnesområdens aktualitet ochomfattning. Till följd härav har bl. a. arbetsbelastningen utskotten emellanblivit mer ojämn än vad som från början var tänkt. Idetta sammanhang behandlas vissa förslag till ändrad ärendefördelning mellanutskotten som lagts fram av utskottskommitté jämte motioner medanledning därav. framhåller stämmer departementsindelningen och ärendefördelningenmellan utskotten i huvudsak överens. Det finns emellertid avvikelser, och dessatenderar att öka till följd av de ändringar som tid efter annan sker idepartementsindelningen. Utskottet finner det naturligt att departementsindelningenemellanåt ses över. Ärendefördelningen mellan utskotten har varit mera stabilän departementsindelningen. Detta är enligt utskottets mening en naturlig följdav att behövHg kunskap snabbt kan omfördelas mellan departementen men tar förhållandevislång tid att bygga upp inom utskotten. En eventuell omfördelning avarbetsuppgifter mellan utskotten måste därför ske på ett långsiktigt sätt ochmed en klar uppfattning om vilka huvudfrågor som resp. utskott skall hanterasnarare än arbetsbelastningen i vissa utskott. Arbetsmarknadsutskottethandhar f. n. flertalet av de frågor som rör arbetsmarknaden och arbetslivetsvillkor. Regionalpolitiken - som främst har sysselsättningspolitiska motiv -har ett starkt samband med dessa frågor och utgör därmed också naturligen etthuvudämne för utskottet. Arbetsmiljöfrågorna som på många sätt kan bliavgörande för såväl den kvantitativa som kvalitativa utvecklingen påarbetsmarknaden tillhör emellertid i huvudsak inte utskottets ansvarsområde. Imotionerna 2534 av m. fl. (c, fp, m) och 2536 av () föreslås att arbetsmiljöfrågorna flyttas från socialutskottet tillarbetsmarknadsutskottet. En sådan överföring behandlas inte i kommitténsförslag men har i andra sammanhang diskuterats sedan tillkomstenav den nuvarande utskottsorganisationen. I den utredning om riksdagsarbetetsplanering (Förs. 1975/76:15) som redovisades framhölls att man varmedveten om att uppdelningen av arbetsmiljöfrågoma på två Utskott kan medföraproblem och att det finns mycket som talar för att i det aktuellahänseendet tillämpar samma indelning som i regeringens kansli. Man ansågemellertid att det fanns andra faktorer som gjorde att en omfördelning då inteborde genomföras. hade handlagt den första etappen i en storreform på arbetsmiljölagstiftningens område. Kommittén ansåg det därförlämpligt att utskottet fick bereda även den andra etappen avlagstiftningsarbetet. Så har skett. Det är därför arbetsmarknadsutskottetsuppfattning att man nu ånyo bör pröva frågan om vilket utskott som skall beredaarbetsmiljöfrågorna. uppfattning finns det starka sakliga KU 1982/83:31 64 sambandmellan de arbetsmiljöfrågor som socialutskottet bereder, dvs. arbetarskydd,arbetstid och semester, och de övriga arbetslivsfrågor somarbetsmarknadsutskottet har ansvar för. Som exempel på detta kan följandeanföras. Iarbetsmiljölagen (1977:1160), som bereds av socialutskottet, tas upp t. ex.frågor om beskaffenhet och placering av maskiner, arbetsredskap och tekniskaanordningar. Införande av ny teknik och arbetets organisation är å andra sidanhuvudfrågor för de anställdas medinflytande enligt medbestämmandelagen(1976:580) som tillhör arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Villkorenför införande av ny teknik är dessutom av stor betydelse försysselsättningsutvecklingen - arbetsmarknadsutskottets huvudfråga.Arbetsplatsens utformning styrs av arbetsmiljölagens regelsystem och hardirekt betydelse för insatserna rörande arbetsanpassning för handikappade somarbetsmarknadsutskottet svarar för. I arbetsmiljölagen föreskrivs enorganiserad skyddsverksamhet med bl. a. skyddskommittéer vid arbetsställen medminst femtio arbetstagare. Till arbetsmarknadsutskottets ansvarsområde höranpassningsgrupperna som arbetar med frågor som har nära samband medskyddskommittéerna men med utgångspunkt närmast i främjandelagen (1974:13).Utredning