bet · G601SfU14 · 1982-12-31 00:00:00 — Även om, såsom nämnts ovan, utredningensprincipmodell anses fnnebära en ändamålsenlig uppdelning och strukturering avbidragssystemet tas i propositionen inte ställning till den närmareutformningen av vissa grenar av inkomstförsäkringen. Så är fallet med vårdpenningen,beträffande vilken bl. a. hänvisas till översynen av föräldraförsäkringen ochberedningen av pensionskommitténs förslag i fråga om den framtidaefterlevandepensionen. Beträffande värnpliktspenning sägs att dagpenningen, somredan är knuten till den sjukpenninggrundande inkomsten och administreras avförsäkringskassorna, bör inordnas i inkomstförsäkringen. SfU1982/83:14 23 nen bör dock ett ställningstagande till hurvärnpliktsförmånerna bör anknytas till socialförsäkringen i övrigt ske förstsedan resultatet av en pågående utredning som gäller de värnpliktigas socialaoch ekonomiska situation föreligger. Arbetsskadeförsäkringen bör enligt propositionen bibehållasärreglerna för ersättning, men man bör undersöka vilka förändringar som kangöras inom denna försäkring för att i möjligaste mån komma till rätta medtillämpningsproblem och underlätta försäkringens inlemmande i en allmänsocialförsäkring. Då förslag till en allmän arbetslöshetsförsäkring intelett till lagstiftning bl. a. beroende på att kostnaderna ansetts för högaföreligger enligt propositionen i detta läge inte förutsättningar för attinordna arbetslöshetsförsäkringen i en allmän socialförsäkring. Med hänsyntill den nära kopplingen mellan arbetslöshetsförsäkringen och det kontantaarbetsmarknadsstödet samt utbildningsbidrag görs i propositionen sammabedömning beträffande dessa bidrag. Utredningens förslag att det särskilda vuxenstudiestödetskall inordnas i en allmän socialförsäkring kritiserades underremissbehandhngen bl. a. för att de utbildningspolitiska målsättningarna inteskulle beaktas tillräckligt och för att risk för splittring av studiestödetförelåg. Kritiken har beaktats i propositionen som inte innehåller någotförslag om att detta stöd skall inordnas i en allmän socialförsäkring. Detfinns däremot enligt propositionen anledning att i det fortsattasamordningsarbetet överväga om det kan vara ändamålsenligt att inordna intebara vuxenstudiestöd utan också återbetalningspliktiga studiemedel i en allmänsocialförsäkring eller i vart fall närmare anknyta dessa stöd till en sådanförsäkring. Utskottet anser att inkomstförsäkringen bör kunna utformasenligt den modell som föreslås i propositionen. Även om många frågor måstelämnas öppna i avvaktan på pågående utredningsarbete är det väsenligt att pånytt understryka att man i det fortsatta arbetet bör sträva efter en störreförenkling av bidragssystemet. Vad särskilt gäller vuxenstudiestödet och deolika arbetsmarknadsbidrag som föreslås sammanförda till en arbetsmarknadspenningvill utskottet framhålla den stora betydelse som dessa, liksom andraarbetsmarknadspolitiska stöd, kan ha ur rehabiliteringssynpunkt för personersom på grund av sjukdom, handikapp eller otillräckHg utbildning löper risk attställas utanför arbetsmarknaden. Om en rehabilitering i dessa fall misslyckasär det inte bara en tragedi för den enskilde utan också en samhällsekonomiskförlust genom de ökade kostnader som faller på socialförsäkringssystemet. Ävenom ställning tas först i en senare etapp till humvida arbetsmarknadsbidrag ochvuxenstudiestöd skall inordnas i en allmän socialförsäkring eller ej, är detbeträffande dessa bidragssystem angeläget att ansträngningarna koncentreras påatt närma regelsystemen till dem som gäller för övriga bidrag som ersätterinkomstförlust. Även om arbetsmarknadspolitiska och utbildningspolitiskaöverväganden styr bidra- SfU1982/83:14 24 gens utformning måste den socialpolitiska helhetssyn somtidigare understrukits av utskottet få ett större utrymme i det fortsattaarbetet. Dessa tankegångar kommer också till uttryck i ett tidigare framlagtdelbetänkande av den socialpoHtiska samordningsutredningen. Ds S 1978:3,Ekonomiskt stöd