bet · G601FiU46 · 1982-12-31 00:00:00 — ochlånebehovet så att bl.a. kötiden för ifrågavarande krediter kraftigtnedbringas. Utskottetbedömer i likhet med riksbanksfullmäktige att det i nuvarande läge inte ärmöjligt att lösa köproblemet genom att låta allmänna hypoteksbank,nedan kallad hypoteksbanken, utge särskilda emissioner av prioriteradeobligationer. Den placeringskapacitet som försäkringsbolagen och allmännapensionsfonden har är tagen i anspråk i mycket stor utsträckning.Bankernas prioriterade placeringar har tvingats öka i snabbtakt. Likviditetskvotstaket har måst höjas för att möjliggöra ökad placering.En mycket stor andel av dessa institutioners nettoplaceringar går tillprioriterade ändamål. En kraftig ökning av emissionerna av prioriteradeobligationer för jordbrukssektorn skulle innebära att utrymmet för statenslånga upplåning skulle minska. Utskottetser det mot bakgrund av statens omfattande upplåningsbehov som utomordentiigtsvårt att tillgodose jordbrukets lånebehov enbart inom ramen för vadhypoteksbanken kan låna upp mot prioriterade obligationer. En bättre balansmellan tillgång och efterfrågan på långfristigt kapital skulle som föreslås ipropositionen kunna skapas om hypoteksbanken också hade möjlighet att ställaoprioriterad upplåning till jordbrukssektorns förfogande. Därigenom skullehypoteksbankens möjligheter att dra till sig långfristigt kapital väsentiigtöka och jordbrukssektorns lånebehov kunna tillgodoses i större utsträckning.Följden av detta blir att lånekostnaderna för den oprioriterade upplåningensannolikt blir något högre. Nackdelarna av detta måste enligt utskottets meningvägas mot de olägenheter som nuvarande lånekö med väntetid på nära fyra är förmed sig av osäkerhet och höga kreditkostnader. Förslageti propositionen att tillgodose jordbrukets behov av långsiktigt kapital medmedel som kan upplånas mot oprioriterade obligationer har avstyrkts imotionerna 2321 och 2322. I den sistnämnda motionen anförs som skäl härtill attfrågan om de oprioriterade obligationerna bör prövas först i anslutning tillriksdagens behandling av kreditpolitiska utredningens förslag En effektivarekreditpolitik (SOU 1982:52) som f. n. remissbehandlas. Omregeringen skulle komma att framlägga ett förslag med anledning av denkreditpolitiska utredningens betänkande förutsätter utskottet att frågan omvilka områden som skall kunna tillgodoses med kapital på särskilda villkor tasupp till övervägande i detta sammanhang. Mot bakgrund av de olägenheter som ärförknippade med nuvarande ordning anser utskottet att ytteriigare tidsutdräktinnan frågan om jordbrukets långsiktiga kapitalförsörjning får sin lösning ommöjligt bör undvikas. Utskottet avstyrker därmed motion 2322 yrkande 2. I motion 2321 yrkande 4 hemställs atthypoteksbankens ensamrätt att låna upp medel via obligationer för utlåning tilljordbrukssektorn tills vidare bibehålls. Utskottet återkommer senare tillfrågan vad avser de FiU 1982/83:46 13 Vad beträffar rätten att utge oprioriterade obligationer anserutskottet inte att några skäl föreligger för att bibehålla hypoteksbankensensamrätt. Eftersom dessa medel måste lånas upp på marknadsmässiga villkortorde det vara till de lånesökandes fördel om det funnes,konkurrens mellanolika kreditorgan. Därigenom försäkras de lånesökande valfrihet och bästamöjliga villkor på marknaden. Det är dessutom en fördel att kunna fålåneansökningarna prövade av flera oberoende kreditbedömare. Med det anfördaavstyrker utskottet motion 2321 yrkande 4 såvitt nu är i fråga. Vad beträffar hypoteksbankens ensamrätt att utgeprioriterade obligationer anser utskottet i likhet med riksbanksfullmäktigeoch regeringen att starka skäl talar för att denna rätt bibehålls.Riksbanksfullmäktige anser att detta är nödvändigt om man skall få ennoggrannare prövning av låneansökningarna efter de strängare kriterier som börgälla för erhållande av prioriterade lån. I propositionen anges att det intekan bli fråga om att obligationer för jordbruksfinansiering