bet · G601NU42 · 1982-12-31 00:00:00 — Ett annat förslag i motion1982/83:1495 (s) är att ett statligt saneringsbolag för tekoindustrin skallinrättas med uppgift att förebygga ytterligare företagsnedläggningar inombranschen. Socialdemokraterna har, anför motionärerna, de senaste årenframställt krav härom i sina partimotioner om tekopoUfiken. Senast skedde dettaförra året (NU 1981/82:50 s. 4). Yrkandet var då att frågan om ett sådant bolagskulle tas upp i det fortsatta utrednings-och planeringsarbetet på tekoområdet. Det meddelas i propositionen att man frånBeklädnadsarbetarnas förbunds sida har föreslagit inrättande av en särskild gruppmed uppgift att överväga saneringsåtgärder för krisdrabbade tekoföretag. Enligtpropositionen bör en grupp med denna uppgift inrättas vid statens industriverkpå försök /84 - 1985/86. Om så sker tillgodoses det angivna önskemålet i motionentill viss del. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionen så vitt detgäller inrättande av ett saneringsbolag. Under denna rubrik behandlarutskottet frågor rörande införandet av ett globalkontingentsystem, införandetav en socialklausul i utrikeshandeln, uppstramning av hemtagningssystemet,ursprungsmärkning och åtgärder för att begränsa importen av skinnkläder. Införande av globalkontingenter, m. m. har utrett fråganom övergång från bilaterala begränsningsavtal under mulfifiberavtalet (MFA)till ett globalkontingentsystem (s. 13) med stöd av G . Ett sådantsystem skulle då omfatta samtliga länder utom EG- och EFTA-länderna samtSpanien. På grund av att ett globalkontingentsystem inte kan förutses leda tillminskad import och med hänsyn till att det finns risk för handelspolitiskamotåtgärder förordar kommerskollegium att ett sådant system icke skall införas. , som med reservation har anslufit sig fill MFA III- vilket gäller t. o. m. -, bör enligt propositionen i förstahand pröva möjligheterna att inom MFA:s ram begränsa lågprisimporten genomomförhandling av gällande bilaterala avtal allt eftersom dessa löper ut. Enförutsättning för att skall stå kvar i MFA är att det samladeresultatet av inledda och kommande förhandlingar bedöms som tillfredsställande.Skulle detta inte bli fallet kan, sägs det i propositionen, ett annat NU 1982/83:42 24 skyddssystemfå övervägas, i första hand globalkontingenter. Ettklart ställningstagande mot utnyttjande av globalkonfingenter för begränsningav tekoimporten görs i motion 1982/83:2286 (fp). Av motionen framgår attfolkpartiet helt avvisar tanken på ytterligare handelshinder. Motsvarande synpå användandet av ytterligare handelshinder kommer fill uttryck i mofion1982/83:2285 (m). Imotion 1982/83:1495 (s) begärs däremot att ett system med globalkonfingenteromedelbart skall införas och i mofion 1982/83:2251 (c) att ett sådant systemskall prövas. I mofion 1982/83:2288 (m) anförs att regeringen bör ha en högberedskap för ett eventuellt införande av globalkontingenter. Vänsterparfietkommunisterna anför i motion 1982/83:2290 att det både från ekonomisk ochsocial synpunkt är möjligt och rikfigt att begränsa import från sådana länderdär det multinafionella kapitalet utnyttjar självständiga nationers politiskabetryck och svaghet för att bereda sig extra fördelar. Av detta skäl bör, sägsdet i motionen, en socialklausul införas. Avpropositionen framgår att såsom anslutet till MFA III kommer att iförsta hand pröva möjligheterna att inom dess ram begränsa lågprisimportengenom omförhandling av gällande bilaterala begränsningsavtal. Sådanaförhandlingar pågår allt eftersom de bilaterala avtalen löper ut. Utskottetvill understryka att de positiva effekter på branschens produktivitet ochkonkurrenskraft som följer av tekopolitikens omläggning inte kan göra sigomedelbart gällande. Därför måste tekopolitiken tills vidare stödjas avhandelspolitiken inom de ramar som internationella åtaganden ger. Demotionsyrkanden som gäller denna fråga går ut på antingen att skallgöra ett kategoriskt uttalande mot användningen av globalkontingenter eller