vid yrkesinriktad rehabilitering, vUket ännu inte föranlettnågon proposition. I det förslag, SOU 1982:46, Handlingsprogram för handikappade,som lagts fram av beredningsgruppen för internationella harockså vikten av en helhetssyn vid rehabilitering, inte minst när det gällersamhällsekonomiska frågor, kraftigt understrukits. De tilläggsdirektiv somhandikappkommittén fått när det gäller möjHgheten att bereda ungahandikappade tillträde till arbetslivet understryker också angelägenheten av enhelhetssyn på området. En inom ochFörsäkringsanställdas förbund utarbetad skrift För en allmän och aktivsocialförsäkring, som utgår från socialpolitiska samordningsutredningensförslag till principmodell för en allmän socialförsäkring, belyser denekonomiskt och mänskligt centrala betydelse som rehabilitetsinsatserna har.Enligt utskottets uppfattning finns det i denna skrift värdefulla tankegångarsom bör tas till vara i det fortsatta utredningsarbetet. I motion 1982/83:1270av understryks att sociala och ekonomiska vinster kan göras omförsäkringskassornas resurser för en aktivare rehabilitering och uppföljning avsjukfall ökas, och enligt motionären bör en plan utarbetas för att förenkla ochsamordna samhällets sociala trygghetssystem. Utskottet har med det ovan anfördamarkerat sin positiva inställning till en ökad samordning avrehabiUteringsresurserna. Med den inriktning utskottet förordar i detförevarande betänkandet av det fortsatta arbetet på en allmän socialförsäkringfår motionens syfte väsentligen anses tUlgodosett. Utskottet behandlar i detta sammanhang också motion1982/83:1277 av m. fl. I motionen erinras om att förslag ominförande av ett socialförsäkringstiUägg som ett komplement tUl övrigainkomstförsäkringar lagts fram av socialutredningen. Mot bakgrundenav de väsentligt ökade socialbidragskostnaderna för kommunerna och av att dennya socialtjänstlagen innebär en inriktning mot mer förebyggande ochsamhälls-inriktat arbete än den tidigare socialhjälpslagen, anser motionärernadet angeläget att pä nytt aktualisera förslaget om ett socialtjänsttillägg.Genom ett sådant tillägg skulle kommunemas resurser inte behöva läsas i den storautsträckning som sker till utbetalning av individuellt behovsprövadekonomisk hjälp. Socialförsäkringstillägget bör enligt motionärerna utges ominkomsten av förvärvsarbete eller det ekonomiska stödet från andra försäkringarunderstiger en miniminivå. Administrationen bör skötas av försäkringskassorna.Frågan om införandet av ett socialförsäkringstillägg och finansieringen avtillägget bör, anser motionärerna, övervägas i överläggningar mellan regeringenoch . Socialberedningensförslag om socialförsäkringstillägg har vidareutveck- SfU1982/83:14 25 lats inom i en rapport frånsamrådsgruppen om socialförsäkringstillägg. Ds S 1980:1, SOFT, som äveninnehåller författningsförslag. I rapporten framhålls att den föreslagnareformen har två huvudsyften. Det ena är att vidga den ekonomiskagrundtryggheten för medborgarna genom att komplettera socialförsäkringarna ochdet övriga bidragssystemet på punkter där dessa är otillräckliga och samtidigtnå grupper som f. n. undviker att begära socialhjälp fast de har rätt tHl det.Det andra syftet är att ta över en betydande del av nuvarande behovsprövadesocialhjälp som kommunerna lämnar och därigenom ge socialnämnderna ökademöjligheter att arbeta allmänt förebyggande med vård och behandling. En viktigsidoeffekt av reformen är, framhåller samrådsgruppen, att man med ettsocialförsäkringstillägg kommer att kunna dokumentera vilka brister som finns itrygghetssystemet som ett underlag för utvecklingen av den framtidasocialpolitiken. Reformen nödvändiggör också en fastare samverkan meUanförsäkringskassorna och kommunerna. Genom förbättrade rutiner för samarbetetmellan dessa samhällsorgan och arbetsvärden och sjukvården bör det, framhållersamrådsgruppen, bli möjligt att nå människor med rehabiliteringsbehov på etteffektivare sätt än som är fallet . Mot bakgrunden inte minst av det rådande läget