som emitteras avandra institut än hypoteksbanken skall kunna bli prioriterade enligt denkreditpolitiska lagstiftningen. Nödvändigheten av att hypoteksbankensensamrätt bibehålls understryks också i de motioner som väckts, med anledningav propositionen. Det har också bestyrkts av företrädare för allmännahypoteksbank. () och vid hearings med utskottet. Det synes således råda total samstämmighetpå denna punkt. Skilda uppfattningar har emellertid framförts hur detta börkomma till uttryck i lagstiftningen. Ipropositionen föreslås det ske genom att i lagen (1974:922) om kredit-pohtiskamedel anges att obligationer utfärdade av allmänna hypoteksbank förkreditgivning som främjar jordbrukets, skogsbrukets och trädgårdsnäringenslångsiktiga utveckling är prioriterade. I enlighet härmed föreslås att 20 §lageri (1970:65) om allmänna hypoteksbank och omlandshypoteksföreningar, nedan kallad landshypotekslagen, skall upphöra attgälla. Där anges att hypoteksbanken har ensamrätt att mot obligationer låna uppmedel för utlåning mot säkerhet i jordegendom. Imotionerna 2321, 2322 och 2323 krävs att hypoteksbankens ensamrätt att emitteraprioriterade obligationer skall bibehållas och att den klart skall anges ilandshypotekslagen, dvs. att 20 § skall bibehållas med den ändring attensamrätten begränsas att avse prioriterade obligationer. Eftersom ordetprioriterade inte används i den kreditpolitiska lagtexten föreslås i motionernaolika formuleringar eller hänvisningar till lagen om kreditpolitiska medel därinnebörden preciseras närmare. Eftersom, som utskottet konstaterat, totalsamstämmighet tycks råda om ätt hypoteksbankens ensamrätt att utgeprioriterade obligationer skall bibehållas, anser utskottet för att intenågon osäkerhet skall råda att denna ensamrätt bör klart anges i lagtexten. har iyttrande till utskottet ansett att detta klarast FiU1982/83:46 14 skulle komma till uttryck om det markerades ilandshypotekslagen. Förslagsvis skulle detta åstadkommas genom att 20 § ilandshypotekslagen bibehålls men ges följande lydelse: BanTcen har ensamrättatt mot obligationer som anges i 9 § andra stycket 2 lagen (1974:922) omkreditpolitiska medel låna upp medel för utiåning mot säkerhet i fast egendomsom avses i 40 §. Enligt jordbruksutskottets mening bör en sådan lösning iallt väsentligt tillgodose önskemålen i motionerna 2322 och 2323 och ibetydande grad även yrkande 4 i motion 2321. ' Utskottet delar jordbruksutskottets uppfattning attensamrätten för hypoteksbanken att även i fortsättningen emittera prioriteradeobligationer för jordbruksfinansiering klarast skulle komma till uttryck om denmarkerades i landshypotekslagens 20 §. Utskottet anser emellertid att eftersomhypoteksbankens utlåning inte kan ske enbart mot säkerhet i fast egendom, somanges i jordbruksutskottets förslag till lydelse av 20 §, utan också motstatlig kreditgaranti detta bör framgå av paragrafens lydelse. Ett tillägg avdenna innebörd bör därför göras till jordbruksutskottets förslag. Utskottetanser vidare att det är olämpligt att, som jordbruksutskottet föreslår, hänvisai landshypotekslagen till lagen om kreditpolitiska medel om vad som avses medprioriterade obligationer eftersom lagen om kreditpolitiska medel har karaktärav fullmaktslag, dvs. för tillämpning av lagen krävs förordnande av regeringen.Det skulle åtminstone teoretiskt kunna innebära, om inte andra åtgärder vidtassamtidigt, att hänvisning görs till en paragraf som vid ett bestämt tillfälleinte tillämpas. Detta bör undvikas. Utskottet anser därför att de villkor som ipropositionen föreslås i lagen om kreditpolitiska medel beträffandehypoteksbankens kreditgivning bör anges också i 20 § landshypotekslagen. Detskulle innebära att någon hänvisning i landshypotekslagen inte behöver görastill lagen om kreditpolitiska medel. Utskottet föreslår därför att 20 § fårföljande lydelse: Banken har ensam rätt att motobligationer, som utfårdats av banken och som avser kreditgivning tillfrämjande av jordbrukets, skogsbrukets och