attriksdagen skall mer eller mindre ta ställning för ett sådant importbegränsandesystem. Utskottet delar regeringens uppfattning att innan andra medelprövas i första hand måste undersöka möjligheterna att inom ramen för MFA IIIbegränsa lågprisimporten genom begränsningsavtal. Något uttalande härutöverfinner utskottet inte motiverat i dagens läge. Det bör emellertid erinras omatt inte alla lågprisländer omfattas av MFA III. För den händelse en betydandeökning av tekoimporten från ett sådant land kan noteras förutsätter utskottetatt regeringen tar initativ till erforderliga åtgärder. Med det sagda avstyrkerutskottet alla de nämnda motionerna i här aktuella delar. Närdet gäller kravet i motion 1982/83:2290 (vpk) att importen skall begränsas medstöd av en socialklausul vill utskottet erinra om att ett likadantmorionsyrkande förelåg (NU 1981/82:50 s. 17). Utskottet betecknadedå detta krav som alltför långtgående och avstyrkte det på den grunden.Utskottet finner ingen anledning att nu ändra sitt ställningstagande. NU 1982/83:42 25 Det s. k. hemtagningssystemet - för vilket enredogörelse har lämnats i det föregående (s. 16) - har påtagliga fördelar försåväl myndigheter som importörer. Det är, som framhålls i propositionen, ettarbetsbesparande, smidigt och resurssnålt system. Det har emellertidkritiserats med hänsyn till att det medför risker för att importregleringarnakan kringgås. Ipropositionen förutskickas en uppstramning av hemtagningssystemet påtekoområdet innebärande att det i fortsättningen skall krävas att hemtagningsanmälani förekommande fall innehåller uppgift om vad importlicensen har för nummer ochvar licensen försvaras. Om uppgifterna inte lämnas eller är orikfiga måstevarorna transiteras eller läggas på upplag. Föredragande statsrådet framhålleri propositionen att det är angeläget att kommerskollegiets handläggning avhithörande frågor bUr snabb och smidig, så att den reguljära handeln inte störsmer än nödvändigt av den nya ordningen. Detta kräver, enligt propositionen, enviss förstärkning av myndighetens resurser. I budgetpropositionen harregeringen föreslagit ett anslag till kollegiet av . Den föreslårnu att anslagsbeloppet därutöver höjs med . Denna resursförstärkningär avsedd att användas till två tjänster vid kollegiets licenssektion. Fråganom uppstramning av hemtagningssystemet behandlas i fyra mofioner. Detbör snabbt fastställas, sägs det i motion 1982/83:1495 (s), om det nuvarandehemtagningssystemet har möjlighet att fungera. Om så inte är fallet bör, sägermotionärerna, systemet avskaffas. Motion 1982/83:2288 (m) innehållerkritik mot hemtagningssystemet. Det skulle vara naturligt, säger motionärerna,om de som inte följer bestämmelserna ådömdes mycket kraftiga böter. Därigenomborde missbruket kunna stävjas. Imofionerna 1982/83:2286 (fp) och 1982/83:2289 (m) avvisas heh tanken på enuppstramning av hemtagningssystemet. I motionerna framhålls att den föreslagnauppstramningen kan medföra att varor blir liggande hos tullen i veckor i väntanpå olika administrafiva åtgärder. Detta är, menar motionärerna, en storolägenhet för importörerna men innebär också en fördyring av varorna som får bärasav de svenska konsumenterna. Dethar visat sig att förfogandeförbudet inom ramen för det gällandehemtagningssystemet ofta överträds. Utskottet delar därför regeringensuppfattning att en reform av systemet är nödvändig. Propositionens förslag filluppstramning av systemet innebär att anpassningen av de administrativarutinerna inte går längre än vad som oundgängligen krävs för att gällanderegleringar skall fungera på det sätt som har avsetts. För att det skall gesfid för anpassning av rutinerna till de nya reglerna föreslås att förändringenskall ske först . Genom en skärpning avhemtagningssystemet enligt regeringens förslag NU1982/83:42 26 tillgodoses de krav som framställs i motion 1982/83:1495(s). Med hänsyn till att, enligt vad som meddelas i propositionen, frågan om enavgiftssanktion f. n. övervägs inom , anser utskottet