påarbetsmarknaden, där arbetstillfällena varier starkt mellan olika regioner avlandet, har enligt utskottets uppfattning förslaget om ettsocialförsäkringstillägg fått förnyad aktualitet. är utskottetmedvetet om att förslaget är kostnadskrävande, vilket i nuvarande pressadebudgetläge talar mot det. Det oaktat vill utskottet understryka sin positivasyn pä reformförslaget. Det finns därför anledning att inom regeringskanslietfortlöpande pröva de ekonomiska förutsättningarna - t. ex. genomomprioriteringar inom bidragssystemet -för att införa ettsocialförsäkringstillägg. Med det anförda får syftet med motion 1982/83:1277anses tUlgodosett. I anslutning till frågan om hurarbetsskadeförsäkringen kan inordnas i en allmän socialförsäkring behandlarutskottet motion 1982/83:1266 av och . I motionenbegärs att den tid under vilken sjukpenning från sjukförsäkringen vidarbetsskada utgår (samordningstiden) förlängs från nuvarande till ettår. Den nya lagen om arbetsskadeförsäkring, som gäller fränden , har föranlett en väsentiigt ökad administration avarbetsskadefallen. Svårigheter vid lagens tillämpning har också lett till långahandläggningstider i ärendena, vilket skapat problem för såvälförsäkringskassorna och försäkringsdomstolarna som för de försäkrade. Det finnsdärför anledning att göra en översyn av försäkringen. En översyn har ocksåtidigare begärts av på förslag av utskottets dåvarande borgerligamajoritet i betänkandet SfU 1981/82:2. Utskottet finner det angelägetunderstryka att den kommande översynen inte får syfta till en försämring avförsäkringsskyddet vid arbetsskada. I det kommande utredningsarbetet är detnaturligt att man SfU1982/83:14 26 beaktar förutsättningarna för en ökad samordning med denallmänna försäkringen. Det bör t. ex. finnas förutsättningar för att förenklade särskilda administrativa bestämmelser som gäller vid arbetsskadefall. Iöversynen bör också prövas om det, utan att de bärande principerna förersättning vid arbetsskada åsidosätts, finns förutsättningar för en ökadsamordning av de materiella bestämmelserna inom arbetsskadeförsäkringen ochsjukförsäkringen. Yrkandet i motion 1982/83:1266 bör med hänsyn till detanförda inte föranleda någon åtgärd från sida. Barnstödet utgör en samordning avde många stödformer som finns för barns och ungdomars försörjning. skall barnstödet bestå av generellt barnbidrag, inkomstprövatbarnbidrag och kompletterande barnbidrag. Inom varje grupp börbidragskonstruktionen och beräkningsreglerna i allt väsentligt vara enhetliga.Åtskilliga regler bör också enligt utredningen helt eller delvis kunna varagemensamma för alla tre grupperna liksom för hela den allmännasocialförsäkringen. Det gäller exempelvis regler om den personkrets som harrätt till ett bidrag, regler om familjetillhörighet och inkomstunderlag samt endel förfaranderegler. Detsamma gäller administrationen. Det generella barnbidraget skall ersätta allmänt ochförlängt barnbidrag samt studiebidraget inom studiehjälpssystemet.Inkomstprövat barnbidrag föreslås bestå av de nuvarande inkomst- ochbehovsprövade tilläggen inom studiehjälpssystemet, familjepenning till barn vidvärnpliktstjänstgöring, barntillägg till pension och statligt bostadsbidrag.Det kompletterande barnbidraget slutligen består av barnpensioner,barnlivräntor och bidragsförskott. Eftersom de olika delarna av barnstödet harolika syften skall de kunna utgå . I propositionen erinras om att en stor del av defamiljepolitiska stöden är föremål för utredning eller har föranlettförslag som är under beredning i . Det finns därför enligtpropositionen skäl att i flera hänseenden vänta med att ta ställning till dennärmare utformningen av dessa stöd. När det gäller strukturen i stort ansessamordningsutredningens förslag kunna tjäna som utgångspunkt. I ett barnstödinom en allmän socialförsäkring bör enligt propositionen det förlängdabarnbidraget och flerbarnstillägget ingå. Hit bör även föras det nuvarandebarntillägget till folkpensionen, bidragsförskott, barnpension