bet · G601JoU4 · 1982-12-31 00:00:00 — Enligt motion 1981/82:469 (vpk) bör nationalparker,naturvårdsområden och naturreservat ges ett förstärkt legalt skydd motexploatering. För nationalparkernas del anser motionärerna att ettgrundlagsskydd skall övervägas. Detta skulle tvinga fram ett långsiktigarehandlande och säkra redovisning inför väljarna före ingrepp i nationalparker.Hur detta förstärkta skydd skall närmare utformas bör utredas och förslagföreläggas . Utskottetfår erinra om att beslut om att avsätta mark till nationalpark enligt nugällande ordning meddelas av regeringen efter medgivande. Beslutetinnebär att staten såsom markägare inte får utan samtycke nyttjamark eller vatten inom på ett sätt som strider mot dess ändamål(jfr 9 kap. 9 § regeringsformen). För att ytteriigare trygga nationalparkernahar man infört särskilda förbehåll, förutom i naturvårdslagen även i vissaandra författningar, bl. a. gruvlagen och minerallagen. Närdet gäller naturreservat eller naturvårdsområde får i särskildafall medge undantag från meddelade reservats- eller områdesföreskrifter. Beslutom naturreservat eller naturvårdsområde får inte upphävas om det inte finnssynnerliga skäl för detta. Utskottetfinner inte att tillräckliga skäl förebragts för en skärpning avnaturvårdslagens bestämmelser när det gäller berörda naturvårdsinstitut. Vadgäller ingrepp i nationalparker vill utskottet erinra om att år 1980på utskottets förslag i det tidigare omnämnda betänkandet 1979/ 80: 39 antogvissa principer. Dessa angavs av utskottet som följer. Utskottet anser - i likhet med vad föredragandenanfört - att man måste se allvarligt på vatje intrång i en nationalpark,oberoende av intrångets omfattning. Syftet med nationalparkerna är att åtsamtid och eftervärld såsom en hela nationens tillhörighet skyddasammanhängande större områden, vilka utgör karakteristiska prov påursprungliga eller av kulturinflytelser relativt oberörda landskapstyper medtillhörande ytbildning, växtvärld och djurvärld. Som orörda referensområdenför vetenskaplig forsk- JoU1982/83:4 22 ning har parkerna en viktig funktion. Detta innebär att iprincip varje ingrepp av nu ifrågasatt karaktär i en nationalpark strider motsyftet med tillkomst. Mot denna bakgrund vill utskottet starktunderstryka vikten av att nationalparkernas områden bevaras intakta för framtidenoch att den allra största restriktivitet iakttas när sådana ingrepp av någonangelägen anledning aktualiseras. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion1981/82:469. Enligt motion 1981/82:805 (s) börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförtsom att kyrkan positivt bör medverka vid tillskapande av naturreservat ochfriluftsområden. När mark i kyrkans ägo bedöms vara lämplig förreservatsbildning bör den enligt motionärernas mening ställas kostnadsfritttill förfogande och eventuella kostnader ersättas av kyrkliga medel. Vad gällerkyrklig mark, som kan ifrågakomma för anläggningar av något slags röriigtfriluftsliv, skall även till detta mark kostnadsfritt upplåtas. De kostnader,som eventuella anläggningar kommer att belöpa sig till, skall emellertid intebelasta den kyrkliga staten. Med anledning av förevarande motion vill utskottet erinraom att kyrkans handläggning av markfrågor regleras i en särskild av riksdagenår 1970 antagen lagom förvaltning av kyrklig jord (1970:939). Enligt nämndalag, som antagits i enlighet med den för kyrkolag gällande ordningen, stadgasatt egendomens avkastningsförmåga skall fillgodogöras på ekonomiskt bästasätt. Vid tillkomsten av lagen diskuterades miljövårdsfrågorna förhållandevisingående. Det ansågs självklart att de kyrkliga förvaltningsorganen beaktademiljövårdsfrågorna. Principen kommer till uttryck i lagen på så sätt. att däristadgas att naturvårdens och kulturminnesvårdens intressen skall beaktas iskälig omfattning. Vid förordnanden enligt naturvårdslagen är det stiftsnämndensom företräder den kyrkliga marken. Gällande bestämmelser har ansettsväl tillgodose naturvårdens intressen. 