bet · G601KU30 · 1982-12-31 00:00:00 — I en utskrift från ett radioprogram i samband med Nordiska rådetmöte i tillfrågades , om sådana utspel kan göra mer skadaän gagn när man vet att det icke är möjligt att få enighet. Då svaradeBodström: "Hur vet man att det inte är möjligt att få enighet? På något ställeskall man ju börja. Det är möjligt att det är en fördel att man startar isocialdemokratiska sammanhang och att andra partier följer efter." Det var alltså vikfigare att bearbeta denna fråga inom desocialdemokra-dska partierna än att orientera regeringarna? : Det har inte skett. Detta har föranlett mångamissförstånd hos . Det här är ett bra exempel, eftersom detinte var ett socialdemokrafiskt förslag. Vi arbetade inte partipolitiskt ikommissionen, men det var två icke-socialdemokrater som framlade förslaget ikommissionen. Det har inte alls något socialdemokratiskt ursprung. Dessutomförbereddes det icke alls speciellt i socialdemokratiska sammanhang förrän dettogs upp i nordiska samarbetskommittén inom arbetarrörelsen ijanuari . Det har icke speciellt socialdemokratiskt ursprung och har ickebehandlats speciellt i socialdemokratiska sammanhang. Det har numera ett starktstöd hos socialdemokratiska parfier över hela . I både och ,där socialdemokraterna är i opposifion, har man fått majoritet for förslagetdärför att en rad borgerliga partier har stött det, och det har tagitssocialdemokratiska initiativ. allmänna tes att det i vissa fall kan vara braatt förbereda olika förslag i socialdemokratiska partier gäller icke speciellti detta fall. : säger att det var ett försiktigtförslag, en sondering. Det är vad vi hört tidigare. Varför valdes då den härmer formella vägen med noter, när det fanns möjlighet att ta kontakt merinformellt? KU1982/83:30 116 Kände du ingen oro för att den formella hanteringen skullegöra att frågan bedömdes som ett viktigt svenskt utrikespolitiskt utspel? : Frågan är berättigad och var föremål föringående diskussion på kommissionsmötet och efteråt. Vi kunde ha bettambassadörer eller motsvarande komma upp och fråga dem vad de olika staternatyckte om tanken. Då skulle man få uppteckningar av samtal. Den andra möjlighetenvar att överlämna denna mycket hovsamma not. En fördel med det var att manskulle tvingas sätta ner ett svar på papper eller i varje fall lämna en merpreciserad muntlig redovisning. Vi menade att både för den fortsattahanteringen i kommissionen och för den fortsatta hanteringen i regeringenövervägde fördelarna med att få ner det på papper. Jag kände ingen oro alls,för detta var inte något särskilt kontroversiellt förslag. Om jag kände någon oro, gällde den i så fall reaktionen iÖsteuropa. Vi hade måst utsätta Arbatov för väldiga övertalningar. Om vi skullefå negativa reaktioner från samtliga östeuropeiska stater, som brukar hasamstämmiga synpunkter, skulle det bli besvärligt. Men den farhågan besannadesinte på något sätt. : är ju en betydelsefull statinte minst i den viktiga frågan om kärnvapenfri zon. Oavsett vad man tycker omden politiska majoriteten spelade en betydande roll somopposifionspolitiker i . Kände någon oro för att det skullekunna uppstå en politisk konfrontation genom att denne dessutomtydligen är en inte särskilt populär oppositionspolitiker? När han fick den härinformationen och sade att han skulle ta upp den i Bundestag eller i ettföredrag på annat håll - det spelar mindre roll, eftersom politikers uttalandenutanför kan uppfattas som lika betydelsefulla - kunde det finnas oroför att västtyska regeringen inte fick möjlighet att i lugn och ro begrundanoten innan den måste ta ställning till den i diskussionerna. : Bahr var ju regeringspolitiker under störredelen av men blev oppositionspolitiker på sluttampen - det är barade västtyska liberalerna som får ses som en - så tror jag inte detspelade någon roll. Det var en slump att det var han som skrev brevet,eftersom han inte var någon speciell företrädare för det här förslaget. Hangjorde det mer av lojalitet mot kommissionen. Oberoende