bet · G601FiU30 · 1982-12-31 00:00:00 — Den viktiga frågan om uppbyggnaden av och kontrollen överkapitalbildningen kan enligt utskottets mening inte behandlas pä detförenklade sätt som görs i motionerna. I avvaktan på att färdiga förslag omlöntagarfondsystem föreläggs bör inte göra någonviljeyttring i frågan. Med det anförda avstyrks motion 1589 yrkande 6 och motion2140 yrkande 4. De resonemang som förs i motion 217av () och (), yrkande 1, angående behovetav initiativ från .svensk sida i syfte att öka beredvilligheten i olika länderatt vidta åtgärder för att öka den ekonomiska aktiviteten i industriländernaligger väl i linje med vad som utskottet anfört ovan. Det torde väl numera stå klart att vi inte enbart kan litatill en spontan uppgång i världsekonomin utan att samordnade aktioner behövsför att kunna hävda centrala mål för den ekonomiska politiken. Vilken strategioch vilka medel som skall användas får bedömas särskilt för varje enskilt land.1 en del fall kan försiktig stimulans av konsumtion och investeringar vara detmest lämpliga. Stimulans av investeringar kan därvidlag riktas mot såväl privatsom offentlig sektor. I andra fall kan åtgärder på ekonomins utbudssida i syfteatt påverka incitamenten etc. vara mer lämpliga. Som utskottet anfört ovan ärdet särskilt lämpligt för att i skilda internationella fora verka idessa avseenden. Ett exempel på hur en sådan nyanserad ansats kan vara utformadfinns i den rapport som tjugosex prominenta nationalekonomer publicerade islutet av (Promoting World Recovery, A Statement on Global EconomicStrategy, , DC, 1982). Vad utskottet här anfört med anledning av motion 217yrkande 1 bör ges regeringen till känna. I motion 703 (vpk) hemställs attriksdagen begär förslag till en engångsskatt på stora förmögenheter i syfte attmotverka de förmögenhetsöverföringar som sker genom inflationen. Den i många stycken kärva ekonomiska pohtik som vi tvingasdriva i vårt land för att rätta till de strukturellaobalanserna FiU1982/83:30 33 kommer att ställa krav på alla grupper. Löntagarna kommeratt få vidkännas reallönesänkningar. I ett sådant läge är det viktigt att ävenandra grupper får bära krispolitikens bördor. Åtgärder i den riktningen harredan vidtagits eller förbereds. Det gäller bl. a. skärpningar i arvs-,förmögenhets- och gåvobeskattningen. Vissa skattelättnader till aktieägareminskas eller återtas. Ätgärder har också vidtagits för att värna det socialatrygghetssystemet och därmed mildra krispolitikens verkningar. Hit hör inteminst infriandet av de fyra socialdemokratiska vallöftena: att riva uppbeslutet om karensdagar i sjukförsäkringen, att upphäva försämringen avarbetslöshetsförsäkringen, att återställa värdesäkra pensioner och attåterställa statsbidragsnivån inom barnomsorgen. Härutöver bör också nämnas attbarnbidragen höjts, särskilt för flerbarnsfamiljerna, och att matsubventionernaökar. Dessa åtgärder torde ligga i linje med motionärernasintentioner när det gäller fördelningspolitiken. Det är dock enligt utskottetsuppfattning inte lämpligt att nu ta ut någon ytterligare engångsskatt på vissaförmögenheter. Skattepolitikens inriktning, innefattande bl. a. finansieringenav skattereformen 1984 och 1985 m. m., är föremål för beredningi . När ett konkret förslag föreligger får taställning till skattepolitiken i ett sammanhang. Med detanförda avstyrks motion 703. Beträffande motion 1161 av MarianneKarlsson (c) om en mer eller mindre generell övergång från arbetsgivaravgiftertill indirekta skatter vill utskottet framhålla att närbesläktade frågor förnärvarande är föremål för översyn. Det gäller bl. a, beskattningen av olikaproduktionsfaktorer genom s, k, proms. Mot denna bakgrund är det enligtutskottets mening för tidigt att nu begära någon utredning i frågan. Med det anförda avstyrks motion 1161, Underskottet i den svenskastatsbudgeten har vuxit kraftigt , Underskottetsandel av BNP har ökat oavbrutet frän en nivå på under första hälften av1970-talet till under innevarande budgetår. Utgifternas