1 förarbetena till lagen har isammanhanget framhållits att i förevarande avseenden samma krav bör ställas påkyrkan som på alla fastighetsägare. Någon särställning för kyrkan i fråga omexempelvis kostnadsansvar har sålunda inte ansetts motiverad. Utskottet finner för sin del naturligt att man frånkyrkans sida positivt medverkar till att ställa mark till förfogande förnaturvårds- och friluftslivsändamål. a, miljövårdsfrågorna särskiltskall beaktas av de kyrkliga förvaltningsorganen har som nämnts ocksåsärskilt framhållits i samband med utfärdandet av gällandeförvaltningsbestämmelser. Med hänsyn till vad i det föregående anförts finner sigutskottet emellertid inte böra förorda någon särskild åtgärd medanledning av motion 1981/82:805. JoU1982/83:4 23 Utnyttjande av skyddsformen naturvårdsområde I motion 1981/82: 1921 yrkande 14(s) hemställs om åtgärder som kan främja ett ökat utnyttjande av institutetnaturvårdsområde. Det i motionen framlagda lagförslaget i denna del innebär attdet i 7 § naturvårdslagen klart utsågs att ett område inte får avsättas som naturreservatom syftet med åtgärden i allt väsentligt kan tillgodoses genom att området istället förklaras som naturvårdsområde. I motiveringen anförs bl. a. attendast ett fåtal förordnanden av sådana områden gjorts sedan den 1 januari 1975då institutet infördes. Enligt vad utskottet inhämtat har till i årinrättats totalt 28 naturvårdsområden omfattande sammanlagt drygt 75000 ha. Detkan jämföras med en sammanlagd areal naturreservat om ca 800000 ha. Utskottet anser i likhet med motionärerna att det ärbeklagligt att möjligheten att säkerställa mark genom att förklara ett områdesom naturvårdsområde inte utnyttjats mer än vad som varit fallet. Somanförts i betänkande 1981/82: 15 är behovet att säkra markområden förrekreation, vetenskap och kultur stort. De anslag som står till förfogande förersättningar i samband med inrättande av naturreservat är emellertid begränsade.Det är därför enligt utskottets mening viktigt att naturreservat kommer i frågaendast när utnyttjande av marken för angivna ändamål inte kan kombinerasmed pågående markanvändning. I flertalet fall torde det vara fullt möjligt attutnyttja ett markområde för t. ex. rekreation utan att ett normalt jord- ellerskogsbruk hindras. I sådana fall bör det vara självklart attnaturvårdsområdesinstitutet kommer till användning. Det bör ankomma påregeringen att tillse att länsstyrelserna erhåller rekommendationer ochanvisningar som främjar ett ökat utnyttjande av institutet naturvårdsområde.För att understryka vikten av att naturreservat inte kommer i fråga i häråsyftade fall bör 7 § naturvårdslagen kompletteras med en bestämmelse sominnebär att inte får utnyttja nämnda skyddsform om syftet medåtgärden i allt väsentligt kan tillgodoses genom att området i ställetförklaras som naturvårdsområde. Vad nu anförts innebär att utskottet tillstyrker bifalltill motion 1981/ 82: 1921 i förevarande del. Lagändringen bör träda i kraftden . I motion 1981/82:2018 (m) anförs iavsnittet Miljöpolitik bl. a. att staten och kommunerna bör till gagn förnaturvården söka ett organiserat samarbete med markägare som ett alternativframför allt till upprättande av naturvårdsområden. Samarbetet kan t. ex. haformen av avtal om vissa naturvårdande insatser från jordbrukets sida.Riksdagen bör enligt motionärernas mening göra ett uttalande för attåstadkomma en ökad användning av avtalsformen till skydd för värdefull natur.Hemställan härom framförs i följdmotionen 1981/82:2050 yrkande 1. Utskottet vill med anledning av föreliggandemotionsyrkande erinra om att det inte finns något principiellt hinder motkombinationen skötselavtal/ JoU 1982/83:4 24 förordnandeenligt naturvårdslagen och att denna möjlighet till samarbete mellan markägarenoch det allmänna också tillvaratas i alla de fall där detta anses lämpligt. Imotion 1981/82:2018 redovisas avtal med markägaren som ett alternativ tillinrättande av naturvårdsområde. Enligt utskottets mening måste dock tyngdpunkteni