trädgårdsnäringens långsiktigautveckling, låna upp medel för utlåning mot säkerhet i fast egendom som avses i40 §, eller i fråga om garantilån, enligt bestämmelserna i 58 §. Enligt utskottets mening har därmedönskemålen i motionerna 2322, 2323 och 2321 yrkande 4 såvitt avser prioriteradeobligationer tillgodosetts. Den prioriterade upplåningen kan,mot bakgrund av vad som anförts tidigare, inte förväntas svara för mér än endel av jordbrukets långsiktiga kapitalbehov. För den del avhypoteksföreningarnas kreditgivning som svarar mot den prioriterade upplåningenbör det därför enligt propositionen finnas ett prioriteringssystem. Somprioriterade ändamål anges i första hand investeringslån, dvs. lån tilllångsiktiga investeringar i markanlägg- FiU 1982/83:46 15 ningar,byggnader och byggnadsinveniarier med eller utan statlig garanti, och i andrahand om väntetiden tenderar att bli alltför lång, förvärvslån, dvs. lån förfinansiering av förvärv av jordbruksfastigheter, och övriga mer långfristigakapitalbehov för vilka statiig lånegaranti ställs. Det bör över huvud inteförekomma att hypoteksföreningarna - om de inte har möjlighet att tillgodosejordbrukets behov av investeringslån i nu angiven mening - ställer medel somlånats upp mot prioriterade obligationer till förfogande för andra ändamål inomjordbrukssektorn. Denoprioriterade kreditgivningen kan således avse dels sådana prioriteradeändamål som ej kan tillgodoses inom ramen för hypoteksbankens upplåningsutrymmepå den prioriterade obligationsmarknaden, dels vissa oprioriterade långfristigakreditbehov inom jordbrukssektorn. Exempel på sådana oprioriterade ändamål ärlångsiktiga investeringar i maskiner och redskap eller omsättningstillgångaroch insatser i ekonomiska föreningar. I vissa fall kan det dock vara lämpligtatt större och särskilt långsiktiga investeringar i maskiner och redskap, somutgör del av ett större investeringsprojekt som i övrigt finansieras medprioriterade medel, finansieras med prioriterade medel. Jordbruksutskottetfinner för sin del ingen anledning till erinran mot förevarande förslag menunderstryker att de kreditändamål som bör tillgodoses med hjälp av prioriteradupplåning inte kan fastslås en gång för alla. Vilka ändamål som börtillgodoses måste bestämmas med beaktande av de jordbrukspolitiska mål som dågäller. Utskottetdelar propositionens uppfattning att ett prioriteringssystem bör införas föratt vid kapitalkriapphet kunna tillgodose de mest angelägna kreditbehoven inomjordbrukssektorn. Mot bakgrund av vad jordbruksutskottet anfört om förslagettill prioriteringssystem tillstyrker utskottet förslaget. I motion 2321 begärs åtgärder för att nedbringaöverlåtelse värdena för jordbruksfastigheter till en. nivå som harmoniserar medden avkastning respektive jordbruk ger köparen. Likaså begärs åtgärder för atti ökad utsträckning kunna behålla jordbrukets kapital i den egna sektorn. Dessafrågor berörs i propositionen och har beaktats vid utarbetandet av de förslagsom läggs fram i propositionen. Utskottet tillstyrker, som framgått, atthypoteksbankens upplåning skall ske mot obligationer, som utgör prioriteradeplaceringar enligt den kreditpolitiska lagstiftningen, samt att upplåning ocksåkan ske mot andra obligationer eller mot revers. De medel som ställs tillhypoteksbankens förfogande genom prioriterade obligationer skall användas förde mest angelägna, långsiktiga finansieringsbehoven inom jordbrukssektorn.Knappheten på kapital kan i många fall medföra att det inte finns utrymme förlandshypoteksföreningama att lämna prioriterade lån förfastighetsöveriåtelser. Föreningen kan då i stället finansiera förvärvet medmedel som hypoteksbanken lånar upp mot oprioriterade FiU 1982/83:46 16 obligationereller kapitalmarknadsreverser eller genom att överiåtaren avjordbruksfastigheten förvärvaren av hypoteksbanken utfärdad revers. En fördelmed det sista alternativet är att de medel som frigörs genom överiå-telsen istor utsträckning kommer att stanna kvar inom jordbrukssektorn