andel av BNPhar successivt ökat medan inkomsternas BNP-andel varit relativt . Genomdet snabbt växande underskottet har räntekostnaderna för upplåningen stigitdramatiskt. Räntorna är den utgiftspost som både relativt sett och i absolutatal ökar mest. Inte ens ett nominellt oförändrat budgetunderskott kommer attkunna ändra på denna utveckling. Även en stor del av de övriga utgifterna ökarautomatiskt. Detta gör det utomordentligt svårt att bryta utvecklingen. Enligt utskottets uppfattning är det emellertid nödvändigtatt bryta den hittillsvarande utgifts- och saldoutvecklingen. Ett växandeunderskott försvårar en aktiv inflationsbekämpning. Det finns risk för attfinansieringsbehovet driver upp räntor och binder en alltför stor del av dettillgängliga 3 1982/83. FiU1982/83:30 34 kreditutrymmet i statspapper. Därigenom fördyras ochförhindras framför allt företagens investeringar vilket dämpar den ekonomiskatillväxten. Möjligheten att komma tillrätta med underskotten är i höggrad beroende av i vilken utsträckning man lyckas bryta utgiftsautomatiken.Inom flera områden måste de automatiskt verkande reglerna ersättas medsärskilda politiska beslut om utgifternas storlek. Därigenom stärks också detpolitiska inflytandet. Utrymme för reformer måste skapas genomomprioriteringar. Enligt utskottets uppfattning kan man emellertid inteensidigt inrikta sig på att begränsa utgifterna. Det är därför nödvändigt attockså vidta åtgärder för att öka inkomsterna. Utskottet ställer sig inte hellerfrämmande för att i ökad utsträckning pröva att avgiftsfinansiera offentligatjänster. För att minska underskottet måste inkomsterna varaktigt ökaväsentligt snabbare än utgifterna. Som utskottet redovisat tidigare måstekraven på finansiell stramhet också vägas mot budgetens reala effekter påekonomin. Ett centralt inslag i strategin för den ekonomiska politiken måstevara att stimulera de tillväxtskapande krafterna. Genom devalveringen har denkonkurrensutsatta sektorn kunnat stärka sin konkurrenskraft. Genom ettomfattande investeringsprogram har förutsättningar skapats för en ekonomisktillväxt. I regeringens förslag tillstatsbudget för /84 beräknas underskottet till 90,2 miljarderkronor. Det är ett något lägre underskott än . Istatsbudgeten för /83 var underskottet 75,8 miljarder kronor.Redan utvecklingen visade att flera utgiftsposter var grovtunderskattade. Med stöd av finansfullmakten anvisade den tidigare regeringen1,för vissa sysselsättningsskapande åtgärder för att mötaden växande arbetslösheten. I den första budgetprognosen för /83som () redovisade hade underskottet räknatsupp till . I den prognosen hade inte omläggningenden av finansieringen av statsskulden med statsskuldväxlar beaktats.Denna omläggning ökade kostnaderna för statsskuldräntor med storleksordningen 5miljarder kronor. Det visade sig vidare att behovet av medel till följd avredan inträffade förluster och behovet av nytt kapitaltillskott i den statligaföretagssektorn kraftigt underskattats. beslutade , mot bakgrund av detförsämrade läget på arbetsmarknaden, att anvisa ytterligare 2,4 miljarderkronor för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. För att stimulera den ekonomiskaaktiviteten och lägga grunden för den framtida tillväxten beslutade riksdagenockså anvisa medel för investeringsprogrammet. Vidare beslutade attåterställa ersättningsnivåerna inom sjukförsäkringen, pensionssystemet,arbetslöshetsförsäkringen samt bidragen till den kommunala barnomsorgen. Dessaätgärder finansierades genom en höjning av mervärdeskatten ocharbetsgivaravgifterna. Som utskottet redovisade i sitt betänkande med FiU1982/83:30 35 anledning av förslagen, balanserade dessa åtgärder i stortsett varandra /83 (FiU 1982/83:10). Utskottet kan mot dennabakgrund inte finna fog för påståendet i t. ex. centermotionen att utgifterna iden nu föreliggande beräkningen skulle vara kraftigt uppblåsta. I RRV:s senastebudgetprognos har utgifterna justerats upp ytterligare jämfört med regeringensbedömning . Detta ger