frånfolkpensioneringen och ATP samt barnlivränta från arbetsskadeförsäkringen. Närdet gäller barntillägget anför föredraganden att hon delarsamordningsutredningens uppfattning att det inte kan vara befogat att ha ettsärskilt barntillägg till en viss gren av inkomstförsäkringen om inte familjensallmänna ekonomiska situation ger anledning till det. Däremot bör ettinkomstprövat stöd kunna utgå såväl för barn till folkpensionärer som för andrabarn. SfU1982/83:14 27 Utskottet anser att utredningensprincipiella uppbyggnad av barnstödet utgör en sådan förenkling avbidragssystemet som bör eftersträvas i en allmän socialförsäkring, ochförslaget bör kunna ligga till grund för det fortsatta arbetet. Utskottet villi detta sammanhang erinra om den familjeekonomiska beredningsgrupp som haraviserats i årets budgetproposition och som innebär att en samlad bearbetningkommer att ske av de utredningsförslag som på skilda områden av familjestödetredan föreligger eller väntas föreligga . Härigenom ges möjlighetertill en helhetssyn på det familjepolitiska stödet, såväl i materiellt hänseendesom författningsmäs-sigt. Det föreslagna bostadsstödet innebären samordning av de statskommunala bostadsbidragen till barnfamiljer ochensamstående, de kommunala bostadstilläggen till folkpensionärer ochbostadsbidragen enligt familjebidragslagen. Bostadsstödet föreslås bliinkomstprövat och skall kunna utgå vid sidan av andra förmåner från denallmänna socialförsäkringen. I utredningens principmodell har tre kontantstöd som harmed bostaden att göra förts över till andra delar av den aHmännasocialförsäkringen. Det statliga bostadsbidraget har förts över till barnstödenmedan kommunalt bostadsstöd till handikappade och bostadsanpassningsbidragethar förts till handikappstöden. Övriga bostadsstöd nämligen kommunaltbostadstillägg till folkpension, bostadsbidrag inomfamiljebidragslagstiftningen och statskommunala bostadsbidrag tillbarnfamiljer m.fl. föreslås bli sammanförda till ett enhetiigt bostadsstöd. I propositionen anförs att det är naturligt att man prövarfömtsättningarna för att inordna ett särskilt bostadsstöd i en allmänsocialförsäkring eftersom bostadsstödet tiH barnfamiljer har ett nära sambandmed övriga familjepolitiska stödformer. Som ett vägande argument för enanknytning av bostadsstödet till en allmän socialförsäkring framhålls att manför bostadsstödens del måste göra bedömningar som också förekommer inom andrabidragsformer, framför allt i fråga om inkomstbegrepp och familjetillhörighet. stöder i sitt avgivnabetänkande SOU 1982:58, Bostadsbidragen, uppfattningen att en bättre samordningmed andra stödformer kan genomföras. Såvitt gäller administrationen avbostadsbidragen har en särskild utredare i betänkandet Ds Bo 1982:5Administration av bostadsbidragen till barnfamiljer m. fl. föreslagit att dennaöverförs till och försäkringskassorna. Utskottet finner det även för bostadsstödens del angelägetatt det fortsatta samordningsarbetet inriktas på att göra inkomst- ochfamiljetillhörighetsbe-grepp enhetliga. Utskottet finner det också lämpligt prövar förutsättningarna för att inordna bostadsstödet i en allmänsocialförsäkring. SfU1982/83:14 28 Utredningen har föreslagit atthandikappstödet inom en allmän socialförsäkring konstrueras som en renmerkostnadsersättning. Handikappstödet skall i första hand bestå av dennuvarande handikappersättningen och de delar av vårdbidraget som avserersättning för merkostnader. Stödet avses inte bli inkomstprövat och det skallkunna utgå vid sidan av andra ersättningar från den allmänna försäkringen. Föratt klargöra vilka handikappstöd i kommuner och landsting som ligger utanförden allmänna försäkringen, men som skulle kunna samordnas i en framtidasocialförsäkring, har föredraganden framhållit i propositionen att hon ämnaråterkomma med förslag om en kartläggning inom området. Utskottet förordar atten sådan kartläggning sker så att man får ett bättre underlag för en samordningav resurserna. Det fortsatta arbetet med en allmän