pågår om samordning mellan skyddskommittéernas ochanpassningsgruppernas verksamheter. I arbetsmiljölagen föreskrivs skyddsombudmen dessa ombuds arbetsvillkor styrs till stor del av förtroendemannalagen(1974:358) som tillhör de frågor som bereds av arbetsmarknadsutskottet. Arbetstidsfrågorbehandlas av socialutskottet (arbetstidslagen 1982:673) medan frågan ominrättande av deltidstjänster handhas av arbetsmarknadsutskottet. Isammanhanget bör erinras om att en sänkning av arbetstiden hardiskuterats som ett sätt att reducera arbetslösheten. synsätt ter det sig naturligt att frågor som röravvägningen mellan arbetstidens längd och sysselsättningens omfattningbehandlas i arbetsmarknadsutskottet och inte i socialutskottet. Slutligen kankonstateras att socialutskottet bereder semesterfrågor medan ledighetsfrågor iövrigt hanteras inom arbetsmarknadsutskottet. Avdet anförda framgår att det finns mycket starka samband mellan dearbetsmiljöfrågor som socialutskottet nu ansvarar för och de sysselsättningspolitiskafrågor som arbetsmarknadsutskottet bereder. Arbetsmarknadsutskottethar svårt att bedöma styrkan i de samband som kan finnas mellanarbetsmiljöfrågorna och de andra frågor som behandlas inom socialutskottet, kanskefrämst sjuk- och hälsovårdsfrågor, men noterar att kommittén föreslagit attdessa frågor skall beredas i skilda utskott. Lika väl som det är möjligt attenligt kommittén skilja dessa frågor åt genom att flytta sjukvårdsfrågorna tillsocialförsäkringsutskottet borde det vara möjligt att sära dem genom att föraarbetsmiljöfrågorna till arbetsmarknadsutskottet. Mot bakgrund av denredogörelse utskottet här lämnat tillstyrker utskottet KU 1982/83:31 65 yrkandenai motionerna 2534 och 2536 om att arbetsmiljöfrågorna överförs frånsocialutskottet till arbetsmarknadsutskottet. Skulledet bedömas som olämpligt att nu föra över alla arbetsmiljöfrågor tillarbetsmarknadsutskottet vill utskottet understryka vikten av att i varje fallarbetstidsfrågorna flyttas över med hänsyn till dessa frågors centralabetydelse för sysselsättningens utveckling och därmed för den framtidasysselsättningspolitiken. En sådan överflyttning borde då ses som ett förstasteg i en långsiktig plan som syftar till att koncentrera centrala arbetslivsfrågortill arbetsmarknadsutskottet. Samtidigtmed detta ställningstagande vill utskottet framhålla att nuvarande personellaresurser inom arbetsmarknadsutskottets kansU inte räcker till för ett övertagandeav arbetsmiljöfrågorna i sin helhet. Mot denna bakgrund har utskottet övervägtmöjHgheten av att föra över något annat ämnesområde frånarbetsmarknadsutskottet till annat utskott. Ettförslag i det syftet förs fram i motion 2534, i vilken föreslås, förutom attarbetsmiljöfrågorna skall överföras till arbetsmarknadsutskottet, att frågorrörande invandrare samt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen flyttasfrån arbetsmarknadsutskottet till socialförsäkringsutskottet. Arbetsmarknadsutskottetvill först konstatera att sysselsättningsåtgärderna för invandrare är enintegrerad del av arbetsmarknadspolitiken. En betydande del av dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna är inriktade på invandrarna. Av t. ex.antalet elever i arbetsmarknadsutbildning var under /82 ca enfjärdedel invandrare. Den nära anknytningen mellan sysselsättningsåtgärder förinvandrare och arbetsmarknadspolitiken i övrigt gör att hithörande frågor intekan överlåtas på annat utskott. Närdet gäller sambandet mellan invandrarfrågorna i övrigt och arbetsmarknadsutskottetshuvudfrågor vill utskottet anföra följande. Den utomnordiska invandringenberor till stor del på resultatet av internationella åtaganden, bl. a. rätt förflyktingar att få en och för familjer att återförenas och har alltsåhumanitära motiv. Detta slags invandring har en annan form av anknytning tillde arbetsmarknadspolitiska frågorna än den rena arbetskraftsinvandringen, t.ex. den nordiska invandringen. Ett förslag (Ds