också stöd för utskottets bedömning att den avregeringen beräknade utgiftsnivån inte är överskattad. Inkomsterna både innevarande och nästkommande budgetärpåverkas i någon mån av vissa poster av engångskaraktär. Innevarande år harinkomsterna beräknats utifrån att kredittiderna för mervärdeskatt päimporterade varor förkortats. Detta gör att inbetalningarna /83. Det ger en tillfällig kassamässig förstärkning med ca 3miljarder kronor detta budgetår. beslutade vidare att avveckla vissastatliga fonder. Behållningen i fonderna skulle tillföras statskassan.Sammantaget beräknas dessa åtgärder förstärka statsinkomsterna med drygt 4miljarder kronor /83. I beräkningen av budgetutfallet för /84ingår också vissa effekter av engångsnatur. Uppbörden B-skatt kommer från ochmed 1984 .tt drivas in i snabbare takt. Detta ökar de totala inkomsterna 1984och 1985. Åtgärderna kommer emellertid att återverka på inbetalningarna avkvarskatt fr. o. m. . Den kassamässiga förbättringen bortfaller såledesefter några är. förslag om förkortad kredittidför inbetalning av mervärdeskatt och vissa punktskatter väntas leda till vissaräntevinster och ge en engängseffekt om . Förslagenremissbehandlas och väntas föreläggas i sådan tid attde får effekt /84. I statsbudgeten har under posten Beräknattillkommande utgiftsbehov, netto, en förstärkning av inkomsterna om ca 2miljarder kronor inkalkylerats till följd härav. Regeringen föreslär ibudgetpropositionen att fr. o. m. /84 skall några avsättningarinte längre göras till sjukförsäkringsfonden om avgiftsuttaget skulle visa sigleda till att avgifterna blev större än den andel om av de totalautgifterna för sjukförsäkringen som avgifterna enligt beslut skallsvara för. Med den nu förutsedda utvecklingen av inkomster ochutgifter för sjukförsäkringen skulle detta innebära en permanent förstärkningav statsinkomsterna. Det överskott som finns fonderat i sjukförsäkringsfondenhar enligt ett utredningsförslag som remissbehandlas föreslagitsbli överfört till statsbudgeten. Någon effekt härav har inte beaktats istatsbudgeten /84. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet attförstärkningarna av engångskaraktär som beräknas påverka inkomsterna budgetåren1982/83 och 1983/84 synes under dessa förutsättningar vara av ungefär samma storleksordning båda åren, dvs. utvecklingen mellan årenpåverkas inte nämnvärt av dessa engängsförstärkningar. Inkomsternas,utgifternas och saldots utveckling framgår av tabell 3. Statsbudgetens utveckling budgetåren 1981/81-1983/84 Absolutnivå miljarder kr. 235,1 -68,0 275,7 -91,8 294,3 -90,2 -H23,9 -23,8' I finansplanen 1982 angavs som målför utvecklingen av utgifter exklusive statsskuldräntor att de skulle minskamed realt . Det beräknade utfallet /83 om nominellt + 10,9 %tyder inte på att så skulle bli fallet. För /84 beräknas dessautgifter öka med i nominella termer. Det bör dock observeras attregeringen i posten Beräknat tillkommande utgiftsbehov, netto, inkalkyleratvissa inkomster. Det betyder att utgifterna brutto är väsentligt större än vadsom framgår av tabellen. Det innebär att de totala utgifterna exklusivestatsskuldräntor sannolikt skulle komma att öka med . Det är därförtroligt att de räknat i reala termer inte kommer att öka /84.Utskottet kan således konstatera att utgiftsutvecklingen realt räknat synes hadämpats i och med det nu framlagda budgetförslaget. Utgifterna exklusivestatsskuldräntor tenderar att utvecklas långsammare än BNP-tillväxten, dvs.utgiftsandelen i förhällande till BNP kan väntas sjunka. Det första nödvändigasteget mot en sanering av statsfinanserna skulle sålunda tas. har offentliga sektorns totala utgifterökat med 5,vilket är betydligt snabbare än BNP-tillväxten som uppgicktill . beräknas den reala utgiftstakten ha bromsats uppkraftigt till . Den offentliga sektorns efterfrågan i form av konsumtionoch investeringar beräknas ha ökat med 1982. Den offentiigasektorns anspråk på reala resurser väntas 1983 öka med vilket såledesär lägre än den förväntade BNP-tillväxten. I