bet · G601JuU37 · 1982-12-31 00:00:00 — Så är fallet beträffandegärningsformerna förvärv och förfaranden som är ägnade alt främjanarkotikahandel. 1 fråga om gärningsformerna framställning och vissa kvalificeradefall av befattning med narkotika sker inte någon egentlig nykriminalisering. Deförfaranden som ryms under dessa gärningsformer är enligt gällande lält i detväsentliga straffbara som tillverkning eller innehav. Genom att förfarandensom enligt gällande rätt utgör innehav kommer atl hänföras till annangärningsform åstadkoms emellertid - genom de föieslag-na ändringarnai 4 och 5 8S - en utvidgning av det straffbara området på så sätt att ansvarkan förekomma också för de osjälvständiga broltsformerna (försök, förberedelse,stämpling och medverkan); så skulle inte bli fallet om förfarandet skulle varahänförligt till gärningsformen innehav. Vad nu har sagts har till viss delockså giltighet beträffande gärningslbrmen förvärv. Till en del sker också envidgad kriminalisering på så sätt alt situationer som avser vissakvalificerade fall av befattning med narkotika och som f. n. endast kan bedömassom osjälvständiga brolt, i.e.x. försök, blir straffbara som självständigabrott. Utskottet godtar i princip det sätt pä vilketstraffbeläggningen beträffande narkotikabrott föreslås ske. Del förslagrörande den systematiska uppbyggnaden av de olika gärningsformerna som läggsfram i propositionen kan utskottet också ansluta sig till. Utskottets ställningstagandeinnebär alt utskottet godtar förslaget i propositionen att reglerna om ansvarför de osjälvständiga brottsformerna skall vara tillämpliga vid degärningsformer som inte avser innehav. Till frågan om de osjälvständigabroltsformerna vid innehav återkommer utskottet i det följande. Beträffande den närmare reglering av de olikagärningsformerna som loresläs i propositionen skall först sägas att utskottetinte har något atl erinra mot att gärningsformerna överlåtelse och innehavbehälls i oförändrad form. Utskottet har inte heller någon erinran motförslaget att den särskilda slraflbeläggningen av saluhållande av narkotikaskall upphävas. I liäga om övriga föreslagna gärningsformer har utskottetföljande atl :inröi'a. JuU1982/83:37 13 Utskottet finner det ändamålsenligtatt framställning av narkotika straff-beliiggs i stället för tillverkning.Härigenom kommer även odling av narkotiska växter alt kunna bestraffas. F. n.torde ansvar för sådana gärningar inträda först i och med att förutsättningarnaför ansvar för innehavsbroll föreligger. Genom alt odling ;w narkotiska växter skall anses somframställning blir också reglerna om ansvar för de osjälvständigabrottsformerna tillämpliga: del blir alltså, till skillnad från vad som f. n.gäller, möjligt atl beivra medverkan, liksom försök och förberedelse, tillodling av sådana växter. Det finns emellertid enligt utskottets meninganledning all ifrågasätta hur omfattande kriminaliseringen bör vara i dessafall. Ett riktmärke härvidlag måste vara alt andra än de i praktikenstraffvärda fallen inte skall täckas när det gäller de osjälvständigabroltsformerna. Med denna utgångspunkt anser utskottet, i överensstämmelse medvad som föreslås i propositionen och till skillnad från vad som förordas imotionerna, att straffansvaret för dessa fall bör avgränsas till alt gällaframställning av narkotika som är avsedd för missbruk. Sker odling av ennarkotisk växt i viltvärdssyfte eller för prydnadsändamäl anser utskottet dettillräckligt att ansvar för innehav kan förekomma. Att här öppna möjlighet altutkräva ansvar också för försök, förberedelse m.m. anser utskottet intemotiverat. Med den av-gränsning av det straffbara området som utskottet sålundaförordar undviker man också atl t. ex. handel med hampfrö som fågelfoder mergenerellt skulle falla under straffansvar. F. n. är förvärv av narkotika intesärskilt straffbelagt. 