av nationalitet ochparti hade vi en stark gruppkänsla i kommissionen, eftersom vi fick göra såmycket själva. Dessutom använde han inte detta partipolitiskt iförbundsdagsdebatten. Vår ambition var att vinna den västtyska regeringen sålångt det lät sig göra. Jag vill tillägga att en person som har formulerat ganskanegativa åsikter om detta är den västtyske , som fannsredan på den gamla tyska regeringens tid och sitter kvar under den nya tyskaregeringen. Han är starkt misstrogen mot alla nedrustningsförslag. KU1982/83:30 117 han fick diktera skulle det bli samma reaktion iVästtyskland på det planet oavsett regering. Vi har bara velat på ett positivt sätt och utan spår avpartipolitik påverka den tyska regeringen. är ganska mycket emot dethär förslaget. Han har haft en omfattande privat brevväxling med -de är goda vänner. , tidigare utrikesminister, är en varm anhängareav förslaget, och han och har en brevväxling om detta sedan ett halvår.Detta är ingen partipolitisk fråga. : Det har talats om kontakter medArbatov och Kreisky. Statsministern sade att "vi alltid haft svårt att fåöver handlingar till ". Vilka är "vi"? Är det kommissioneneller det socialdemokratiska partiet eller regeringen eller ett par av dem?Vilka är i så fall svårigheterna? : Det gäller uteslutande kommissionen.Regeringen har ju kurirer. Medlemmarna av kommissionen på sovjetisk sida harvarit , som är ledare för iMoskva, och general , som arbetar på samma institut. Vid åtskilligatillfällen har vi funnit att postgången till detta institut i ärlångsam. , som är en ordningsam man, har gjort en anteckning att omjag tog med mig de promemorior som Arbatov behövde inför till ,när jag skulle dit , skulle det sannolikt gå fortare än om viskulle anlita postverket. : Bahr ringde också och sade att hanvar ledsen att han inte kunde komma till , och så frågade han iförbigående hur det blev med noten. Blev du inte förvånad över att hans intresse inte varstörre för hur noten behandlades? För honom måste det varit en central fråganär han gjort hemläxan och skrivit utkastet. : Nej, jag tror inte det. Man måste tänka sig ini situationen. Han hade gjort uppgiften och skickat över brevet. Det var intekonstigt att han frågade efter vad som hade hänt, men detta var för honom ingenstor fråga. För honom var raketerna den stora frågan. I kommissionen hade hanett annat förslag, såsom framgår av den bilaga till kommissionsrapporten somjag förutsätter att du noga har studerat. Han hade helt enkelt gjort sitt jobb. Jag skall erkänna att jag under den första regeringstideninte heller ägnade det här så mycket tankar. När han ringde var det enpåminnelse för mig: "Vart tog det här vägen?" Jag hade ingen speciellbrådska på annat sätt än att jag ville få i väg detta till Lagosmötet. Varkenför Bahr eller för mig framstod sonderingen som speciellt skickelsediger. KU1982/83:30 118 : Skulle du, utifrån vad vi vet i dagså som debatten har gått, ha försökt få en annan handläggning till stånd så attdet hade blivit ett svenskt förslag? Du sade att det bara var ett par timmarsjobb, men enligt hade UD på sig. Då hade man väl kunnat läggafram ett förslag som haft en mer svensk prägel än detta, som har väckt såmycket diskussion. Jag skulle vilja påstå att det egentligenär tvärtom. Det sorgesamma i debatten har varit dess provinsiella prägel. Skallman uppnå nedrustning, måste det ske i internationellt samarbete. Vi bör intenedrusta ensamma, och framför allt kan vi inte nedrusta i andra länder. Allnedrustning förutsätter samarbete med andra länder. Om det fanns någonting märkvärdigt med kommissionen vardet att vi lyckades skapa ett fungerande arbetslag av ett tjugotal människorfrån olika länder och lyckades prestera den enda existerandeconsensusrapporten på nedrustningsområdet, där öst och väst, nord och sydställer upp både på verklighetsbeskrivningen och på det sakliga förslaget. Detär med en viss stolthet vi kan föra detta förslag vidare. Jag känner ingetbehov av att hänga en blågul flagga på det. För mig