A 1981:11) att föra över ansvaretför flyktingverksamheten från till statensinvandrarverk bereds f. n. inom regeringen. Motden angivna bakgrunden har utskottet stannat för att beredningen avutlänningslagen och medborgarskapslagen - för att uppnå utjämning avarbetsbelastningen vid arbetsmarknadsutskottet i samband med ett övertagandeav arbetsmiljöfrågorna - bör kunna överlämnas till annat utskott. Detsammagäller anslagsfrågor avseende statens invandrarverk samt särskilda åtgärderför flyktingar och invandrare. Detsaknas i kommitténs redogörelse en analys av sambanden mellan de olika frågorsom behandlas av de skilda utskotten. saknar därförunderlag för att bedöma vilket utskott som lämpHgen bör ta KU 1982/83:31 66 överbehandlingen av invandrarfrågor. I det fall tillstyrkerutskottets förslag på denna punkt, får det därför ankomma påkonstitutionsutskottet att avgöra vilket annat utskott som lämpligen bör taöver behandlingen av nämnda frågor. Ominvandrarfrågorna förs bort från arbetsmarknadsutskottet och arbetsmiljöfrågornatillförs ökar arbetsbelastningen på utskottet något. Utskottet räknar med attfrågor rörande invandringen svarar för av utskottets och kanslietsarbetsinsatser under ett budgetår. Arbetsmiljöfrågorna kan bedömas vara någotstörre. Imotion 2533 av m. fl. (fp, s, m, c) föreslås en utredning ombeslutsprocessen i vid större ekonomiska frågor. Utskottet har ingaerinringar mot att en sådan utredning görs men anser att utgångspunkten förett sådant arbete bör vara att utskott är sinsemellan jämställda. Inormalfallet bör den samordning som kan behövas, mellan den ekonomiska poHtikensådan den utformas inom finansutskottet och politiken för ohka sektorer som nubeslutas i skilda utskott, ske genom de poUtiska partierna. Förstevice talmannen och tredje vice talmannen i motion 691 att nuvarande annonsering av utskottssammanträden idagspressen slopas. Enligt vad utskottet har erfarit har en arbetsgrupp nyligentillsatts för att samordna informationsinsatserna inom riksdagsförvaltningen.Eftersom frågan om annonsering av utskottssammanträden enligt utskottetsmening bör bedömas mot bakgrund av de informationsinsatser som i övrigt görssamt samordnas med dessa, är det naturligt att nämnda arbetsgruppbehandlar förslagen i motion 691 innan beslutar. Självfallet måstedärvid informationsvärdet av annonseringen i fråga vägas mot kostnaderna fördensamma. Närvarande:Frida (), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (), Lars-0veHagberg (vpk), (), () och (). KU1982/83:31 67 1982/83:1 y över förslag 1981/82:22 om utskott, m. m. har berett övrigariksdagsutskott tillfälle att yttra sig överrubricerade förslag jämte vissa angivna motioner. Civilutskottethar beslutat avge yttrande i delar som direkt och i första hand berörutskottet. Ikommitténs förslag behandlas (s. 39) energifrågornas beredning inomutskottsorganisationen. Kommitténs förslag innebär att energifrågorna förs överfrån näringsutskottets till civilutskottets beredningsområde - något som avkommittén uppfattats som en kanske kortfristig lösning om energifrågornasenare får en sådan tyngd och omfattning att de kräver etteget utskott. Utgångspunktenför det nämnda förslaget är att näringsutskottets arbetsbörda ansetts vara förstor. Enligt civilutskottets mening har denna bedömning fog för sig. Omarbetsbördan reellt skall minskas måste ärenden av inte ringa omfattning förasbort. Det är önskvärt att finna en någorlunda sammanhållen ärendegrupp somuppfyller detta krav. Såvitt civilutskottet kan bedöma är energifrågorna enlämplig sådan ärendegrupp. Omman sålunda finner att energifrågorna bör föras bort från näringsutskottet harcivilutskottet inte anledning motsätta sig att det övertar ansvaret förberedningen av dem. Det finns enligt civilutskottets mening inte något annatutskott som på ett lika naturligt sätt kan förena frågorna med sitt tidigareansvarsområde. handlägger redan vissa energipoh-fiskt anknutnafrågor, t. ex. energisparande