bet · G601KU31 · 1982-12-31 00:00:00 — Det bör konstateras att gällande riksdagsordning inteförutsatt att större ekonomiska s. k. åtgärdspaket skulle läggas fram i annatsammanhang än i budgetpropositionen eller i kompletteringspropositionen. Under1970-talet har olika ekonomisk-politiska åtgärdspaket ofta presenterats underriksdagens höstsession. Som framgår av kommitténs redogörelse har olikamodeller tillämpats för hantering av dessa s. k. paket i . De förändringar som ägt rum i den ekonomiska utvecklingenunder och har inneburit att politiken fått enannan inriktning och att det parlamentariska läget varit komplicerat.Kravet att finna nya former för samordning av ekonomiska beslutsfattandehar därmed skärpts. Det torde stå helt klart att på ett helt annatsätt än måste samordna ohka ekonomiska åtgärdspaket. Enligt utskottets mening har kommittén lagt alltför storvikt vid frågan om finansutskottets ställning på bekostnad av den principielltcentrala frågan hur samordningen av budgetbehandlingen och övriga ekonomiskafrågor bäst bör ske i . Utskottet delar inte kommitténs uppfattningatt samordningen av dessa frågor i allt väsenfligt fungerat väl. Tvärtom visarerfarenheterna av beslutsfattande att i dessafrågor har samordningen brustit i viktiga hänseenden. Propositioner som föreläggs i s. k. ekonomiskaåtgärdspaket avser att påverka den ekonomiska utvecklingen och efterfrågan isamhället på ett bestämt sätt. Det är därför nödvändigt att åtgärdspaketshelhetsef- KU 1982/83:31 30 fekterbedöms och ställs mot de alternativa program eller paket som föreslåsmotionsvägen. Huvudfrågan i ett sådant sammanhang är om och i så fall / vilkengrad ekonomin bör stimuleras eller dämpas. Detta åstadkommes genom att fleraolika medel utnyttjas. Att bedöma varje enskilt medel isolerat för sig skulleinnebära att helheten gick förlorad. Denmodell som valts att dela upp ettåtgärdspaket liksom motsvarande motionsförslag i sina beståndsdelar på olikautskott har som nämnts lett till att olika komponenter som avsetts varaalternativ till varandra kommit att behandlas var för sig i olika utskott ochdärigenom inte ställts mot varandra. Ettofta återkommande problem har varit då förändringar i olika skatter använts somekonomisk-poUfiska instrument. Förslag att ändra skatterna har i oftabehandlats avskilda från det ekonomisk-politiska syftet med åtgärderna.Internationellt sett är detta en unik företeelse. I de flesta västerländskaparlament hanteras skatte- och ekonomisk-politiska frågor som en helhet, t. ex.i ett och samma utskott. Så är fallet i de nordiska grannländerna. I andraparlament skapas en helhetsbehandling genom att parlamentet i ett första stegtar ställning fill helheten och därefter i andra steget behandlar de enskildakomponenterna. Det första steget är därvid direkt bindande för hanteringen idet andra steget. Utskottetser vissa fördelar med en gemensam beredning inom finans- och skatteutskottenav skattepolitiska förslag. En direkt sammanslagning av de båda utskotten tillett utskott, som föreslås i motion 1158, vill utskottet dock inte tillstyrka.Ett sammanslaget finans- och skatteutskott skulle inte bidra fill att lösasamordningen mellan finansutskottet och övriga utskott. Dessutom skulle detgemensamma utskottet få en speciell ställning i förhållande till övriga utskottoch innebära en kraftig förskjutning av nuvarande utskottsarbete. Självfalletmåste olika skattepolitiska åtgärder av större ekonomisk betydelse bedömas isitt ekonomisk-politiska sammanhang. En möjlighet att åstadkomma en sådanbedömning är att dessa frågor bereds i ett från fall till fall av finans- ochskatteutskotten sammansatt utskott. De möjligheter som nuvarande regler iriksdagsordningen ger att inrätta särskilda eller sammansatta utskott haremellertid aldrig utnyttjats. Kommitténs förslag för att underlätta skapandetav sammansatta utskott synes enligt utskottets mening inte vara tillräckligtverkningsfulla. För att få till