har det varit en fördel attkunna säga att vi f. n. bara för vidare ett internationellt förslag, eftersomvi är internationalister i . Om vi kan dra in andra människor,exempelvis partivänner till , och få dem att framförasynpunkter, är det bra. Någon har sagt: Tänk om hade medverkat! Jagsäger då: Underbart! Om han hade skrivit en anständig sammanfattning avkommissionsförslaget om zoner fria från slagfältskärnvapen, hade jag,med glädjeinkorporerat förslag i det svenska förslaget. Det finns en internationalistisk ådra i detta arbete somjag vill ta vara på. Men det hindrar inte att hur mycket vi än bygger påinternationella förslag blir det den ansvar vadsom läggs fram, och när det är dags att utarbeta ett förslag måste det bli rentsvenskt. Men på det här stadiet? Kampen mot provinsialismen får vi väl föra. Om vi skallöverleva i ett internationellt samhälle måste vi ta på oss en del omak. Användningen av min egen tid är av underordnad betydelse,men om jag hade satt mig och knåpat ihop noten hadedet tagit , och så hade man varit av med problemet. Om jag jämförmed det antal fimmar som jag efteråt har fått ägna åt frågan, hade det kanskeinneburit en viss tidsvinst, men de timmar som jag nu tillbringat här i dennaförsamling tillhör de mer angenäma. : Ditt svar ger mig anledning till enslutfråga, om du anser att det som har skett har skadat själva saken, nämligennedrustningen. : Inte i utlandet. Jag vill uttrycka migförsiktigt: Jag hoppas att de opposifionsföreträdare som har lagt ned stort nitpå att rikta kritik mot min KU1982/83:30 119 och regeringens handläggning av frågan - vilket vältillhör deras normala sysselsättning - icke därav har fått minskat intresse förnedrustningen. Den förhoppningen skulle jag vilja stillsamt uttala. : Jag har en fråga som möjligen är merpolitisk än konstitutionell och som anknyter till senastereflektioner. Jag ser det som oerhört viktigt att minska kärnvapenhötet,och jag menar att har förutsättningar att ta olika initiativ i detavseendet. Men har vi fått en debatt, inte om initiativets förutsättningar,utan i stället om formerna för initiativets tillkomst. haruttryckt saken så, att han hoppas att diskussionen kan återföras till att gällasubstansen i frågan. Anser att debatten om formerna, om den inte harskadat saken, åtminstone har skymt syftet med initiativet? Har debattenpåverkat opinionen hemma och internationellt? Det är ju viktigt också hur denuppfattar sådana här stora frågor. : Som jag sade tror jag icke att den har spelatnågon roll internationellt. Det enda som har skett är att man i den västtyskavalkampanjen har använt den för att angripa . träffade jag i andra företrädareför den tyska socialdemokratin och frågade om debatten spelat någon politiskroll i valkampanjen och skadat saken. De svarade att de stora tidningarnavisserligen angrep Bahr, och det kan ha skadat honom, men det har icke skadatsaken. Den västtyska socialdemokratin har inte heller förlorat några röster pådebatten, men debatten har möjligen svärtat ner Bahr, och det tycker jag ärsorgesamt. I övrigt har den icke spelat någon som helst roll internationellt. Hur det är i vet jag inte. Här har man lagt ner enoerhörd energi på att komma åt mig och mitt parti i denna formfråga. För attuttrycka mig försiktigt hoppas jag att något av denna energi också kan kommanedrustningsfrågan i sak till del. : Jag knyter an till den konstitutionellagranskningen av om frågan var av sådan vikt att utrikesnämnden borde höras. Ettintryck som fanns före kalabaliken och som stöds av vissa tidningsuttalanden avCarl Bildt är att förslaget som lades fram av bedömdes mycketpositivt av en bred svensk opinion. : På den punkten har opinionen påverkathanteringen. Vi kunde röra oss fritt i den här frågan därför att en enig svensktidningspress hade stött förslaget, och de oppositionspolitiker som tilläventyrs yttrat sig i frågan hade också stött det, även om vi på andra punkterhade olika meningar. Därför tyckte jag det var helt riskfritt för attföra vidare kommissionsförslaget