åtgärder inom bostadsbeståndet, riktlinjer omvattenkraftsutbyggnad m. m. inom den fysiska riksplaneringen samtenergihushållningssynpunkter vid planering och byggande enligtbyggnadslagstiftningen. Därtill kommer att den kommunala energiplaneringennära knyter an till den kommunala fysiska planeringen och att stödet tillenergiforskningen har samband med byggforskningen. Civilutskottethar liksom kommittén inte underlag för några bedömningar av sannolikheten avatt energifrågorna senare skulle kräva ett särskilt utskott.Frågan om att ändra beredningsområdena nu torde böra avgöras utan hänsyn sådan eventuell möjlighet. mening är inte heller det förhållandet att överensstämmelsenmed gällande departementsindelning bryts något hinder mot en föreslagenöverföring. Energifrågorna berör redan flera departement. harförutsatt att beslut tas i sådan tid att ändringar kan KU 1982/83:31 68 tillämpasvid fördelning av budgetproposition och av motioner . I detta sammanhang vill utskottet som sin mening anföra att deöverväganden som pågår inom regeringens kansli beträffande ärendefördelningenmellan olika departement inte torde påverka bedömningen av energifrågornasbehandhng inom utskottsorganisationen. Kommitténföreslår att det överflyttade ärendeområdet i tilläggsbestämmelserna tillriksdagsordningen endast anges med begreppet "energifrågor (i den mån deicke tillhör annat utskotts beredning)". ansluter sig tilluppfattningen att denna något oklara angivelse är tillräcklig och att berördautskott i samförstånd skall kunna lösa eventuellt uppkommandefördelningsproblem. Erfarenheterna från civilutskottets arbete visar attliknande gränsdragningsproblem av motsvarande svårighetsgrad regelmässigtkunnat lösas utan konflikter. I motion 19 (s, m, c, fp, vpk) tas upp frågan omatt ändra benämningen på civilutskottet. Motionärerna anför att utskottet börges ett namn som innebär en anknytning till bostadsdepartementetsverksamhetsområde bl. a. därför att detta departement inom regeringens kansliäven i fortsättningen kommer att vara utskottets huvudsakliga"uppdragsgivare" och då det kommande endast tillmindre del torde komma att ha ärenden som i bereds av civilutskottet. Utskottetdelar motionärernas uppfattning att civilutskottet bör byta namn. I motionenförordas namnet bostadsutskottet. Liksom motionärerna är utskottet medvetet omatt detta namn inte fullständigt täcker utskottets ämnesområde. För att få enbenämning som är mera heltäckande torde en namnkombination bli nödvändig. Åvenom en namnkombination skulle ge en bättre uppfattning om utskottetsberedningsområde vill utskottet inte förorda denna lösning; inte heller ettnamn bestående av två led skulle vara heltäckande. Åven andra skäl talar motett sammansatt namn. I valet mellan ohka namn delar utskottet på nu anfördaskäl motionärernas uppfattning. Civilutskottetförordar sålunda att för föreslår attcivilutskottet fr. o. m. 1983/byter namn till bostadsutskottet. Fråganom personalsituationen inom utskottethar inte lett till något förslag frånkommittén. vill dock i detta sammanhang notera att senasteförstärkning av utskottskansliet beslöts utan hänsyn till eventuellt vidgadeuppgifter. Huruvida en överflyttning av energifrågorna fill civilutskottetkommer att innebära personalökning inom utskottets kansli kan inte nu avgöras.Kommande erfarenheter får avvaktas innan i första hand tillfälligaförstärkningar aktualiseras. Vissapersonalfrågor beträffande civilutskottet berörs också i bilaga tillkommittéförslaget (s. 48). Dessa frågor bör lösas innan flyttar tillHelgeandsholmen och nuvarande personalunion med finansutskottet bryts KU 1982/83:31 69 De har aktualiserats av kansliet i särskild skrivelse tillriksdagens förvaltningskontor . Närvarande:Oskar (), (), (), (),Berfil (), (), Per (),(), Kersfin (), (), (), (), () och Kersfin (). KU1982/83:31 70 Yttrande över betänkande från utskottskommitté(Förs 1981/82:22) jämte motioner har iskrivelse berett tillfälleatt