socialförsäkring Utredningen anser det inte realistisktatt tänka sig en omgestaltning i samordningssyfte genomförd ochfullständigt. Samordningsåtgärder är emellertid, anför utredningen, säangelägna att man bör påbörja en utveckling mot enhetliga regler redan innandet blir möjligt att genomföra olika delar av en allmän socialförsäkring. Om deaHmänna villkoren successivt görs enhetliga så underlättas också enligtutredningen en större samordning pä sikt. Dessa tankar utvecklas vidare ipropositionen. Enligt denna bör alla förslag som syftar till en ändring av detsocialpolitiska bidragssystemet granskas ur samordningssynpunkt. Vid behandlingav förslag till förändringar inom en viss bidragsgren bör i fortsättningenförslagen ses i ett vidare perspektiv än vad just de strävanden som har föranlettändringsförslagen i och för sig ger anledning till. För att bevaka attsamordningsfrågor beaktas när en förändring inom en viss bidragsgren bereds iregeringskansliet skall en interdepartemental arbetsgrupp tiUsättas. Ipropositionen markeras att socialpolitiska omprioriteringar måste accepterasom en samordning över huvud taget skall kunna genomföras och att förenklingarav bidragssystemet förutsätter att en särskilt gynnad ställning för den enaeller andra gruppen måste kunna avvecklas. Utskottet har redan understrukit angelägenheten av enbättre samordning inom bidragssystemet och att det nu finns anledning att taställning till huvudinriktningen av ett kommande samordningsarbete. Arbetet börsyfta till ett successivt genomförande av en allmän socialförsäkring, varvidman bör inrikta sig pä att skapa enhetliga regler för bidragssystemet. Förslagatt ändra någon del av det socialpolitiska bidragssystemet bör därför, somanförs i propositionen och som förutsatts av utredningen, i fortsättningen granskasur samordningssynpunkt. Det kan också vara lämpligt att nu arbetandeutredningar och sådana som tillsätts rörande bidragssystemet ges direktiv SfU1982/83:14 29 som preciserar samordningssträvandena. Pä detta sätt kanfastlagda principer för samordning slå igenom i alla led inom utvecklingen avbidragssystemet. Utskottet vill också här erinra om att när det gäller bidragdär förutsättningar inte nu föreligger för inordnande i en allmänsocialförsäkring bör, som sagts, ansträngningarna i ställetkoncentreras på att åstadkomma likartade regelsystem. Detta arbete bör relativtsnart kunna påbörjas. När det gäller frågan vilka särskilda områden somsamordningsarbetet inledningsvis bör koncentreras på förordar utredningen atten successiv harmonisering påbörjas på samtliga behandlade områden. Om enturordning av olika skäl anses lämplig sätter utredningen frågan om ettenhetligare inkomstunderlag främst. Utskottet vill förorda en sådanprioritering. Som utredningen framhållit intar inkomstberäkningen ensärställning vid bidragsprövningen genom dess stora praktiska betydelse såvälför utgående ersättningsbelopp som för den administrativa handläggningen.Inkomstregler förekommer inom flertalet bidragssystem men de är olikautformade. Särskilt från den enskildes synpunkt är det av stor vikt attreglerna blir enklare och enhetligare. Ytterligare ett skäl för att ge fråganom ett enhetligt inkomstunderlag hög prioritet är att reglerna härom måste bliföremål för fördjupade analyser innan det kan bli aktuellt med faktiskaförändringar. Ett annat område som bör prioriteras är reglerna omfamiljetillhörighet, vid vilkas utformning familjerättens regler sä långtmöjligt bör vara vägledande. Utskottet är införstått med ätt genomförandet av en allmänsocialförsäkring förutsätter vissa socialpolitiska omprioriteringar. Utan enberedvillighet att fömtsättningslöst ompröva den särställning som en ellerannan grupp kan ha fått till följd av bestämmelserna om ett visst bidrag inomdet nuvarande bidragssystemet är risken stor att förenklingssträvandena kommeratt stanna på papperet. Utskottet vill dock i likhet med utredningen framhållaatt samordningssträvandena måste underordnas de grundläggande