till en sondering. Men detta påverkar intealls min uppfattning, att det inte i det skedet var en fråga som borde dras iutrikesnämnden. KU1982/83:30 120 konstitutionell åsikt jag har. Hade vi då haft deveckosammanträden som vi nu har skulle jag ha dragit ärendet där, eftersom jagvar angelägen om att även fortsättningsvis få stöd av alla oppositionspartierför förslaget. Om vi haft denna institution som vi nu har då vi träffas varjevecka, hade jag med säkerhet dragit ärendet där, och då hade mycket som ur minasynpunkter är ofog kunnat undvikas. Långt innan kalabaliken uppstod sade jag iriksdagens allmänpolitiska debatt att jag var ledsen över att oppositionen inteinformerats tidigare. : Jag har en fråga med anledning av vad vifick höra om inställningen till . Om jag fattade rätt var HelmutSchmidt närmast emot zonförslaget, och var mer intresserad av andrasaker. Detta gäller företrädare för ett parti som står den svenska socialdemokratinnära. Då kan jag inte undgå att ställa frågan, från vilka ni hade väntat er enpositiv reaktion. : Allting är relativt. Jag är tacksam förfrågan, eftersom den utgör en god illustration. Vad var det som var emot? Jo, han menade att om enzon infördes skulle det vara utomordentligt lätt att återföraslagfältskärnvapen dit. Det råkar vara identiskt samma uppfattning som GeorgijArbatov anförde i sitt särskilda yttrande till kommissionsrapporten, och det äralldeles riktigt. Men om man ser åtgärden framför allt som enförtroendeskapande åtgärd är argumenten ändå bärkraftiga. Har man bestämt sigför att föra ett kärnvapenkrig, hjälper inte några zoner, men om man vill undgåatt av misstag komma in i ett kärnvapenkrig kan zonen vara av värde. Vi ville genom sonderingen just få fram motargument ochtveksamheter för att kunna analysera förslaget vidare och se vilka argument sombär. Detta är delvis en intellektuell process. Vi gjorde inte sonderingen föratt räkna hur många som är för och hur många som är emot, utan för att få insynpunkter. Här var det ett slags nytänkande, som har många positiva ochnegativa drag. Vi ville ha in argument för att kunna bearbeta tanken vidare,och då är det bra att också få in motargumenten. När jag nu läser förslagen som kommer in tycker jag det ärtråkigt att det finns för litet av argument och för mycket påståenden av typenatt vi inte genom att ta upp nya förslag skall störa förhandlingarna i Geneveom medeldistansraketer. Sådana argument är ofruktbara. Med en avspänd inställning, att detta icke är någon stornationell eller partipolitisk fråga, ville vi enligt god svensk tradition hämtain argument och pröva oss fram. : Jag tackar för svaren påfrågorna. KU1982/83:30 121 Bilaga PM 6 B Utfrågning inför av utrikesministerLennart ang. kärnvapenfri zon i : Vi har ett ärende anmält till granskningsom berör frågan om en zon inom , fri från kärnvapen. Vi harinbjudit dig för att ställa frågor, men vi brukar lämna möjlighet för den somkallats hit att ge en introduktion. : Idén att vi skulle göra en sondering hosett antal stater om intresset för förslag framfördes avstatsministern till mig så gott som efter det att hans kommissionhade sammanträtt i . Han nämnde då två saker. Denena var förslaget om en kärnvapenfri zon som går rätt igenom , och denandra var ett försök att införa frihet från kemiska vapen i . De här sakerna nämner jag vidare för mina medarbetare idepartementet. Det sker, förutom vid kontakter som vi har omdagen, mera formellt troligen vid en genomgång med den politiska . Varje fredagseftermiddag sammanträder jag enligt enordning som har gällt med politiska avdelningens tjänstemän ochtjänstemännen från handelsavdelningen och biståndsavdelningen. Då fårtjänstemännen tillfälle att redogöra för vad de håller på med och frågor som deönskar behandlade, och jag lämnar besked som jag har att lämna om iakttagelsersom jag har gjort. Man återkommer senare då jag ärnärvarande till frågan om en zon fri från kemiska vapen och önskar att denfrågan inte skall tas upp, framför allt för