1 princip kan den som förvärvar narkotika därförstraffas först sedan han har fått narkotikan i sin besittning och då förinnehav av narkotika. Detta innebär atl medverkan till förvärv, liksom försök,förberedelse och stämpling till sådan gärning, f. n. inte är förenade medstraffansvar. Utskottet anser all, såsom föreslås i propositionen,förvärv av narkotika bör straffbeläggas särskilt och atl också därtill anknutnaosjälvständiga broltsformer bör kunna medföra ansvar. Även beträffande dennagärningsform finns det anledning alt ifrågasätta straffansvarets omfattning.För all kriminaliseringen inte skall bli omotiverat omfattande anser utskottetalt straffansvaret - i enlighet med förslaget i propositionen och i motsatstill vad motionärerna föreslår - bör inskränkas till sädana fall då förvärvethar skett i överiåtelsesyfte. Ty det är ju dessa fall som är verkligtstraffvärda och det är beträffande dessa som det finns anledning aft kunnabeivra också de osjälvständiga broltsformerna. Om förvärvet gäller narkotikasom är avsedd för eget bruk är det enligt utskottets mening fullt tillräckligtalt ansvar för innehav kan förekomma. Och det finns knappast någotkriminalpolitiskt behov av att beträffande förvärv för eget bruk straflbe-läggade osjälvständiga brottsformerna. JuU1982/83:37 14 Enligt utskottets uppfattning ärdet värdefullt att de kvalificerade former av befattning med narkotika somavses i propositionen och som endast är atl bedöma som innehavstraffbeläggs som en särskild gärningsform. Härigenom åstadkommer man attmedverkan, försök, förberedelse och stämpling till sådana befattningar somgärningsformen omfattar blir straffbara. Vad som härvidlag är straffvärt ärenligt utskottets mening befattning med narkotika som inte är avsedd för egetbruk. Gäller befattningen narkotika för eget bruk är det enligl utskottetsmening tillräckligt att ansvar for innehav kan förekomma. Utskottet kan alltsåinte ställa sig bakom motionsönskemålen om att gärningsformen skall avse ocksånarkotika avsedd för eget bruk. Utskottet finner det påkallat attvissa förfaranden som är ägnade att främja narkotikahandel straffbeläggs som ensärskild gärningsform. Att såsom föreslås i tvä av motionerna straffansvaretgenerellt bör gälla för åtgärder som är ägnade alt främja all överlåtelse av narkotikaeller utan någon som helst begränsning härvidlag anser utskottet skulle föraalltför långt som det straffbelagda området skulle bli oklart pä ettbetänkligt sätt. Såsom föreslås i propositionen finner utskottet det lämpligtatt straffansvaret avgränsas till åtgärder som typiskt sett är ägnade attfrämja den mer organiserade eller eljest grövre narkotikabrottsligheten. Ienlighet med vad som föreslås i propositionen bör en sådan avgränsning kommatill uttryck genom att det föreskrivs att förfarandet skall vara ägnat attfrämja narkotikahandel. 1 den i propositionen föreslagna lagtexten angesbeträffande denna gärningsform exempel på förfaranden som kan vara ägnade attfrämja narkotikahandel. Dessa är samtliga sådana som typiskt sett har en meromedelbar anknytning till omsättningen av narkotika och som i detta hänseendehar en viss konkretion. Såsom departementschefen anför i specialmotiveringentill förslaget (prop. s. 34) faller sålunda utanför det straffbara områdetsådana förfaranden som måhända kan antas främja narkotikahandel i stort men sominte har anknytning till konkreta transaktioner. Av kriminaliseringen berörsalltså enligt vad departementschefen uttalar inte allmänt lovprisande av ellerreklam för narkotikamissbruk, instruktioner om hur narkotika brukas, allmännabeskrivningar av var och hur narkotika brukar säljas och andra förfaranden avdetta slag. - Utskottet delar departementschefens uppfattning omkriminaliseringens omfattning, och utskottet tar därmed avstånd från vad som idelta hänseende anförs i motion 2301. Enligt utskottets mening finns detinte, till skillnad från vad som anförs motionsvägen, någon anledning attbefara att de avgränsningar av det straffbara området som utskottet förordat idet föregående bör föranleda några svårigheter i den