syftena med dendel av socialpolitiken som det här är fråga om. Om en särskild förmån skallförändras eller avvecklas måste därför konsekvenserna noggrant undersökas.Vägledande för valet av åtgärder bör, såsom framhållits i socialutskottetsyttrande, vara att skapa en ökad jämlikhet och därmed en större trygghet för desämst ställda. Såvitt gäller administrationen av en framtida allmänsocialförsäkring har utredningen framhållit att de olika bidragsdelarna i dennabör handläggas av en och samma myndighet. Utredningen anser det därvidsjälvklart att försäkringskassorna får hand om försäkringen och att det fårankomma på försäkringsdomstolarna att överpröva besluten. Utredningen bedömeren samordning av administrationen så angelägen att den bör inledas redan inuvarande bidragssystem. Samordningen kan enligt utredningen inledas genom ettökat samarbete mellan myndigheterna, antingen genom samråds-gmpper eller genomatt försäkringskassorna övertar utbetalningen av SfU1982/83:14 30 Mest angelägen anser utredningen en samordningvara när det gäller arbetslöshetsförsäkringen, bostadsbidragen och studiestödtill gymnasieelever. I propositionen erinras om att administrationen av detsocialpolitiska bidragssystemet är splittrad på drygt ett tiotal myndigheter,vilket kan påverka den enskildes möjligheter att få den ersättning han har rätttill. Det finns också en risk för att förmåner som administreras av olikamyndigbeter felaktigt utgår . Föredraganden är bl. a. mot bakgrundenav de fortsatta övervägandena om vilka bidragsformer som skall ingå i en allmänsocialförsäkring inte beredd att nu ta ställning till en samlad administrationav en allmän socialförsäkring. Som en huvudregel beträffande administrationenförordas att, när slutlig ställning tas till om ett bidrag skall inordnas i enallmän socialförsäkring, man också tar. ställning till huradministrationen i den delen skall vara ordnad. I motion 1982/83:31 av begärs enkompletterande utredning beträffande samordning och harmonisering avsocialförsäkringsadministrationen i anslutning till samordningen av de olikabidragen. Motionären anser att det är en svaghet att administrationen - ochäven finansieringen - av det sociala trygghetssystemet inte diskuterats mergrundligt. Det bör, menar motionären, i det fortsatta utredningsarbetetundersökas hur man i den framtida administrationen bäst skall kunna utnyttja defördelar som försäkringskassornas status, decentraliserade organisation ochlokala kontaktnät samt starka inslag av förtroendemannamedverkan ibeslutsprocessen kan innebära för att stimulera till regionalt ansvarstagande,bättre hushållning och effektivare uppföljning. Särskilt bör utredas hur man ianslutning till de försök som pågår inom försäkringskassorna kan få en bättreadministration och optimalt utnyttja resurserna. Motionären anser vidare bör utreda de framtida finansieringsformerna för försäkringen och därvidöverväga om en eventuell fondbildning för såväl bidragsverksamhet som föradministrativa ändamål kan utjämna periodiska svängningar i inkomster ochutgifter. Vidare bör enligt motionären ett återinförande av personliga avgifterkunna diskuteras ävensom ett sänkt basskydd i kombination med enskildaförsäkringar. Slutligen anser motionären att det bör övervägas omarbetsskadeförsäkringen kan utgå ur den allmänna försäkringen och helt bli enangelägenhet för avtal mellan arbetsmarknadens parter och för den enskilde. Utskottet ansluter sig till föredragandens bedömning att detf. n. inte är möjligt att ta ställning till en samlad administration av enallmän socialförsäkring så länge dennas innehåll inte konkretiserats. Densplittrade bild enbart administrationen av det nuvarande socialpolitiskabidragssystemet uppvisar ger emellertid en antydan om hur angeläget det är frånsåväl samhällets som den enskildes synpunkt att systemet förenklas och görsenhetligare. Såvitt gäller de i motionen framförda synpunkterna påadministrationen utgår utskottet från att dessa prövas såväl i det ärliga SfU1982/83:14 31