attriksdagen inte nu bör ta ställning i sanktionsfrågan genom att uttala sig föratt missbruk av hemtagningssystemet skall stävjas genom en annan form avsanktion, nämligen kraftiga böter. Utskottet avstyrker således motion1982/83:2288 (m) i här aktuell del. Det bör nämnas att ett i motion1982/83:2251 (c) framfört yrkande om sanktionssystemet har behandlats avskatteutskottet (SkU 1982/83:42). Av det sagda följer att motion1982/83:2289 (m) avstyrks liksom också motion 1982/83:2286 (fp) i den mån denär riktad mot den planerade uppstramningen av hemtagningssystemet. Frågan om anslag till kommerskollegium för nästa budgetårtar utskottet i dess helhet upp i detta sammanhang. Regeringens förslag ibudgetpropositionen (prop. 1982/83:100 bil. 5 s. 107) föranleder från därangivna förutsättningar ingen erinran. I enlighet med vad som sedermera har föreslagits iproposition 1982/83:130 bör anslaget höjas så att kollegiet kan förstärkalicenssektionens resurser och därmed effektivisera kontrollen av tekoimporten.Utskottet förordar alltså det slutliga anslagsbelopp som anges i den sistnämndapropositionen. Motionerna 1982/83:2285 (m) och 1982/83:2286 (fp) avstyrksföljaktligen i motsvarande delar. Regeringen kommer, sominledningsvis har nämnts, fr. o. m. att kunna föreskriva attkläder som saluhålls till förbrukare inom landet skall vara försedda meduppgift om ursprungsland. Den s. k. gränsmodellen för ursprungsmärkning - dvs. kravpå märkning vid införsel till landet - bör därvid införas, hävdas det i motion1982/83:2288 (m). Det är, menar motionärerna, endast om så sker somursprungsmärkningen får en reell innebörd. I propositionen meddelas att en arbetsgrupp inomregeringskansliet har fått i uppdrag att undersöka förutsättningarna för attsystemet med ursprungsmärkning senare kan kompletteras med krav på märkning vidinförsel av varor till landet. Enligt utskottets mening bör resultatet av dettautredningsarbete avvaktas. Utskottet avstyrker följaktligen motion 1982/83:2288 (m) i berörd del. På grund av en markant minskning av konsumtionen av skinnkläderoch ökning av importandelen har skinnindustrin i bl. a. Malungsområdet kraftigtreducerats. I motion 1982/83:2287 (s) begärs att den möjlighet att följabranschens utveckling genom ett importlicenssystem som gäller för kläder av vävoch trikå även införs för skinnkläder. Att samma tullnivå skall gälla förskinnkläder som för kläder i övrigt rekommenderas också. Motionärerna kräverdessutom att ett begränsningsavtal med Republiken (Sydko- NU1982/83:42 27 rea) upprättas och att den skärpning av tullövervakningensom föreslås i propositionen även skall omfatta skinnkläder. Enighet har nåtts mellan och RepublikenKorea om ett nytt begränsningsavtal inom tekoområdet. Avtalet omfattar emellertidinte skinnkläder, vilket får ses mot bakgrund av att rnultifiberavtalet, som ärstyrande för begränsningsavtalen, inte täcker dessa produkter. Vad beträffaruppföljningen av importen av skinnkläder kan nämnas att regeringen år 1976uppdrog åt kommerskollegium att statistiskt övervaka importen inom detta områdeoch regelbundet till rapportera omutvecklingen, varvid särskilt skall anges kvantiteter, priser ochursprungsländer. Enligt utskottets mening får denna importövervakning vadgäller skinnkläder anses tillräckligt effektiv. Konkurrenssituationen för den svenska produktionen avskinnkläder gentemot importen från lågprisländer är, liksom i fråga om olikaproduktområden inom tekoindustrin, svår. Att några speciella åtgärder vidtasmed sikte särskilt på tillverkningen av skinnkläder vill utskottet emellertidinte nu förorda. Utskottet förutsätter att regeringen även fortsättningsvisnoga följer importutvecklingen för skinnkläder. Mot här angiven bakgrundavstyrks mofion 1982/83:2287 (s). I bilaga 3 till propositionenföreslås dels allmänna riktlinjer för försörjningsberedskapen på teko- ochläderskoområdena, dels ett vidgat bemyndigande för regeringen att medge avtalom nya beredskapslån samt ytterligare anslagsmedel till