stånd ett samarbete mellan två eller flerautskott torde ytterligare åtgärder vara nödvändiga. Sannolikt skulle det krävasytterligare stadganden om detta i riksdagsordningen. Imotion 2533 föreslås att tillsätter en utredning som ser överbeslutsprocessen i större ekonomiska frågor. Det finns enligt utskottet starkaskäl för detta. Det är nödvändigt att skapa bättre möjligheter att bedömaskatteåtgärder i ekonomisk-polifiska sammanhang. Vidare måste rufiner skapas såatt helhetsaspekten inte går förlorad vid behandlingen av s. k. åtgärdspaket. Utskottet tillstyrker mot bakgrund härav att en sådan KU1982/83:31 31 utredning filisätts som föreslås i motion 2533. Det kanfinnas skäl överväga ohka modeller för att samordna beslutsprocessen i störreekonomiska frågor. Det vore därvid naturligt att en utvärdering gjordes av deohka modeller som tillämpats . I ett sådant sammanhang bör, också prövas hur riksdagensbudgetarbete bör samordnas. Med nuvarande ordning blir de riktlinjer förbudgetarbetet som uttalar inte bindande för budgetarbete.Erfarenheterna från senare år visar på detta. Detta är mycketotillfredsställande. Genom att, som kommittén uttalar sig för, tillförafinansutskottets kansli personella resurser för att samordna den löpandeuppföljningen av budgetarbete skapas förutsättningar för enkonfinuerlig överblick över hur budgetarbetet fortskrider. Utskottet ärpositivt till detta. Kommittén ställer sig emellertid avvisande fill tanken påatt inrätta ett särskilt budgetkontor för dessa uppgifter. Frågan om självaformen för den löpande uppföljningen är enligt utskottet underordnad frågan omfunktionen. Kommittén har inte haft några invändningar mot funktionen. Tvärtombetonar man betydelsen av finansutskottets sammanställningsarbete. Det tordeemellerfid få ankomma på den av utskottet förordade utredningen att närmareanalysera hur denna funkfion bör inordnas, och utnyttjas för riksdagensekonomiska beslutsfattande. Närvarande: (), LarsTobisson (m), PaulJansson (s), (), (), (), RolfRämgård (c), (), Fihp (), (),(vpk), (), (), GunnarNilsson i (s) och (). (vpk) anser attden del av utskottets yttrande på s. 1 som börjar med"Partirepresentationen i" och slutar med "beröra frågan"bort lyda: Partirepresentationen i riksdagensutskott tas upp i ett särskilt yttrande till kommitténs förslag och imotionerna 296 och 2537. Enligt utskottets mening är partiernas deltagande pålika villkor i utskottens arbete av grundläggande betydelse. Utskottettillstyrker därför de yrkanden om partirepresentationen i riksdagsutskotten somframställs i motionerna 296 och 2537. KU1982/83:31 32 Skatteutskottetsyttrande /83:2 y över utskottskommittés betänkande om riksdagensutskott jämte vissa motioner I rubricerade ärende inskränker skatteutskottetsig till att ta upp två av de delfrågor som utskottskommitté ochvissa motionärer behandlat, nämligen hur beslutsprocessen i större ekonomiskafrågor skall ske och till vilket utskott de alkoholpolitiska frågorna skallhänföras. Beslutsprocessen i större ekonomiska frågor Kommittén lägger inte fram någotförslag som ändrar nuvarande regler för riksdagsbehandlingen av viktigaekonomiska frågor men uttalar att det vore värdefullt om t. ex. finans- ochskatteutskotten kunde enas om att bereda särskilt betydelsefulla ärenden isammansatt utskott. I syfte att underlätta tillkomsten av sådana utskottföreslås ett tillägg till RO om antalet ledamöter och om ordförande isammansatt utskott. har inte något att erinra mot utformningenav detta förslag som undanröjer vissa hinder för bildandet av sammansattautskott. Däremot finner utskottet det inte sannolikt att just de ekonomiskaåtgärdspaketen generellt sett skulle bli lämpligare behandlade genom attfinans- och skatteutskotten behandlar sådana ärenden i ett sammansatt utskott.Av den som bilaga till betänkandet fogade redovisningen av riksdagensekonomiska beslutsfattande framgår att de viktigare besluten somregel omfattat ett betydande antal