bevarandearbetet ligga på en tillämpning av naturvårdslagens regler om skyddav naturmiljöer; den nödvändiga fastheten och kontinuiteten i detta arbeteuppnås enligt utskottets mening i första hand genom åtgärder som är knutna tillfastigheterna och inte genom tillfälliga avtal som tecknas med den som ägereller utnyttjar marken i fråga. Det bör också framhållas att åtskilliga av deskötselåtgärder som erfordras inom ett skyddsområde kan ge värdefullasysselsättningseffekter om de t. ex. utförs som beredskapsarbete. Medhänvisning till det anförda föreslår utskottet att motion 1981/82:2050 yrkande1 avslås. Enligt motion 1981/82:1921 (s) bör regeringen låtagöra en utvärdering av det omfattande utredningsarbete rörande naturresursersom pågår. En sådan utvärdering bör kunna belysa tillgängen på de ickeförnyelsebara naturresurserna och de anspråk som inom överskådlig framtidställs på dem. Med det materialet som grund bör den översiktliga fysiskariksplaneringen utvidgas till att omfatta också de naturresurser som i daginte omfattas av den fysiska riksplaneringen. Regeringen bör också låta utredafrågan om behovet av en särskild lagstiftning för att värna om naturresurserna,en övergripande naturresurslag med vars hjälp kraven på hushållning och omsorgom naturresurserna kan ställas. Enligt yrkande 16 i motionen bör somsin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts angående behovetav en naturresurslag. Utskottetanser i likhet med motionärerna att omsorgen om våra begränsade naturresursermåste vara utgångspunkten för all verksamhet som kräver utnyttjande av sådanaresurser. Därför är det nödvändigt att allt utnyttjande av dessa tillgångarföregås av en noggrann planering. Vid den måste omsorgen om naturvärdenabeaktas. Innan en icke förnyelsebar naturresurs tas i anspråk måste detklarläggas om den kan ersättas i produktionen med annat material. Det gälleratt stimulera en övergång från icke förnyelsebara till förnyelsebaranaturresurser. I det sammanhanget måste möjligheterna till återanvändningbelysas. Som i samband med behandlingen av förslagen om återvinningoch omhändertagande av avfall 1975 anslutit sig till bör det innan enproduktionsprocess sätts i gång klarläggas hur det avfall som blir en följd avproduktionen skall tas om hand och återanvändas på nytt. Enligt utskottetsuppfattning finns det, som motionärerna framhåller, skäl att utreda frågan ombehovet av en övergripande lagreglering med vars hjälp kraven på hushållningmed och JoU1982/83:4 25 omsorg om naturresurserna kan ställas. bör somsin mening ge regeringen till känna vad utskottet här anfört med anledning avmotion 1981/82:1921 yrkande 16. attriksdagen med bifall till regeringens förslag och med avslag på motion1982/83:17 yrkande 1 antar i proposition 1981/82:220 framlagt förslag ominförande i naturvårdslagen (1964:822) av en ny paragraf 18 b, 2. beträffandesärskilda bestämmelser om vilthägn a) att riksdagenmed bifall till regeringens förslag och med avslag på mofion 1982/83:17 yrkande2 antar i proposition 1981/82:220 framlagt förslag om införande inaturvårdslagen (1964:822) av en ny paragraf 24 a, b) att riksdagenavslår motion 1982/83:17 yrkande 3, 3. beträffandeproposition 1981/82:220 i övrigt a) attriksdagen antar regeringens förslag med den ändringen att övergångsbestämmelserna erhåller följande som utskottets för slag betecknade lydelse: Regeringens förslag Utskottets förslag Denna lag träder i kraft den / ja- Denna lag träder i kraft den / juli Bestämmelserna i-------------- efter ikraftträdandet. b) attriksdagen antar lagförslaget i de delar det ej omfattas av utskottets hemställan i det föregående, 4. beträffande hänsynstagande tillnaturvårdens och kulturminnes vårdens intressen vid jordbruk attriksdagen med bifall till mofion 1981/82:1921 yrkande 15 samt med anledning avmotionerna 1981/82:283 och 1981/82:430 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört, 5. beträffandebehovet av en fortsatt våtmarksinventering m. m. a) att riksdagenlämnar