beredskapslagring ochindustriella åtgärder i regi av överstyrelsen för ekonomiskt försvar.Regeringens förslag i denna del av propositionen och motionsyrkanden med anknytningdärtill har hänvisats till försvarsutskottet. Detta utskott har redovisat sinaställningstaganden i ett yttrande (FöU 1982/83:1 y) och med detta överlämnatifrågavarande delar av propositionen och motionerna till näringsutskottet. Innehållet i de föreslagna riktlinjerna framgår av ensammanfattning i försvarsutskottets yttrande, till vilken näringsutskottethänvisar. Riktlinjerna omfattas av det avslagsyrkande i motion 1982/83:2285(m) som gäller propositionen i dess helhet. Ytterligare två motioner äraktuella i detta sammanhang. Ett uttalande i motion 1982/83:2251 (c) - vilketingår i underlaget för ett yrkande om att i motionen anförda rikfiinjer skallgodkännas - tycks vara att tolka så, att försörjningsstandarden inomtekoområdet, dvs. den s. k. krigsgarderoben, skall bestämmas även av andrafaktorer än de försörjningspolitiska. I motion 1982/83:1245 (vpk) yrkas pååtgärder för att varaktigt säkra försörjningsberedskapsmål förskoområdet, innebärande en inhemsk produktion av 2,0-2,5 miljoner par läderskorper år. Hänsyn skall härvid, begär motionären, tas till sysselsättningen inomÖrebro-Kumlaregionen. NU1982/83:42 28 har lämnatförslagen till allmänna riktlinjer för försörjningsberedskapen på teko- ochläderskoområdena utan erinran. Avslagsyrkandet i mofion 1982/83:2285 (m) har idenna del inte vidhållits från moderata samlingspartiets sida. Det refereradeuttalandet i motion 1982/ 83:2251 (c) har försvarsutskottet från sin utgångspunktlämnat utan kommentar. finner det självklart att riktlinjer förden försörjningsstandard som i en krissituation skall upprätthållas påtekoområdet bör utformas med hänsyn endast till de behov som kan konstaterasoch sålunda inte bör styras av industripolitiska bedömningar. Följaktligenansluter sig utskottet inte fill de angivna synpunkterna i mofion1982/83:2251 (c). Med hänvisning fill vad försvarsutskottet har anfört föreslårnäringsutskottet att godkänner de i propositionen angivna allmännariktlinjerna för försörjningsberedskapen på tekoområdet. Vad gäller försörjningsberedskapen på läderskoområdethänvisar näringsutskottet med instämmande till vad försvarsutskottet haranfört och fillstyrker sålunda regeringens förslag. Yrkandet i motion1982/83:1245 (vpk) föranleder utskottet att - med hänvisning till propositionen- notera att regeringen kan förutsättas noga ge akt på problemen inomläderskoområdet. Motionen avstyrks med vad som sagts. har (prop. 1982/83:100 bil. 6, FöU1982/83:9 s. 61, rskr 1982/83:271) bemyndigat regeringen att under budgetåret1983/84 inom en kostnadsram av 200 milj. kr. medge avtal om nya beredskapslånsom medför utbetalningar under senare budgetår. Den utvidgning av dennakostnadsram som regeringen nu har föreslagit gäller ett belopp av 120 milj. kr.Mofionerna 1982/83:2285 (m) och 1982/83:2286 (fp) innehåller yrkanden attpropositionen skall avslås på denna punkt. har ställt sigbakom regeringens förslag; en minoritet (m, fp) menar emellertid att detavsedda syftet - att trygga försörjningsberedskapen på det grundtextila området- i första hand bör tillgodoses genom att det tillgängliga totala utrymmet förnya beredskapslån dispo'neras om. I andra hand skulle det bli regeringens sakatt komma till med ett nytt förslag rörande beredskapslånen. ställer sig liksom försvarsutskottetpositivt till regeringens förslag och tillstyrker alltså att gerregeringen det begärda vidgade bemyndigandet. som det redovisade bemyndigandet lämnadeshar anvisat 285 milj. kr. till beredskapslagring och industriellaåtgärder på det ekonomiska försvarets område. Enligt det förslag som regeringennu har lagt fram skall detta anslag ökas med 16 milj. kr. Även på denna punktfinns avslagsyrkanden i motionerna 1982/83:2285 (m) och 1982/83:2286 (fp).Försvarsutskottet och minoriteten inom detta har tagit ställning på samma sättsom i det föregående fallet. är inte