att inte ytterligare komplicera deförhandlingar som pågår i vid den europeiska säkerhetskonferensen ochsom befinner sig i ett slutskede. Man vill inte kasta in några nya argument. Vad beträffar frågan om kärnvapenfri zon i resesdäremot inga invändningar. Det framförs över huvud taget inga synpunkter pä den vid olika sammanträden där jag deltar. Jag har anledning att utgå från att det arbetet fortsätter och att man skall förbereda en sådan sondering som vi har tänkt oss. ' Sedan inträffar för min del egentligen ingenting annat änatt det här projektet blir färdigt, och det offentliggörs, utan vår avsikt,innan vi tänkt oss det. Detta liksom annat material från UD lämnas till presseneller når på andra vägar offentligheten utan att departementets ledning haravsett det. Det är inte lyckligt för sonderingen, som är avsedd att innebära enrundfråga till de olika regeringarna, om de anser att man kan bygga vidare påPalmekommissionens förslag om en kärnvapenfri zon. Eftersom någon har lämnat ut uppgifter till pressen isådan omfattning att förslaget i stort sett är offentliggjort väljer jag attinnan det har nått sina mottagare redogöra för innehållet vid en presskonferensi , som KU1982/83:30 122 sammankallas så fort det lämpligen kan göras. Jag hargått igenom en del pressklipp från . Jag kan börja medvad säger i sitt referat, somväl är det som kommer snabbast efter det att presskonferensen har hållits. Därtalar man om att den har på diplomatisk väg vänt sig tillalla länder som är anslutna till NATO och och en del neutralaoch alliansfria stater och lagt fram sitt förslag. Det påpekas också attförslaget inte alls är utarbetat i detalj, och det beskrivs så här avutrikesminister : "Det här är en sondering för att inhämtasynpunkter på idén i stort. Sedan får man se vad svaret blir och därefter, omförutsättningar finns, arbeta vidare efter den här lösningen." Jag kan citera för att nu inte hålla mig tillsvenska tidningar, som kan ha olika synpunkter och värderingar:"Utrikesminister underströk under presentationen avinitiativet att det icke rör sig om ett färdigt utarbetat förslag. Sverigeönskar sondera stämningen i andra länder och motta idéer som kan komma tillnytta i det vidare arbetet med en zon i ." Jag översätter fritt ur Die Welt för :"vill inhämta inställningen hos adressaterna för attsedan kunna avgöra sin vidare marschväg. är detta förslag inte helt nytt ochheller inte rent svenskt. Det är redan framlagt i en redogörelse i en av Palmeledd kommission som arbetat på uppdrag av ." Man sägerlängre fram att i gick det förslag som framfördes frånSverige och den tyske medlemmen ännu något längre. De vill hålla helaEuropa fritt från kärnvapen, men det här är nu ett minimizonför-slag framlagtav den . Det påpekas att den sovjetiske medlemmenGeorgij Arbatov redan framfört sina betänkligheter. En svensk tidning. , kommenterar någotsenare: "Det var olyckligt att intog en så blygsam ochtillbakadragen hållning till ett förslag som borde ha drivits med stor energioch övertygelse för att på det sättet kunna bilda opinion." Jag kan citera ett interpellationssvar av den danskeutrikesministern i riksdag: "Från svensk sida har man vidpresentationen av förslaget inför de övriga europeiska länderna, och Canadaunderstrukit att man tills vidare blott har velat sondera de ifrågavarandeländernas hållning till dessa tankar." Jag har funnit det viktigt att understryka detta. Detgäller för det första frågan, om det är ett regeringsärende, och för det andraom det är ett beslut som binder genom att vi går in i enöverenskommelse med främmande makter. Jag förstår att det också har betydelseför utskottets bedömning angående inflytande på Sverigesöverenskommelser med främmande makter eller viktigare politiskaställningstaganden där position bestäms. KU1982/83:30 123 Det ligger i sakens natur att hurmycket man än talar om att det är en sondering och att man vill inhämtasynpunkter på ett förslag som man sedan vill konkretisera och arbeta vidare påså blir det exempelvis i