avge yttrande över rubricerade betänkande jämte motioner i ämnet. Ärendethar handlagts av förvaltningsstyrelsens direkfion som får anföra följande. Utskottsindelningen och ärendefördelningen mellanutskotten Kommitténs huvuduppgift har varitatt dels undersöka om den nuvarande indelningen av utskotten och fördelningenav ärenden dem emellan är ändamålsenlig, dels överväga behovet av förändringar. Utredningen föreslår inte någon ändring beträffandeantalet ständiga utskott eller deras huvudsakliga arbetsuppgifter. Vissajusteringar förordas dock beträffande ärendefördelningen. ochsocialutskottet, som tillhör de mest belastade utskotten, föreslås få visskrympning av sina ämnesområden. Civil-, lag- och socialförsäkringsutskottenföreslås få motsvarande ökning. Därutöver lägger utredningen fram vissa smärreförslag som har mindre betydelse från arbetsbelastningssynpunkt. Förvaltningskontoret delar utredningens uppfattning attutskottsorganisationen i huvudsak fungerar väl. Det innebär emellertid inteatt det skulle saknas problem. Det går inte att förneka attfackutskottssystemet såsom det vuxit fram präglas av större stelhetän det tidigare utskottssystemet. Möjligheterna att göra tillfälliga omfördelningar medhänsyn till arbetsbelastning är mindre och har i vart fall använts endast iobetydlig omfattning. De tidigare utnyttjade tillfälliga arrangemangen medsärskilda och sammansatta utskott för bestämda ärenden har helt kommit urbruk. Det är uppenbart att intresset från facksynpunkt att hållaihop vissa ämnesområden som kontinuerligt behandlas av samma organ ofta står istrid med önskemålet om en någorlunda jämn arbetsbelastning utskotten emellan.Med hänsyn till den tyngd fackintresset har, får man acceptera en viss.variation i arbetsvolymen mellan olika utskott. Det är f. ö. inte enbartnackdelar med en sådan ordning. Vad nu har sagts innebär emellertid inte attorganisationen kan tåla hur stora variationer som helst. Erfarenheter visar attdet uppstår omfattande administrativa problem med utskott som får en mycketstor arbetsbörda. Kanslierna i sådana utskott blir orimligt belastadeoch det uppstår svåra flaskhalsproblem såväl inom kanslierna som iorganisationen i övrigt. KU1982/83:31 71 får självfallet konsekvenser för ledamöternas och förkammarens arbete. Det blir ofta korta tider för inläsning av viktigt material,en komprimerad behandling av ärenden i såväl utskott som kammare, en anhopningav ärenden främst vid slut, bordläggningar utantryckt material, risker för fel i betänkanden med åtföljande rättelseblad, Förutom personalproblem i de belastade utskotten medför deangivna förhållandena svårigheter för andra delar av riksdagsförvaltningen.Dessa svårigheter fortplantar sig på olika sätt och får konsekvenser även förutskott med en verksamhet som är lättare att planera. Problemen gäller bl. a.stora anspråk på reproduktionsresurser och på tryckerierna. Dessa förhållandenmedför i sin tur omfattande övertider med förslitning av personal och storakostnader såväl inom riksdagsförvaltning som hos anlitade tryckeriföretag. Direktionen har inte anledning att från ämnessynpunkt gåin på de förslag utredningen lagt fram om viss ändrad ärendefördelning.Direktionen vill emellertid mot bakgrund av vad ovan anförts framhålla att detär angeläget att arbetsbördan i främst näringsutskottet men även isocialutskottet minskar. Åven andra omfördelningar kan vara önskvärda sett frånden tidigare angivna utgångspunkten. Det är välkänt att möjligheteratt lägga upp arbetet på ett ändamålsenligt sätt är begränsade med hänsyn tillregeringskansliets tidsplanering och budgetårets nuvarande indelning. Mot denbakgrunden ter det sig särskilt viktigt att tar till vara demöjligheter som trots aUt finns till förbättringar av den egna arbetssituationen. När det gäller förslagen om ökad användning av sammansattaoch särskilda utskott kan det finnas anledning att något berörakansliresurserna för sådana utskott. Kommittén går