motionerna 1981/82:433 och 1981/82: 797 utan ytterligare åtgärd, b) att riksdagenavslår motion 1981 /82: 1923, 6. beträffandenationalparker och naturreservat m. m. a) attriksdagen lämnar motion 1981/82:1035 om en nationalpark vid Stenshuvud utan ytterligare åtgärd, b) attriksdagen lämnar motionerna 1981/82: 1455 och 1981/ 82:1600 om naturvårdsinsatser i flällväriden m. m. utan ytterliga re åtgärd. JoU1982/83:4 26 c) att avslår motion 1981/82:469 omförstärkt legalt skydd mot exploatering, d) attriksdagen lämnar motion 1981/82:805 om användning av kyrklig mark för naturvårdsändamål utan ytteriigare åtgärd, 7. beträffande utnyttjande avskyddsformen naturvårdsområde a) att med bifall fill motion 1981/82:1921 yrkande 14 antar följande förslag till lag om ändring i naturvårdslagen: Lag om ändring 1 naturvårdslagen (1964:822) Härigenom föreskrivs att 7 §naturvårdslagen (1964: 822) skall ha nedan angivna lydelse: Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7§ Område, som finnes böra särskilt Område,som finnes böra särskilt skyddaseller vårdas på grund av skyddas eller vårdas på grund av sin betydelse för kännedomen om sin betydelse för kännedomen om landets natur, sin skönhet eller el- landets natur, sin skönhet eller el jest märkliga beskaffenhet eller jest märkliga beskaffenhet eller emedan området är av väsentlig be- emedan området är av väsentlig be tydelse för allmänhetens friluftsliv, lydelse för allmänhetens friluftsliv, må av förklaras som må av förklaras som naturreservat. inteavsätta ett område till naturreservat, om syftet med åtgärden i alltväsentligt kan tillgodoses genom att området i stället med stöd av 19 §förklaras som naturvårdsområde. Denna lag träder i kraft . b) att avslår motion1981/82: 2050 yrkande 1, 8. beträffande naturresurser attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet med anledningav motion 1981/82: 1921 yrkande 16 anfört om utredning om behovet av enövergripande lagreglering av hushållningen med naturresurser. JoU1982/83:4 27 Närvarande: (),i (), (), (), GunnafOlsson (s), (), (), (), (), (), (), (vpk), (), () och (). Täktverksamhet (mom. 1) i , , och (alla m) anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 12 som börjar med "Utskottet delar" och slutar med "förtillsynen" bort ha följande lydelse: Utskottet delar uppfattningen att tillsynen över takterbör vara effektiv. Det är givetvis angeläget att man söker avhjälpa de bristersom nu finns. Det kan dock starkt ifrågasättas om den i propositionen förordadeordningen, som innebär att kommunerna ges större ansvar och befogenheterhärvidlag, är ägnad att tillgodose angivna syfte. Som framhålls i motion 17 ärpropositionens förslag i denna del förenat med sådana olägenheter att det böravslås. I likhet med motionärerna anser utskottet att tillsyn över givnatäkttillstånd bör utövas av länsstyrelse. dels utskottets hemställan under 1bort ha följande lydelse: 1. beträffande täktverksamhet attriksdagen med bifall till motion 1982/83: 17 avslår i proposition 1981/82:220framlagt förslag om införande i naturvårdslagen (1964: 822) av en ny paragraf18 b, Särskilda bestämmelser om vilthägn (mom. 2) i , , och (alla m) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 13 börjar med "Utskottet finner" och pä s. 14 slutar med"(yrkandena 2 och 3)" bort ha följande lydelse: Utskottet finner det i likhet med motionärernaändamålsenligt att behandla all reglering av hägn i ett sammanhang när jakt-och viltvårdsberedningens förslag i dessa frågor föreligger. Det ipropositionen framförda förslaget om införande av allmänt tillståndstvång föruppförande av vilthägn kring område där allmänheten får färdas fritt bör iavvaktan härpå avslås. Utskottet biträder således motion 17 i förevarande del.Som framhålls i motionen fungerar nuvarande samrådsförfarande enligt 20 §naturvårdslagen tillfredsställande. JoU1982/83:4 28 Utskottet biträder i övrigt vad imotion 17 anförts om att kommande överväganden om vilthägn även bör innefattade frågor som rör tillsyn och