övertygat om att en samladbedömning av de olika anslagsändamålen på tekoområdet bör resultera i enytterligare höjning av NU1982/83:42 29 det nu berörda anslaget. Det bör här erinras om attarbetsmarknadsutskottet behandlar frågan om äldrestödets omfattning.Näringsutskottet anser att det i första hand bör prövas om önskvärda insatser iform av ökad beredskapslagring och utvidgade industriella åtgärder kanåstadkommas inom den finansiella ram som redan har beslutats. Det får ankommapå regeringen att verkställa denna prövning och ta de nya initiativ som kan blierforderliga. föreslår alltså att lämnar förslagetom anslagshöjning utan bifall. Därmed tillgodoses de båda nämnda motionerna pådenna punkt. har avstyrkt ett yrkande i mofion1982/83:2290 (vpk) som går ut på att regeringen skall låta granska hur stödetfrån överstyrelsen för ekonomiskt försvar till tekoföretagen har fungerat. 1motionen betecknas en sådan granskning som nödvändig för att ett grundläggandeförtroende skall återställas och för att det skall klargöras "vad somegentligen skett, då det gäller de privata företagen och statensberedskapspolitik". finner inte anledning till någon annanbedömning än försvarsutskottets och avstyrker alltså motionsyrkandet. Förhållandena inom den statligaEiserkoncernen tas, som inledningsvis har nämnts, inte särskilt upp iproposition 1982/83:130. De berörs emellertid i fyra motioner. Två av dessa ärpartimotioner kommunisterna, nämligen motion 1982/83:2036,som väcktes under allmänna motionstiden, och motion 1982/83:2290, som harföranletts av propositionen. Motionerna 1982/83:2285 (m) och 1982/83:2288 (m)innehåller också var sitt yrkande som gäller Eiserkoncernen. Som bakgrund tillden framställning som följer har en kort redogörelse för Eiser - som ingår iStatsföretagsgruppen - lämnats tidigare i detta betänkande (s. 16). Det enda rimliga målet för en statligt ägd tekoindustriär, sägs det i motion 1982/83:2036 (vpk), att den skall ge de arbetande ettavgörande inflytande och konsumenterna av tekovaror ett alternativ till denförlust i ändamålsenlighet och bruksvärde som präglar merparten av branschensutbud. Ledningen för Eiserkoncernen har inte, menar motionärerna, i något avdessa avseenden fyllt måttet utan har i stället agerat på ett sätt som skapattvivel om koncernens metoder och avsikter. En genomgripande revision avkoncernen och av ledningens verksamhet bör, enligt motionen, komma till ståndoch utföras av oberoende expertis och under full insyn för de anställda. I motion 1982/83:2290 (vpk) upprepas kravet på en revisionav Eiser. Vidare anförs här att den statliga textilkoncernen borde ha kunnatutvecklas till en bärare av förnyelse inom tekoindustrin. Skall Eiser förmåhävda sig måste, säger motionärerna, en ny formulering av dessföretagspo- NU 1982/83:42 30 iitik ske, och detta kräver en demokratisering avkoncernens styr- och ledningsorgan. När Eiser och i förstatligades varnades, sägsdet i motion 1982/83:2288 (m), från moderata samlingspartiets sida för denegativa konsekvenser som detta skulle föra med sig. Vad som inträffat är,menar motionärerna, ett slående bevis för följderna av selektiva har satts in i dessa företag utan att förbättringarav bestående slag har kunnat skönjas. har från moderat hållföreslagits att en uppdelning av Eiser i mindre enheter skulle komma till ståndoch en privatisering genomföras. I mofionen upprepas nu detta förslag. Detyrkande i mofion 1982/83:2285 (m) som berör Eiser går ut på att skallgöra ett uttalande till regeringen om vikten av att tekopolitiken utformas påett sådant sätt att statligt och enskilt ägda företag får likvärdigakonkurrensvillkor. I proposifion 1982/83:68 om rekonstruktion avStatsföretagsgruppen underströks att företagsgruppen måste genomgå en radikalrekonstruktion syftande till att dotterbolagen inom gruppen skall blivinstgivande. Detta innebär att det ankommer på Statsföretags ledning attutarbeta erforderliga handlingsprogram för dotterbolagen. I propositionen nämndesEiser som ett