motion 2107 (m) redovisas ettbudgetalternativ som enligt motionärernas beräkningar innebär besparingar om 18miljarder kronor /84 jämfört med regeringens förslag. Samtidigtföresläs skattesänkningar för som under /84 sänkerinkomsterna med . Enligt utskottets mening är dekassamässiga effekterna på FiU1982/83:30 37 statsbudgeten 1983/84 kraftigt överskattade såväl päinkomstsidan som pä utgiftssidan såvida inte motionärerna avser att ocksåföreslå drastiska omläggningar av de administrativa rutinerna och nya in- ochutbetalningsrutiner. Det finns också skäl att ifrågasätta beräkningarna avhelårseffekterna i motionen. Motionärerna bedömer sålunda att arbetslöshetenkommer att bli högre än vad regeringen tror. Trots detta föreslårmotionärerna att antalet platser i beredskapsarbeten skall minskas. Försökerman dessutom ta in i bilden effekterna pä arbetsmarknaden av motionärernasbudgetalternativ skulle, som utskottet redovisat tidigare, sannohktarbetslösheten bli väsentligt mycket högre. Mot den bakgrunden borde snarastutgifterna för beredskapsarbeten ha räknats upp. Är i stället motionärernasavsikt att låta politiken resultera i ökad öppen arbetslöshet måste utgifternaför arbetslöshetsförsäkringen påverkas. Enligt utskottets bedömning ärmotionärernas förslag inte konsistenta i dessa delar. Även beräkningarna iövrigt kan ifrågasättas på en läng rad punkter. Sammantaget bedömer utskottetatt effekten av åtgärderna /84 ger ett ca 10 miljarder kronorlägre saldo än regeringsförslaget. Godtar man dessutom motionärernas bedömningatt en sänkt löneavgift kompenseras till av ökade löner blirinkomstbortfallet väsentiigt större. Saidoeffekten blir i så fall motsvarandemindre. Osäkerheten i skattningarna är betydande. Å andra sidan kan de angivnabesparingseffekterna uppnäs om man väljer att anpassa regelsystemet till besparingsmåleteller helt bortser frän åtgärdernas sociala konsekvenser, exempelvis när detgäller nedskärningar av olika industristöd eller, som nämnts, avberedskapsarbeten. Sett utifrån denna utgångspunkt måste utskottet bestämtavstyrka en politik där kravet på finansiell åtstramning i statsbudgetenöverordnas åtgärdernas reala effekter på samhällsekonomin. Utskottet har tidigare analyserat motionärernas förslagtill politik och därvid funnit att den enligt utskottet leder till oacceptablakonsekvenser. Utskottet kan mot bakgrund härav inte tillstyrka den allmännainriktning som förslagen innebär. I motion 2140 (c) redovisas ettbudgetalternativ vars huvudingrediens består av besparingar inomsjukförsäkringen, pensionssystemet och ändrat statsbidragssystem för denkommunala barnomsorgen. Dessa besparingar ger enligt motionärerna utrymme fören sänkning av mervärdeskatten och arbetsgivaravgifterna. Man föreslår vidareatt den införda avdragsrätten för avgifter till fackföreningar skallavskaffas och att skattereduktionen för aktieutdelningar skall återinföras är1984. Därutöver föreslås besparingar om ca men ocksånågra utgiftsökningar om tillsammans . bedömning balanserar i stort sett dessa förändringar på inkomst- ochutgiftssidan varandra. I övrigt föreslär man att bostadslånesystemet skalllyftas ut från statsbudgeten, att vissa mindre lån skall avvecklas och attvissa statliga fonder FiU1982/83:30 38 Effekterna av dessa senare åtgärder är ihuvudsak av engångskaraktär. Utskottet redovisade sin syn påbesparingarna inom sjukförsäkringen, pensionssystemet,arbetslöshetsförsäkringen och bidragen för den kommunala barnomsorgen (FiU1982/83:10). Enligt utskottet får inte de begränsningar i statsutgifterna sommåste vidtas ensidigt riktas mot de sämst ställda i samhället. Det är tvärtomnödvändigt att värna om den sociala grundtryggheten i ett läge då det krävsätgärder som innebär påfrestningar på stora befolkningsgrupper. Utskottetavvisar mot denna bakgrund inriktningen av förslagen i motion 2140 menkonstaterar att effekterna pä efterfrågenivän är ungefär desamma som avregeringens förslag. I motion 1647 (fp) föreslåsbesparingar inom