pressen omtalat som det svenska förslaget eller detsvenska projektet. Vi kan inte gärna åstadkomma rättelse varje gång dettaförekommer, men jag vill poängtera på vilket sätt det presenterats såväl förvederbörande regeringar som för allmänheten. Däri ligger väl också förklaringen till att det inte varitett regeringsärende i den mening som grundlagen förutsätter för formellbehandling av regeringsärenden, utan en sondering som utrikesdepartementetutför i syfte att skaffa sig ett säkrare underlag för regeringens bedömande avom man skall gå vidare på den här vägen och lägga fram ett förslag för andrastater. Det är följaktligen en fråga som inte har behandlats avregeringen i dess helhet vare sig formellt eller vid överläggningar i allmäntregeringssammanträde, utan det är i första hand en sondering påstatsministerns uppmaning och ett inhämtande av synpunkter. Precis som detklargjorts för deltagarna ankommer det på regeringen att sedan ta upp fråganoch pröva om man skall gå vidare. Om ett sådant initiativ tas, dvs. att man eftersonderingar beslutar att gå vidare och därvid vänder sig till andra staterförutsätter jag att ärendet bedöms vara av sådan natur att det skall redovisasockså för det organ som finns för rådplägning mellan regering och riksdag,således att det är ett ärende för.utrikesnämnden. Detta hindrar inte att frågorav utrikespolitisk vikt kan och bör redovisas i utrikesnämnden när densammanträder. Så sker också vid utrikesnämndens sammanträde i mitten avjanuari. Då väcker den här frågan inget större uppseende. Jag nämner att ensondering har gjorts såsom alla vet, och jag säger att innehållet väl knappastfordrar någon redovisning i nämnden, eftersom det redan är bekant. Jag inriktarmig i stället på att redovisa svaren på denna sondering i den utsträckning dehar inkommit. Det föranleder ingen kritik frånnämndens ledamöter. Däremot framförs det en önskan att texten till noten, sömär en och en halv maskinskriven sida lång, skall offentliggöras. Till detsvarar jag att jag tycker att ett lämpligt tillfälle att offentliggöra textenvore ett sammanhang där vi redovisar svaren från olika länder på noten. Jagframhåller också att jag gärna hade sett att noten hade offentliggjorts direkt,men tycks det vara en diplomatisk praxis att noter som utväxlas mellanregeringar inte skall offentliggöras på det sättet. Vi har därutöver vidförfrågningar hos ett antal regeringar funnit att många regeringar inte villatt det svar som de lämnar ens skall tillkännages för andra regeringar och ännumindre offentliggöras. Här är vi alltså bundna av en diplomatisk sedvänja attinte fullständigt redovisa sådana noter även om innehållet är ganska allmäntkänt. Typiskt är det norska svaret på vår not, som kom . Det äråtföljt av ett pressmeddelande som innehåller egentligen allt vad noten säger,men KU1982/83:30 124 framhålls det att noten är hemlig ochpressmeddelandet offentligt. Detta är en diplomatisk finess som förefaller migfrämmande men som man kanske upprätthåller för ordningens skull. Jag kanske avslutningsvis bör poängtera att man den gångeninte kunde förutse att själva förloppet skulle bli så uppmärksammat. Detuppfattades när ärendet behandlades i departementet så att man skulle inhämtaen information om möjligheterna att vid senare tillfälle återkomma med ettförslag. Departementets tjänstemän uppger att det var naturligt att göra på detsättet. Vad som sedan har väckt uppseende är tydligen att brevet från Bahr tillPalme överlämnats utan förändringar från statsrådsberedningen tillutrikesdepartementet och där spelat en betydande roll när det gäller dentekniska och språkliga utformningen av det som sedermera blev noten. : När fick först reda påbrevet från till ? : Det brevet har för mig över huvud tagetinte spelat någon roll. Detta har skötts helt på tjänstemannaplanet. Jag harinte haft uppfattningen att vi varit under något som helst inflytande från Bahreller att tjänstemännen haft anledning att göra annat än att hålla sig tillPalmekom-missionens förslag.