förbi denna fråga medhänvisning att problem av det slaget med god vilja kan lösas på det praktiskaplanet. Förhoppningsvis har kommittén rätt men det kan inte uteslutas att i detkonkreta fallet förslaget fill praktisk lösning kommer att bestå av en begäranom tillfällig personalförstärkning. Detta kan säkerligen stundom vara motiveratmen självfallet bör man först pröva om det är möjligt att omfördela denbefintliga personalen. För sådana omfördelningar finns psykologiska ochadministrativa hinder. Den sistnämnda frågan tas upp längre fram i dettaremissyttrande. Särskilt budgetkontor vid finansutskottets kansli Kommittén har analyserat den del avfinansutskottets arbete som hänger samman med samordningen och den löpandebearbetningen av budgetförslag och reviderade budgetförslag samt medupprättande av statsbudgeten. Kommittén har därvid funnit att det synesföreligga skäl fill viss personal- KU1982/83:31 72 förstärkning men att sådan resursförstärkning kantillföras utskottets kansH utan att man inrättar ett särskilt budgetkontor,vilket föreslagits av utskottet. Direktionen delar kommitténs uppfattning att det intefinns tillräckliga skäl att inrätta ett budgetkontor. Direktionen kan inteheller finna att det finns tillräckligt underlag för ett beslut om en permanentförstärkning av utskottets kansli för arbetet med den tekniska hanteringen avstatsbudgeten. I första hand bör man pröva andra lösningar på det problem somhär finns. De enskilda fackutskotten bör kunna utföra en del av deterforderliga kontrollarbetet och i viss omfattning även personalmässigt hjälpafinansutskotten i främst det trängda läge som regelmässigt uppkommer . Särskilda utbildningsinstanser när det gäller budgetteknik kan av dettaoch andra skäl vara motiverat för en del av utskottens personal. Därutöver börden användning av skrivautomater som inletts vid bl. a. finansutskottets kanslimedföra rationaliseringseffekter när det gäller den tekniska uppställningen avstatsbudgeten. Kommittén uttalar sin uppskattningav den informations- och utbildningsverksamhet, som bedrivs inom ,vilket direktionen finner uppmuntrande. Kommittén uttalar också sin förhoppning att den pågåendeförsöksverksamhet inom ADB-området skall medföra ökad likformighet när detgäller t. ex. hemställan i mofioner och betänkanden. Direktionen delar kommitténsuppfattning att ökad likformighet bör eftersträvas. ADB-utvecklingen kanvisserligen peka på behovet av enhetlighet men knappast åstadkomma den.Förvaltningskontoret menar dock att med tillkomsten på försök av det s. k.förvaltningsmötet, där utskottens kanslichefer, riksdagsdirektören ochförvaltningsdirektören ingår, det nu finns ett lämpligt forum för diskussionoch erfarenhetsutbyte i nomenklaturfrågor. Förvaltningsmötet har dessutom ett arbetsutskottmed fem ledamöter. Det är också önskvärt att ett arbete sätts i gång i syfteatt få en ökad hkformighet av utskottsbetänkanden när det gäller bl. a.disposition och typografisk utformning. Ett sådant arbete bör leda fill attriksdagstrycket blir mera lättillgängligt och informativt. Arbetet bör ocksåinkludera en ökad användning av sammanfattningar och översikter, saker som KUtidigare uttalat sig för. Vad gäller personalfrågorna i stort för utskottens delhänvisar kommittén till den s. k. översynskommitténs betänkande.Utskottskommittén uttalar i likhet med översynskommittén att utskottskansliernabör ha en basorgani-safion som klarar den normala arbetsbördan utan ettorimligt övertidsuttag. Kommittén anser att behovet av resursförstärkningar utöverdetta bör lösas på annat sätt än genom att inrätta ytterligare fastahelårstjänster vid ett visst utskott. KU 1982/83:31 73 Direktionen delar för sin del den av bådakommittéerna uttryckta uppfattningen om utskottens personalfrågor i stort. Detbör dock observeras att de administrativa instrumenten för att styrapersonalanvändningar är begränsade. Kanske kan förvaltningsmötet och dessarbetsutskott ge ökade möjligheter.