sjukförsäkringen, pensionssystemet, statsbidragen tillarbetslöshetskassorna och den kommunala barnomsorgen. På inkomstsidan föreslässänkt mervärdeskatt, sänkt arbetsmarknadsavgift och vissa förändringar iinkomstbeskattningen. Dessutom föreslås minskningar av livsmedelssubventionernaoch av bidragen till kommunerna samt ökad avgiftsfinansiering. Sammantagetskulle åtgärderna leda till ett något lägre budgetunderskott än vad regeringenberäknar. Utskottet anser att en neddragning avlivsmedelssubventionerna framstår som fördelningspolitiskt oacceptabelt.Livsmedelssubventionerna utgår endast på baslivsmedel och har således en klartfördelningspolitisk profil. Att som kompensation höja barnbidragen är enligtutskottets mening inte tillräckligt. Vad gäller förslagen att minska bidragentill kommunerna återkommer utskottet till detta under avsnittet om denkommunala ekonomin. Mot bakgrund av vad utskottet nu anfört och tidigareredovisat beträffande besparingar inom socialförsäkringssystemet och denkommunala barnomsorgen avstyrker utskottet den inriktning av budgetpolitikensom föreslås i motion 1647. I motion 1710 (vpk) föreslåskraftiga utgiftsökningar på en rad områden. Till en del finansierasutgiftsökningarna med besparingar inom försvaret och av skattehöjningar.Nettoeffekten blir en saidoförsämring med ca 3 milj årder räknat för helår. Enligt utskottets bedömning blir budgetförsämringen /84 minst dubbelt sä stor. Orsaken härtill är att flera avfinansieringsförslagen är ofullständigt utredda. De förväntas därför inte fåeffekt förrän efter ett antal är. Mot den bakgrunden skulle motionärernasförslag enligt utskottets mening innebära en alltför stor försämring avbudgetsaldot. Utskottet kan med hänsyn härtill inte tillstyrka vad som anförs imotion 1710 om riktlinjerna för budgetregleringen. Utskottet har i ett särskiltbetänkande (FiU 1982/83:26) med anledning av revisorers förslag1982/83:8 om besparingsåtgärder i statsförvaltningen redovisat sin syn påmyndigheternas budgetarbete, deras möjligheter FiU1982/83:30 39 till rationaliseringar och omprioriteringar. Utskottet fåri dessa delar av de budgetpolitiska riktlinjerna hänvisa till detta betänkande. Vissa kassahållningsfrågor avserutskottet att behandla i ett betänkande senare i vår med anledning avmotionsförslag om åtgärder avseende ändrade in- och utbetalningar till staten. I motion 2140 (c) yrkande 5 begärsvidare att regeringen skall utreda olika förslag att begränsa de automatiskakostnadsökningarna i statsbudgeten. Motionärerna anför att en intressant metodatt begränsa de automatiska kostnadsökningarna i budgeten kan vara att fullkompensation för prisstegringarna endast ges upp till en viss nivå. Ikonsekvens härmed bör indexuppräkningen i skatteskalan också begränsas, anförmotionärerna. Utskottet anser att motionärernas förslag om en begränsadkompensation kan vara ett sätt att dämpa inflationsförväntningarna. Genom attendast en begränsad kompensation ges i transfereringssystemet kan kanskeförutsättningar skapas för att minska kompensationstänkandet i andrasammanhang, vilket skulle kunna bidra till att dämpa de inflationsdrivandekrafterna. Liknande tankegångar framförs i motion 1647 (fp). Där sägs att detär viktigt att statsmakterna försöker skapa trovärdighet för en långsiktigt lågprisökningstakt. En metod kan vara, sägs i motionen, att ange ett mål förinflationstakten, t. ex. , och därefter med lämpliga åtgärder ge eftertryckåt denna målsättning. Utskottet anser att frågan om att lösa upp automatiken påutgiftssidan är en mycket central fråga i det framtida budgetarbetet. Endastgenom att bryta utgiftsautomatiken är det möjligt att dämpa utgiftstillväxtenoch motverka ytterligare ökning av budgetunderskottet. Principen om enbegränsad uppräkning av anslagen har tillämpats på några områden i åretsbudgetförslag. Enligt utskottets mening bör man försöka tillämpa metoden ocksåpå andra områden. Det vore enligt utskottet önskvärt att regeringen förriksdagen redovisade konsekvenserna av automatiken förutom