praktiska tillämpningen. Ioch för sig är utskottet inte främmande för att det någon enstaka gång kanuppstå tvekan huruvida ett visst förfarande eller befattning med narkotika harskett För det ändamål JuU1982/83:37 15 eller syfte som förutsätts för straffbarhet enligl deolika gärningsformerna. Alt av det skälet, såsom förordas i motionerna, avslåfrån att göra erfor-deriiga avgränsningar av det straffbara området beträffandede olika gärningsformerna finner utskottet skulle inge betänkligheter frånrättssäkerhetssynpunkt. Utskottets ställningstagande under detta avsnitt innebärsammanfattningsvis att utskottet tillstyrker bifall till förslaget ipropositionen beträffande de straffbara gärningsformerna i 1 §narkotikastrafflagen. Motionsyrkandena i motsvarande del avstyrks. Utskottettillstyrker vidare förslaget i propositionen beträffande regleringen i 4 och 5§§ samma lag av de osjälvständiga broltsformerna i vad avser annat brott äninnehav av narkotika. De osjälvständiga hrottsjörmerna vid innehavshrotietNuvarande bestämmelser Enligt 4 § narkotikastrafflagen ärförsök, förberedelse och stämpling till narkotikabrott och grovt narkotikabrottsom avser tillverkning, saluhållande eller överiåtelse f. n. straffbelagda.Motsvarande gäller inte innehav. Inte heller medverkan till innehav ärstraffbelagt. Däremot är enligt 5 S medverkan till alla andra brolt enligtlagen straffbara. 1 propositionen föreslås attreglerna i 4 S narkotikastrafflagen om försök, förberedelse och stämpling skallgälla beträffande de nya gärningsformer som föreslås i I S. Enligtpropositionen bör även i fortsättningen försök, förberedelse och stämpling tillinnehav inte föranleda straffansvar. I fråga om medverkansreglerna i 5 Sföreslås i propositionen inte heller någon ändring vad gäller innehav avnarkotika; medverkan till innehav skall alltså också fortsättningsvis varastraffritt. Förde övriga gärningsformerna skall ansvar för medverkan förekomma. I motionerna 2299, 2301 och 2314 begärs att också vidinnehav av narkotika de osjälvständiga brottsformerna skall vara tillämpliga.Den bärande tanken i motionerna är all samhället därigenom uttryckligen skullemarkera alt ingen hantering av narkotika, som inte är medicinskt ellervetenskapligt motiverad, kan godtas. De ändringar beträffande de olikagärningsformerna i I § narkotikastrafflagen som föreslås i propositionen ochsom utskottet i det föregående har godtagit innebär en inte obetydlig utvidningav det straffbara området. Utöver den rena nykriminalisering som görs skerutvidgningen framför allt pä det sättet atl vissa kvalificerade förfaranden medoch situationer rörande narkotika, för vilka ansvar f. n. kan inträda först ioch med att förutsättningarna för innehav föreligger, i fortsättningenstraffbeläggs redan som JuU1982/83:37 16 Som beskrivits i det föregåendeåstadkoms en sådan ordning genom att man skapar nya gärningsformer och tilldessa kopplar ansvar för de osjälvständiga brottsformerna. Effekterna avregleringen blir alltså med andra ord aft vissa förfaranden med narkotika som är straffria därför att förfarandet inte utgör ett fullbordat innehav kanstraffas som försök, förberedelse m. m. till någon av de nya gärningsformerna. Den beskrivna utvidgningen av straffansvaret när detgäller de nya gärningsformerna omfattar, som framgår av vad som sagts iföregående avsnitt, mer kvalificerade befattningarmed narkotika. Utskottet hargodtagit en sådan avgränsning av ahsvaret och anser att därigenom det intresseav kriminalisering som finns blir tillgodosett. Genom den nya regleringen avnarkotikabrottets gärningsformer får kriminaliseringen-av innehav självständigbetydelse i huvudsak vid innehav för eget bruk. Utskottet anser att det under sådana förhållanden skulleföra för långt atl såsom motionärerna föreslår straffbelägga de osjälvständigabrottsformerna vid innehavsbrottet. Härtill kommer att innehavsbrottet är avsådant slag att betydande svårigheter skulle uppstå att med en godtagbarprecision förutse vilka förfaranden som exempelvis ell generellt medverkansansvari praktiken skulle omfatta; resultatet skulle sannolikt bli enöverkriminalisering. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifalltill motionerna 2299, 2301 och 2314 i här behandlade delar. Narkotikastrafflagen stadgar straffför den som innehar narkotika. Med innehav torde närmast vara atl förstådetsamma som besittning. Själva missbruket som sådant är däremot intekriminaliserat. 1 sex motioner framställs yrkanden som går ut på atlförbrukningen eller användandet av illegal narkotika skall kriminaliseras. Utskottet behandlade ett motionsyrkande om attsjälva nyttjandet av narkotika borde kriminaliseras. I sitt av riksdagengodkända betänkande (JuU 1981/82:47 s. 16) uttalade utskottet att det intefanns anledning att överväga en ordning som innebar att narkotikamissbruk somsådant straffbeläggs. Utskottet finner nu inte skäl till annan uppfattning idenna fråga. De aktuella yrkandena i motionerna 548. 1666, 2162, 2301 och2314 avstyrks alltså. Straffsatserna m. m. för narkotikabrott I fyra motioner tas upp frågor medanknytning till straffsatserna för narkotikabrotten. I motionerna 2112, 2299.2300 och 2314 förespråkas att brottsrubriceringen narkotikaförseelse avskaffas.Enligt motionärerna bör överträdelser av narkotikastrafflagen bedömas som åtminstonenarkotikabrott. Motionärerna menar att med en sådan ordning ges samhälletbättre möjligheter att ingripa mot vad som betecknas som den lilla narkotika- JuU1982/83:37 17 marknaden; bl. a. skulle polisens spanings- ochutredningsarbete underlättas. 1 motion 2112 begärs också atl minimislraffel för grovtnarkotikabrott höjs, och i motion 2300 förordas, såsom den får förstås, attböter slopas i straffskalan för narkotikabrott. Brotten i narkotikastrafflagen är indelade i tre grader:narkolikaförseelse (2 §). narkotikabrott (I §) och grovt narkotikabrott (3 S).Straffskalan omfattar för narkotikaförseelse endast böter, för narkotikabrottböter eller fängelse i högst och för grovt narkotikabrott fängelse ilägst två och högst . Vid bedömande huruvida brottet är grovt skall enligt 3 Ssärskilt beaktas om det har utgjort ett led i en verksamhet som har bedrivits istörre omfattning eller yrkesmässigt, avsett särskilt stor mängd narkotikaeller eljest varit av särskilt farlig eller hänsynslös art: bedömningen skallgrundas på en sammanvägning av omständigheterna i det särskilda fallet. Om smuggling av narkotika ges straffbestämmelser i lagen(1960:418) om straff för varusmuggling. Även varusmugglingsbrotten är indeladei tre grader. Straffet för varusmuggling avseende narkotika är böter ellerfängelse i högst . Är varusmugglingen med hänsyn till godsets värde ochövriga omständigheter att anse som ringa är straffet böter, högst I . Ärvarusmugglingen att anse som grov och har gärningen gällt narkotika skall dömastill fängelse lägst tvä och högst . Straffsatserna för narkotikabrott och grovt narkotikabrotthöjdes senast genom lagstiftning (prop. 1980/81:76, JuU 25).Maximistraffet för narkotikabrott höjdes frän fängelse till ochminimislraffel för grovt narkotikabrott höjdes från ett till fängelse.Motsvarande höjning av straffskalorna beslutades beträffandesmuggling av narkotika. Lagstiftningen trädde i kraft den (SFS1981: 226 och 227). I lagstiftningsärendet förelåg för prövningmotionsyrkanden rörande straffsatserna för narkotikabrott som innefattadeönskemål om skärpningar av dessa av i huvudsak samma slag som framförs iförevarande motioner. 