varigenomsektorns upplåningsbehov på den organiserade kapitalmarknaden begränsas.Vidare kommer dessa förvärv att finansieras på marknadsmässiga villkor. Därmedminskar också risken för att priserna på jordbruksfastigheter skall drivas upppå grund av alltför gynnsamma finansie-, rings villkor. betonas ipropositionen att priskontrollregeln i jordförvärvslagen (1979: 230) är avseddatt motverka sådana effekter. Utskottetanser mot denna bakgrund i likhet med jordbruksutskottet inte någon ytteriigareåtgärd påkallad från sida med anledning av motion 2321 yrkandena 1och 2. Vad gäller det i samma motion framförda yrkandet omåtgärder för att göra sambruk och andra samverkansformer inom jordbruketattraktiva pekar jordbruksutskottet på att den livsmedelspolitiska kommitténenligt sina direktiv (Dir 1982:103) bl.a. skall överväga hur olika former avsamverkan och sambruk skulle kunna främjas inom rationaliseringsstödets ram.Kommittén skall också söka belysa vilka fördelar som skulle kunna vinnas på ettökat gemensamt utnyttjande av maskinparken och genom vilka åtgärder en sådanutveckling skulle kunna främjas. Utskottetanser mot denna bakgrund inte att motionsyrkandet påkallar någon riksdagensåtgärd. Vid årets början har till jordbruksutskottetremitterats den under allmänna motionstiden väckta motionen 1982/83: 1994 avEinar m. fl. (c) vari hemställs att som sin mening gerregeringen och till känna vad i motionen anförts om en nödvändigförbättring av lantbrukets långfristiga kapitalförsörjning i avvaktan på denkommande propositionen. Enligt motionen bör uttala sitt stöd för enförbättring av lantbrukets långfristiga kapitalförsörjning. a. förordas enväsentlig höjning av hypoteksbankens emissionstillstånd för obligationsutgivningför innevarande år. Motionensynes med hänsyn till den nu framlagda propositionen inte påkalla någonytterligare åtgärd, anser jordbruksutskottet. Motionen överlämnastill finansutskottet. mening kommer flera av de olägenheter som påtalas i motionen attminska i och med att de förslag utskottet tillstyrkt genomförs. Mot dennabakgrund delar finansutskottet jordbruksutskottets uppfattning att motioneninte påkallar någon ytterligare åtgärd från sida. 1. beträffande lagen omSveriges allmänna hypoteksbank att medanledning av motionerna 1982/83:2321 yrkande 4, 1982/83:2322 yrkande I och1982/83:2323 och med FiU1982/83:46 17 avslag på motion 1982/83:2322 yrkande 2 antar vidproposition 1982/83:135 fogat förslag till lag om ändring i lagen (1970:65) omSveriges allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar med denändringen att 20 § skall kvarstå och erhålla följande som Utskottets förslagbetecknade lydelse: Nuvarande lydelse Utskottets förslag § 20 Banken har ensam rätt att mot Bankenhar ensam rätt att mot obligationerlåna upp medel för ut- obligationer, som utfärdats av ban- låning mot säkerhet i jordegendom ken och som avser kreditgivning till som avses i 40 §. främjande av jordbrukets, skogs- bruketsoch trädgårdsnäringens långsiktiga utveckling, låna upp medel för utlåning motsäkerhet i fast egendom som avses i 40 §, eller ifråga om garantilån, enhgt bestämmelsernai 58 §. 2. beträffande lagen om kreditpolitiska medel attriksdagen antar vid proposition 1982/83:135 fogat förslag till lag om ändring ilagen (1974:922) om kreditpolitiska medel, 3. beträffandeöverlåtelsevärdena för jordbruksfastighet m.m. att avslår motion1982/83:2321 yrkandena I och 2, 4. beträffandeåtgärder för sambruk inom jordbruket att avslår motion 1982/83:2321yrkande 3, 5. beträffandeförbättring av lantbrukets kapitalförsörjning att avslår motion1982/83:1994. Närvarande: (), (), (), (), (), (), (),(), (), (), (c), (), (), (vpk),och i (s). FiU1982/83:46 18 (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 12 som böljar med "Utskottet bedömer" och slutar med "högakreditkostnader" bort utgå, dels den del av utskottets yttrandesom på s. 12 börjar med "I motion 2321" och på s. 15 slutar med"utskottet förslaget" bort ha följande lydelse: I motion 2321 yrkande 4 hemställsatt hypoteksbankens ensamrätt att låna upp medel via obligationer för utlåningtill jordbrukssektorn tillsvidare bibehålls. Utskottet vill med anledning häravanföra följande. Utskottet anser inte att det finns anledning att ändra 20§ i landshypotekslagen, vilket skulle innebära att man öppnar för andrakreditinstitut att utge oprioriterade obligationer för utlåning tilljordbruket. Utskottet vill erinra om att jordbmket har en speciell och regleradställning inom näringslivet i landet. Det är helt beroende av statliga beslutoch ändrade sådana beslut får stora verkningar för jordbruksnäringen. Genomgränsskydd är jordbruket skyddat från konkurrens utifrån. Ur den synpunktenfinner utskottet det klart otillfredsställande att den privata bankvärlden gesmöjlighet att lägga beslag på en marknad, som i princip fungerar väl. Mot den bakgrunden och med hänsyn till nödvändigheten avmer djupgående överväganden kring jordbmkets finansierings- och kreditproblemanser utskottet att hypoteksbankens ensamrätt att sälja obligationer förfinansiering av krediter till jordbruket tills vidare behålls. Utskottet tillstyrkerdärmed motion 2321 yrkande 4. Det innebär enligt utskottets mening attyrkandena i motionerna 2322 och 2323 också tillgodosetts. dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande lagen om Sverigesallmänna hypoteksbank att med bifall till motion 1982/83:2321yrkande 4 och med anledning av motionerna 1982/83:2322 yrkande 1 och 1982/83:2323 samt med avslag på proposition 1982/83:135 såvitt nu är i fråga ochmotion 1982/83:2322 yrkande 2 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört, Överlåtelsevärdena för jordbruksfastighet m. m. (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 15 börjar med "I motion 2321" och på s. 16 slutar med"yrkandena 1 och 2" bort ha följande lydelse: FiU 1982/83:46 19 års jordbruksutredning konstaterade attpriserna vid överlåtelser av jordbruksfastigheter stigit kraftigt under1970-talet. Efter genomförandet av den nya jordförvärvslagen med dess prövningav alla överlåtelsevärden, som inte sker tUl nära släktingar, har enuppbromsning av överlåtelsevärdena skett. Utskottetanser emellertid att värdena ännu ligger allt för högt i förhållande till denavkastning som jordbruken kan ge. Det är ett förhållande som av flera skäl intekan få bestå inom en näring vars fortbestånd samhället är ansvarigt för.Utskottet anser att åtgärder måste vidtas för att bringa ner överlåtelsevärdena till en nivå som harmoniserar med jordbrukens avkastning. Då bidrarman också till att öppna för nytillträde till jordbrukaryrket av välutbildadeunga människor med intresse för jordbruk. Ipropositionen diskuteras också utflödet av kapital från jordbrukssektorn. Omdetta utflöde kunde minskas så skulle nettotillflödet av kapital kunna minskasoch jordbrukets behov av krediter ändå kunna tillgodoses. Utskottet anser attdet är angeläget att kapitalet hälls kvar inom jordbrukssektorn. Denvärdestegring som skett måste komma jordbrukssektorn till del och inte flyttaut till kanske kottsiktigt mera lönsamma men från samhällets synpunkt mindreangelägna uppgifter. Om kapitalet i högre grad än som är fallet kan hållaskvar inom jordbrukssektorn underlättas också möjligheterna att kraftigt minskalånekön till jordbruket. Utskottet anser därför att åtgärder bör vidtas för attjordbrukets kapital i ökad utsträckning behålls inom den egna sektorn. delsutskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse: 3. beträffande överlåtelsevärdena förjordbruksfastighet m.m. att med bifall till motion 1982/83:2321yrkandena 1 och 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört, 3.Förbättring av lantbrukets kapitalförsörjning NilsÅsling (c) och (c) anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 16 somböljar med "Enligt utskottets" och slutar med "riksdagenssida" bort ha följande lydelse: Hypoteksföreningarnas sammanlagda lånekö uppgickper den till . Med hänsyn till dennuvarande