kontroll av hägn både avseende underhåll avstängsel och de hägnade djurens hälsotillstånd etc. dels utskottets herriställan under2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande särskilda bestämmelser om vilthägn a) att riksdagenmed bifall till motion 1982/83:17 yrkande 2 avslår i proposition 1981/82:220framlagt förslag om införande i naturvårdslagen (1964: 822) av en ny paragraf24 a, b) att riksdagenmed bifall till motion 1982/83:17 yrkande 3 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört om förslag rörande tillsyn över vilthägn. Hänsynstagande till naturvårdens ochkulturminnesvårdens intressen vid Jordbruk (mom. 4) i (), HansWachtmeister (m), (), (), JensEriksson (m) och () anser att dels den'del av utskottets yttrandepå s. 16 som börjar med "Med anledning" och slutar med "berördlagstiftning" bort ha följande lydelse: I avvaktan på resultatet av sålunda pågående övervägandenär utskottet inte berett att förorda någon särskild åtgärd medanledning av de nu behandlade motionerna i ämnet. Utskottet avstyrker därförmotionerna 1981/82:283, 1981/82: 430 och 1981/82: 1921 yrkande 15. dels utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse: 4. beträffande hänsynstagande tillnaturvårdens och kulturminnesvårdens intressen vid jordbruk attriksdagen avslår motionerna 1981/82:283, 1981/82:430 och 1981/82: 1921 yrkande15, Nationalparker och naturreservat m. m. (mom. 6 b) () anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 19 börjar med "Utskottet vill" och på s. 21 slutar med"sida" bort ha följande lydelse: I föreliggande båda motioner förordas tre väsentligaförändringar när det gäller nationalparkerna i landets norra delar. Vad först gäller den nuvarande Stora Sjöfalletsnationalpark delar utskottet motionärernas uppfattning att denna delvis är såexploaterad att den inte kan fylla de krav som måste ställas på ennationalpark. JoU1982/83:4 29 gäller utskottets principiella inställning tillexploatering av nationalparker hänvisar utskottet till sina uttalanden ibetänkande 1979/80:39. I detta av godkända betänkande framhöllutskottet bl. a. att den allra största restriktivitet måste iakttas näringrepp i nationalparker aktualiseras. När det gäller harbetydande exploatering redan ägt rum, vilket gör att delar av nationalparkeninte längre kan sägas vara ett objekt med särskilt stort skyddsvärde frånnaturvårdssynpunkt. enligt utskottets meningbör reserveras för sådana särskilt skyddsvärda objekt, delar utskottetmotionärernas uppfattning att bör upplösas ochatt de inte exploaterade delarna bör överföras till angränsande nationalparker.Riksdagen bör hos regeringen anhålla om ett förslag till sådana åtgärder. I motionen förordas också nya nationalparker inomSjaunjaområdet och inom Taavavuomaområdet. Dessa båda områden har uppenbarligenmycket stort skyddsvärde från naturvårdssynpunkt och tillhör båda de europeiskavåtmarker som det är särskilt angeläget att bevara. I likhet med motionärerna anser utskottet att frågan ominrättande av nationalparker i de båda områdena nu bör prövas. När det gäller tidigare utredningar skiljer sig de bådaområdena dock åt. 1973 biföll en hemställan från jordbruksutskottetangående snara åtgärder för att bevara Sjaunjaområdet. Det utredningsarbete somsedan följt har pågått ett stort antal år. i harnu utarbetat ett förslag om inrättande av naturreservat i Sjaunjaområdet.Förslaget, som remissbehandlats, genomgås närmare av ochnaturvårdsverket i samråd. Någon klarhet synes dock ännu inte vunnits, ochframför allt bör understrykas att frånvaron av det starkare skydd somnafionalparksinstitutet innebär kommer att medföra fortsatta stora risker fören påverkan som skadar den känsliga miljön i Sjaunjaområdet. Frågan ominrättande av nationalpark i stället för naturreservat bör därför prövasskyndsamt. Detta bör ges regeringen till känna. När det gäller Taavavuoma har motsvarande utredningar inteutförts. Att områdets botaniska värden är utomordenfliga har framhållits imotionerna. Att det i området finns