1 sitt av godkända betänkande avstyrkteutskottet bifall till motionerna. Vid bedömningen av motionsspörsmålen rörande de lindrigarenarkotikabrotten erinrade utskottet inledningsvis om den princip som liggertill grund för kriminaliseringen på området, nämligen att varje olovligtinnehav av ett narkotiskt medel är straffbart. Detta innebär atl varje olovligtinnehav av narkotika, hur obetydligt det än är, i princip faller undernarkotikastrafflagens bestämmelser. Mot den bakgrunden fann utskottet att detfanns skäl att bibehålla beteckningen narkotikaförseelse för ringa brott motnarkotikastrafflagen. Beträffandestraffsatserna för narkotikabrott av lindrigare slag anförde JuU1982/83:37 18 utskottet bl.a. alt det för vissa kategorier av dem sombegår sädana narkotikabrott kan ifrågasättas om böler i alla lägen är enändamålsenlig påföljd. Utskottet fann emellertid inte skäl att förorda allböter avskaffades för de lindrigaste narkotikabrotten. Från kriminalpolitiskasynpunkter var det enligt utskottets uppfattning inte heller påkallat attinföra fängelse i straffskalan för narkotikaförseelse. När det gällde straffsatserna för de allvarligare brottenansåg utskottet atl andra ändringar än dem som hade föreslagits i propositioneninte borde ske. Även torra året behandlade utskottet motionsyrkandenrörande straffsatserna m.m. för narkotikabrott av i huvudsak samma slag som nutas upp i de i delta ärende aktuella motionerna. Utskottet fann därvid inteanledning till annat ställningstagande än det utskottet intagit . Medtanke pä att narkotikastrafflagen var föremål för översyn såvitt gälldegärningsbeskrivningarna (den översyn som lett fram till förevarande lagstiftningsärende)ansåg utskottet att det ändå kunde finnas skäl att i samband med översynenuppmärksamma huruvida straffskalorpa för de olika narkotikabrotten varändamålsenligt utformade. Detta gällde särskilt straffsatserna förnarkotikaförseelse och narkotikabrott. Intresset av förändringar härvidlag varemellertid enligt utskottets uppfattning främst förestavat av laglekniska ochprocessrättsliga skäl och inte av ett behov av att ändra gärningarnasstraffvärde, och det kunde därför inte ensamt tillmätas avgörande betydelse.Härtill kom att del enligt utskottets mening var svårt aft ta ställning tillfrågan om straffsatserna för de aktuella brotten eftersom man ännu inte visstevilka effekter i rättstillämpningen som de beslutadestraffskärpningarna lett till. Utskottet fann det också angeläget att närmare få belystvilka effekter av bl. a. krirninalpolitisk och social art som tillämpningen avriksåklagarens utfärdade anvisningar om åtalsunderlåtelse vidnarkotikabrottslighet hade lett till. De berörda frågorna hade enligl utskottets mening ennaturlig anknytning till det arbete på den översyn av narkotikastrafflagen sompågick i . Utskottet, som utgick frän att frågorna skullekomma att uppmärksammas utan något tillkännagivande, avstyrktebifall till motionerna. följde utskottet (JuU 1981/82:47). 1 den proposition som utskottet nu behandlar förklarardepartementschefen att de frågor om bl. a. straffskalörnas utformning somutskottet berört i sitt nämnda betänkande tillhör dem som prövas inomramen för arbete. Av del anförda framgår all de frågor rörande utformningenav straffskaloma för narkotikabrotten som berörs i motionerna övervägs avnarkotika-kommissionen. Härvid torde den därmed intimt sammanhängande frågan ombibehållande av brottsrubriceringen narkotikaförseelse inte kunna förbigås.Ett ställningstagande från i de aktuella frå- JuU1982/83:37 19 gorna bör vara atl vänta . Med hänsyn härtillfinner utskottet atl något särskilt uttalande eller annan åtgärd fiånriksdagens sida inte påkallas med anledning av motionsyrkandena. Utskottetavstyrker bifall till motionerna 2112. 2300 och 2314 i nu behandladedelar. I 6 § narkotikastrafflagen finnsbestämmelser om förverkande. 