av de företag där åtgärder måste vidtas. Kostnaderna för enrekonstruktion av Eiser skall rymmas inom ramen för det kapitaltillskott somStatsföretag hav filifört Eiser. beslut (NU 1982/83:25, rskr1982/83:181) innebar bifall till regeringens förslag i här aktuell del. Statsföretags ledning har inför utskottet redogjort förden första fasen i rekonstruktionsarbetet vad gäller Eiserkoncernen. Därvidkonstaterades att en samordning av dotterbolagen i koncernen inte medför någrastörre fördelar. De olika företagsenheterna är mycket heterogena, och koncernenkommer genom försäljning av vissa enheter att minska i omfattning. Vidaregäller att verksamheten skall drivas på affärsmässiga grunder och att inga avde i koncernen ingående företagen längre kommer att vara s. k. offertföre-tag. Rekonstrukfionen kommer att medföra höga kostnader förStatsföretag, som har angivit en ekonomisk ram på 250-300 milj. kr. Utskottet noterar sålunda att rekonstruktionen avEiserkoncernen pågår efter de riktlinjer som har angivit . Mot denna bakgrund finner utskottet inte anledning förriksdagen att, såsom krävs i motionerna 1982/83:2036 (vpk) och 1982/83:2290(vpk), av regeringen begära en särskild revision av Eiserkoncernen. När det gäller förslaget i mofion 1982/83:2288 (m) attEiserkoncernen skall delas upp och privatiseras hänvisar utskottet till lämnade redogörelsen för det pågående rekonstruktionsarbetet. Som därframgått kan vissa delar av koncernen komma att avyttras. Utskottet delaremellertid inte uppfattningen att privatisering skall gälla som en allmänprincip vid NU1982/83:42 31 rekonstruktionen av Eiser. I mofion 1982/83:2036 (vpk) ställs även kravet attStatsföretags ledning skall inleda omedelbara förhandlingar med de anställdainom med sikte på att de olika företagsenheterna skallöverföras i de anställdas ägo och drivas i kooperativ form. Som just nämntsinnefattar rekonstruktionen av Eiser att Statsföretag kan komma att säljavissa enheter av företaget. Härvid kan också en försäljning till de anställdabli aktuell. Något uttalande från av angiven innebörd finnerutskottet inte motiverat. Motionen avstyrks följaktligen i nu berörd del. Det nämnda kravet i motion 1982/83:2290 (vpk) på endemokratisering av Eiserkoncernens lednings- och styrorgan går närmare bestämtut på att den nuvarande ledningen skall ersättas av organ där representanterför de anställda är i majoritet. Det ankommer på Statsföretag att som Eisers ägare tillseatt företaget har en väl fungerande ledning. Självfallet är det angeläget attdenna ledning har de anställdas förtroende. Enligt gällande bestämmelser - ilagen (1976:351) om styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag ochekonomiska föreningar- ingår arbetstagarrepresentanter såväl i moderbolaget som i styrelsen för de dotterbolag som har minst 25 anställda.Utskottet vill slå fast att inte bör på annat sätt än genomlagstiftning och genom generella riktlinjer för de statliga företagen taställning till hur ledningsfunktionerna hos dessa bör utövas. Motion1982/83:2290 (vpk) avstyrks alltså i nu berörd del. Det berörda yrkandet i motion 1982/83:2285 (m)beträffande likvärdiga konkurrensvillkor för statliga och enskilda tekoföretagstår i överensstämmelse med en vedertagen princip och ger enligt utskottetsmening inte anledning till något särskilt uttalande av . 1. beträffandemål för tekopolitiken attriksdagen med bifall till proposition 1982/83:130 i ifrågavarande del ochmotion 1982/83:1495 i ifrågavarande del samt med avslag på motion 1982/83:2285yrkande 1 i ifrågavarande del, motion 1982/83:2286 yrkande 1 i ifrågavarandedel och motion 1982/83:2290 yrkandena 2 och 8 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, 2. beträffande inriktningen av deindustripolitiska åtgärderna att med anledning av proposifion 1982/83:130 i ifrågavarande del och med avslag på mofion 1982/83:2251 yrkande 1 i ifrågavarande del, mofion 1982/83:2285 yrkande 1 i ifrågavarande del och yrkande 2, motion 1982/83:2286 yrkande NU1982/83:42 32