för statsbudgetenäven för socialförsäkringssystemet och jordbruksregleringen. Vad utskottet nu anfört med anledning av motion 2140yrkande 5 bör ges regeringen till känna. I motion 2140 (c) yrkande 6föreslås att regeringen bör ges i uppdrag att framlägga förslag om avvecklingav ett antal statliga fonder. Utskottet har tidigare uttalat att man böreftersträva en rationell hantering av statliga fonder (FiU 1982/83:11).Utskottet tillstyrkte att fonder som inte längre fyller någon självständigfunktion avvecklas, vilket biföll. Det finns dessutom ett antalfonder som fortfarande fyller ett syfte, men där detta syfte med större fördelkan tillgodoses genom direkta anslag över statsbudgeten. Det föreligger ettutredningsförslag om att avveckla dessa fonder FiU1982/83:30 40 (SOU 1982:62). Förslaget är underremissbehandling. Utskottet förutsätter att regeringefi så snart som möjligtefter remissbehandlingen tar ställning till utredningsförslaget ochremissynpunkterna. Förslag bör därefter framläggas för . Den avregeringskanshet lämnade propositionsförteckningen visar attdetta är regeringens avsikt. Mot bakgrund härav ser inte utskottet det påkallatmed något initiativ från sida i frågan. Motionsyrkandetbör därför avslås. I motion 426 av () och () anförs att vissa typer av offentlig verksamhet som t.ex. tillståndsgivning bör göras självbärande genom kostnadstäckande avgifter.Därigenom begränsas samhällets kostnader som verksamheten bibehållsmed oförändrad servicegrad och kompetens. Utskottet anser att olika former av avgiftsbelagdverksamhet kontinuerligt bör ses över och att avgifterna bör anpassas tillkostnadsnivån. Myndigheter med avgiftsbelagd verksamhet skall samrädamed om avgiftsnivån. Även beträffande principen föravgiftssättning och kalkylering skall samråd äga rum med riksrevisionsverket.Verket har också ansvar för att föreslå utvidgad avgiftsfinansiering. I åretsbudgetproposition anmäls att en genomgång gjorts i höstens budgetarbete som kommeratt leda till att ett stort antal avgifter kommer att höjas. Föredragandenaviserar också att han i de årliga anvisningarna för /84 avseratt ålägga myndigheterna att redovisa förslag till ändringar av taxor ochavgifter. Utskottet anser att motionärernas önskemål därmed i huvudsak tillgodosetts.Något initiativ från sida anser inte utskottet nödvändigt. I motion 1647 (fp) yrkande 3,begärsen översyn av den offentliga sektorns långsiktiga finansieringsformer. Somallmän princip framhålls att kostnader för att tillhandahålla offentligatjänster i större utsträckning bör bäras av den som utnyttjar tjänsterna ifråga. Motionärerna menar också att finansieringen av offentligatransfereringar måste ses över. Sambandet mellan individens förmån och utgiftmåste stärkas. När det gäller finansieringen av de offentligatransfereringarna vill utskottet anföra följande. Stora delar avsocialförsäkringssystemet är finansierade med arbetsgivaravgifter.Egenavgifterna svarar för en mycket liten del. Utvecklingen de senastetio-femton åren har inneburit att de försäkrades egna avgifter successivtersatts av arbetsgivaravgifter. Vissa administrativa fördelar har därmedvunnits. Utskottet vill dock inte utesluta att finansieringsformerna inom olikaförsäkringssystern kan komma att behöva ses över. Framför allt har destatsfinansiella förutsättningarna kraftigt förändrats sedanförsäkringssystemen introducerades. Utskottet ser emellertid inte någonanledning att för dagen ta något särskilt initiativ i frågan. Motion1647 yrkande 3 avstyrks därmed av utskottet. FiU1982/83:30 41 Beträffande motion 278 av TageAdolfsson (m) med förslag om att tillsätta en kommission med uppgift att fåbalans mellan statens inkomster och utgifter och att fastställaen avbetalningsplan för statsskulden vill utskottet anföra följande. Det stora budgetunderskottet och den ökande statsskuldenutgör ett mycket allvarligt problem. Detta får dock inte förleda oss att läggaen alltför förenklad syn på de samhällsekonomiska sammanhangen. Statens ekonomiföljer inte.