1 sin nuvarande utformning innebär de i korthetföljande. Bestämmelserna tar först och främst sikte pä narkotika som har varitföremål för brott enligt lagen eller värdet därav saml av sådant brolt(I st.). Föremål som har använts som hjälpmedel vid brott enligt lagen ellervärdet av sådant föremål får också förklaras förverkat om det är påkallat tillförebyggande av brott eller eljest särskilda skäl föreligger (2 st.). Vidareskall injektionssprutor eller kanyler, som påträffas under vissaomständigheter, förklaras förverkade om det inte är uppenbart obilligt (3 st.).Förverkande av dessa föremål kan ske oberoende av om de utgjort hjälpmedel vidbrolt eller inte. De i propositionen föreslagna ändringarna inarkotikastrafflagens straffbestämmelser medför en väsentlig utvidgning avförverkandemöjlighe-terna. I propositionen föreslås härutöver att, genomändringar i 6 S, förverkandebestämmelsernas tillämpningsområde vidgas. Bl.a.föreslås ett till-lägg till paragrafens andra stycke enligt vilket förverkandeockså skall kunna ske av egendom med vilken tagils befattning som utgör brottenligt lagen. Förslaget innebär en anpassning av narkotikastrafflagensförverkandebestämmelser till motsvarande bestämmelser i . Den föreslagnaföreskriften tar närmast sikte pä förberedelsebrott men kan också vara avbetydelse vid sådan befattning med vederlag för narkotika som utgör främjandeav narkotikahandel. Enligt en ändring som i propositionen föreslås iparagrafens tredje stycke skall också andra föremål än injektionssprutor ochkanyler som är särskilt ägnade att användas för missbruk av eller annanbefattning med narkotika kunna förklaras förverkade under samma förutsättningarsom f. n. gäller för injektionssprutor och kanyler. 1 anslutning till sina överväganden rörandeförverkandereglerna redovisar departementschefen alt narkolikakommissionenkommer all ta ställning till frågan om behov föreligger av ytterligareutvidgning av förverkandereglerna och till hur reglerna i så fall börutformas. I motion 2301 begärs att man utan att avvaktakommissionens arbete gör ytterligare utvidgning av möjligheterna tillförverkande. Enligl motionärerna bör en sådan utvidgning efter mönster av vadsom föreskrivs i jaktlagen (1938:274) gälla bl. a. motorfordon som använts somhjälpmedel vid brott. - I motionen uttalas vidare att vissa motivultalanden rörandebegränsning i möjligheterna till förverkande av egendom som är särskilt ägnadaft användas för missbruk inte bör ligga till grund för den praktiska tillämpningen. JuU1982/83:37 20 Utskottet vill för sin del förstsäga alt det från flera synpunkter måste anses angeläget att alla föremal - ochinte bara såsom f. n. injektionssprutor och kanyler - som är särskilt ägnadealt användas för missbruk av eller annan befattning med narkotika som varitföremål för brott enligt lagen bör kunna förklaras Förverkade. Den föreskrifthärom som enligl propositionen föreslås bli intagen i 6 S tredje stycket bördärför godtas. Föreskriften blir tillämplig på bl. a. haschpipor, kokainskedar.vågar och liknande föremål som används vid haschmissbruk eller annan hanteringav illegal narkotika. En förutsättning för förverkande av föremålen är alt depåträffas hos någon som begått brott enligt narkotikastraffiagen ellerpåträffas i utrymme som disponeras av honom eller i Förbindelse med narkotikasom har varit föremål För brott enligt lagen. 1 detta hänseende föreslås intenågon ändring i paragrafen. Med hänvisning till den Förutsättning Förförverkande som Föreskrivs uttalar departementscheFen i specialmotiveringentill 6 § (prop. s. 38) alt Förverkande inte utan vidare kan ske av exempelvishaschpipor som innehas som souvenirer. Det är delta uttalande som motionärernavänder sig mot. Enligt utskottets uppFattning finns det inte någonanledning till invändning mot deparlementscheFens återgivna uttalande somväl harmoniserar med lagtexten. Den medgeratt t.ex. en haschpipa. som uppgesvara en souvenir. Förklaras förverkad om den påträffas hos någon som har begåttbrott enligl narkotikastrafflagen. Skäl att nu överväga någon ändring ibestämmelsen vad gäller Förutsättningarna För Förverkande Föreligger inte.Utskottet avstyrker biFall till motion 2301 i denna del. Vad härefter gäller önskemålet i motionen om vidgademöjligheter att Förverka motorfordon vill utskottet erinra om att gällandebestämmelser redan F. n. ger möjligheter till förverkande av t. ex. bilar somanvänts som hjälpmedel vid narkotikabrott. Motsvarande gäller enligtförverkandebestämmelserna i vid brott enligt balken.