mycket känsliga palsmyrsområden och ettytterst värdefullt fågelliv har i andra sammanhang också understrukits. Ävenhär är enligt utskottets mening en utredning om inrättande av nationalparkbefogad. Detta bör ges regeringen fill känna. dels utskottets hemställan under 6b bort ha följande lydelse: 6. beträffande nationalparker och naturreservatm.m. b) attriksdagen med anledning av motionerna 1981/82: 1455 och 1981/82:1600 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om Stora Sjöfalletsnationalpark samt hos regeringen begär utredningar om inrättande av ennationalpark i Sjaunjaområdet och om inrättande av en nationalpark i Taavavuoma, JoU1982/83:4 30 Nationalparker och naturreservat m. m. (mom. 6 c) (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 21 börjar med "Utskottet finner" och på s. 22 slutar med"motion 1981/82:469" bort ha följande lydelse: Utskottet vill för sin del framhålla att naturen inte baraär grunden för jordbruks- och skogsproduktion samt en källa tillmineralförekomster och vattenkraft. Den utgör också miljö för rekreation.Därför måste det finnas naturområden runt våra tätorter som lämpar sig för justrekreation. För både människornas rekreation och för den vetenskapligaforskningen om utvecklingen i vår natur måste det finnas områden som skyddasmot exploatering. Enligt utskottets mening kan det starkt ifrågasättas omden nuvarande naturvårdslagstiftningen verkligen ger tillräckligt skydd förmiljövårds-och rekreationsintressena. Inte minst utgör behandlingen av StoraSjöfallets nationalpark ett exempel härpå. Utskottet delar därför den i motion1981/82:469 framförda uppfattningen att det finns anledning att skapa ettförstärkt legalt skydd mot exploatering av nationalparker, naturreservat ochnaturvårdsområden. Som sägs i motionen bör bl. a. för nationalparkernas delett grundlagsskydd övervägas. Vad här anförts innebär att utskottetfillstyrker bifall till motion 1981/82:469. dels utskottets hemställan under 6c bort ha följande lydelse: 6. beträffande nationalparker och naturreservat m.m. c) attriksdagen med bifall till motion 1981/82:469 hos regeringen hemställer omutredning och förslag om förstärkt legalt skydd för nationalparker,naturreservat och naturskyddsområden med inriktning på grundlagsskydd förnationalparkerna, Utnyttjande av skyddsformen naturvårdsområde (mom. 7 a) i (), HansWachtmeister (m), (), (), JensEriksson (m), () och () anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 23 som börjar med "Enligt vad" och slutar med "januari1983" bort ha följande lydelse: Den i mofionen väckta frågan om ett ökat utnyttjande avinstitutet naturvårdsområde har upprepade gånger varit föremålför behandling i . Beträffande förslaget till ändring av 7 §naturvårdslagen har utskottet därvid framhållit att det redan av förarbetenatill bl. ändringar i sagda lag klart framgår att naturreservat inteskall komma i fråga i fall med begränsat åtgärds- och kontrollbehov. Det ärfrämst för sådana fall, där således mindre ingripande åtgärder behövs för JoU1982/83:4 31 att skydda naturmiljön, som institutet naturvårdsområde äravsett. Möjligheten att utnyttja sistnämnda skyddsform inskränks i .övrigt iprincip endast av stadgandet i 19 § första stycket sista punkten. Där anges attområdet i stället skall avsättas till naturreservat om åtgärd som bör vidtas ärså ingripande att pågående markanvändning avsevärt försvåras. Enligtmotionärernas förslag skulle emellertid denna skyddsform inte få komma i frågaom "syftet med åtgärden i allt väsentligt kan tillgodoses genom attområdet i stället med stöd av 19 § förklaras som naturvårdsområde". mening har den föreslagna lydelsen ansetts leda till viss oklarhetrörande vilket kriterium som skall vara avgörande i fråga om tillåtligheten avett naturreservatsförordnande. Med hänsyn till det anförda har utskottetavstyrkt motionsyrkandena i fråga. har beslutat i enlighet medutskottets förslag. Den faktiska utvecklingen i fråga om inrättande avnaturvårdsområden framgår av följande siffror.