emissionsvolymen för prioriterade obligationer - 1500 miljonerkronor -innebär det en genomsnittlig kötid . Även omdenna tid är något mindre än , är den ändåotillfredsställande lång. Lantbrukarna tvingas ofta att i avvaktan påutbetalning av hypotekslånen ta tillfälliga och dyrare lån. Den endarealistiska möjligheten att få ned köerna är därför att öka den årliga emissionsramenför Hypoteksbanken. FiU 1982/83:46 '20 Finansutskottetanser att en lämplig årlig ram i nuvarande läge bör vara minst 1 800 miljonerkronor. En höjning av emissionsvolymen till angivet belopp innebär inte någonnämnvärd förändring i kreditpolitiskt hänseende men medger ökademöjligheter för lantbrukarna att erhålla billigare krediter, vilket i sin turfår den effekten att priserna på jordbruksprodukter och livsmedel hålls nere.Det nu anförda bör bringas till och regeringens kännedom. delsutskottets hemställan under 5. bort ha följande lydelse: 5. beträifande förbättring av lantbruketskapitalförsörjning att med bifall till motion 1982/83:1994 som sinmening ger regeringen och till känna vad utskottet anfört. FiU1982/83:46 21 Genom beslut harfinansutskottet berett jordbruksutskottet tillfälle att avge yttrande överproposition 1982/83:135 om jordbrukets kapitalförsörjning jämte motionerna1982/83:2321-2323. I propositionen föreslås att ettprioriteringssystem, som utgår från de för jordbruket, skogsbruket ochträdgårdsnäringen mest angelägna lånebehoven, skall tillämpas vidlandshypoteksföreningarnas kreditgivning. Vidare föreslås att allmännahypoteksbanks rätt enligt landshypotekslagen att ensam låna upp medel motobligationer för utlåning mot säkerhet i jordegendom avskaffas. Med stöd av denkreditpolitiska regleringen skall hypoteksbanken för den kreditgivning somfrämjar jordbrukssektorns långsiktiga utveckling kunna låna upp medel motprioriterade obligationer. De förslagna ändringarna föreslås träda i kraft den1 . Utskottet vill för sin del understryka attlandshypoteksorganisationens kreditgivning har stor betydelse när det gälleratt tillgodose jordbrukets behov av långfristiga krediter till fördelaktigavillkor. Det är från såväl producent- som konsumentsynpunkt viktigt attjordbruksnäringen ges möjlighet att i rimlig omfattning få sitt behov av sådanakrediter tillgodosett. Nuvarande obalans mellan tillgång och efterfrågan påifrågavarande långfristiga lånekapital med åtföljande långa lånetid är motangiven bakgrund klart otillfredsställande. Inte minst de nytillträdandejordbrukarna utgör i rådande situation en hårt drabbad grupp i kredithänseende. Enligt utskottets mening ar det angeläget att effektivaåtgärder vidtas i syfte att skapa bättre balans mellanhypoteksföreningarnas kreditgivning och lånebehovet, så att bl. a. kötiden förifrågavarande krediter kraftigt nedbringas. Föreliggande regeringsförslag innebär att hypoteksbankensupplåning i fortsättningen skall ske dels mot obligationer, som utgörprioriterade placeringar enligt den kreditpolitiska lagstiftningen, dels motandra obligationer eller mot revers. De medel som ställs till hypoteksbankensförfogande genom prioriterade obhgationer skall användas för de mest angelägna,långsiktiga finansieringsbehoven inom jordbrukssektorn. Systemet bygger på att landshypoteksföreningarnaskreditgivning skall utgå från de jordbrukspolitiska målen. Övriga kreditinstitutfår möjlighet att i ökad omfattning medverka i jordbrukets finansiering genomoprioriterad FiU1982/83:46 22 En förutsättning för den prioriterade upplåningen börenligt propositionen vara att det finns ett prioriteringssystem förhypoteksföreningarnas kreditgivning. Som prioriterade ändamål anförs i förstahand investeringslän, dvs. lån till långsiktiga investeringar imarkanläggningar, byggnader och byggnadsinventarier med eller utan statliggaranti, och i andra hand om väntetiden tenderar att bli alltför längförvärvslån, dvs. lån för finansiering av förvärv av jordbruksfastigheter, ochövriga mer långfristiga kapitalbehov för vilka statlig länegaranti ställs.