frågor som faller utanför såväl finans- somskatteutskottets kompetensområden. Spridningen på olika utskotts områden kanockså sägas ha ökat i och med att långtgående besparingsåtgärder ansettspåkallade. Ätt under dessa omständigheter låta ett sammansatt finans- ochskatteutskott svara för de ekonomiska åtgärdspaketen skulle lätt kunna ledatill att övriga utskott uppfattar det sammansatta utskottet som en form avsådant överutskott som tidigare tagit avstånd från. En sammanhållenriksdagsbehandling av ekonomiska åtgärdspaket och de motförslag i paketform somoppositionspartierna framför kan enligt utskottets mening endast varameningsfull under förutsättning att partidisciplinen är total och voteringen ikammaren endast avser paketlösningarna. Sä snart enskilda motionsyrkandenframförs som avviker från paketlösningarna måste paketen delas upp i sinabeståndsdelar och voteringen avse de olika delarna. De praktiska fördelarna meden sammanhållen riksdagsbehandling framstår under sådana förutsättningar somganska begränsade. KU1982/83:31 33 Av den tidigare nämndaredovisningen av det ekonomiska beslutsfattandet framgår att de hittillstillämpade formerna för sådana beslut endast i ett fall lett till att ettprincipbeslut om den ekonomiska politiken kommit att strida mot ett senarebeslut om beskattningens höjd och att det i detta fall förelåg mycket speciellaomständigheter. Utskottet anser det vara att tillgripa mera våld än nödenkräver när på grundval av bl. a. denna incident och en viss brist på samordningunder det urtima 1980- vilket dock inte ledde till några motstridigabeslut - och (båda c) i mofion 1981/82:1158 kräversammanslagning av finans- och skatteutskotten. I motion 1981/82:2533 av EricEnlund m. fl. (fp, s, m, c) begärs i anslutning till det nu föreliggandebetänkandet utredning om beslutsprocessen i större ekonomiska frågor.Mofionärerna hänvisar därvid delvis till samma frågor som behandlas i dentidigare nämnda motionen. Enligt skatteutskottets mening kan det emellertid varamotiverat att nu påbörja en översyn av regeringsform och riksdagsordning motbakgrund av de vunna erfarenheterna av den nya grundlagen. Syftet bördå främst vara att skapa klarare och enklare regler för utskottens ochkammarens arbete. Utskottet har i olika yttranden och betänkanden förutsatt attvissa gränsdragningsproblem rörande skatter och avgifter borde tas upp tillprövning i sådant sammanhang. Det finns vidare enligt utskottets mening skälatt ifrågasätta om de omständigheter som ledde till att tullagsfiftningen ficken viss särställning i regeringsformen inte förlorat i betydelse genommöjHgheten att låta det sammansatta finans- och skatteutskottet utöva viss delav finansmakt under tid då inte pågår. Det kan.enligtutskottets mening förutsättas att det också finns andra frågor gällandekammaren och utskotten som bör prövas vid en sådan översyn. Skatteutskottetfinner därför att konsfitutionsutskottet bör överväga att tillgodose yrkandet imotion 1981/82: 2533 genom att begära en mera allsidig översyn av de lagreglersom reglerar arbete och till följd härav avstyrka bifall fill motion1981/82: 1158. I fråga om ärendefördelningenmellan utskotten föreslår kommittén bl. a. att de alkoholpolitiska frågorna -bortsett från rena skattefrågor - förs över från skatteutskottet fillsocialutskottet. Någon annan motivering för denna åtgärd än att det ärkommitténs bestämda uppfattning att de alkoholpolitiska frågorna hör hemma isocialutskottet framförs inte. finner detta förvånansvärt medhänsyn till att utskottet i sitt tidigare yttrande till konstitutionsutskotteti denna fråga, vilket är fogat som bilaga till betänkandet, framfört enligtutskottets mening tungt vägande skäl för att bibehålla nuvarande ordning. ställningstagande beror på den felaktiga redovisning av dennuvarande ärendefördelningen mellan SkU och SoU som anges på s. 18 i betänkandet (där SkU påstås handlägga 3 1982/83. KU1982/83:31 34 anslagsfrågor och SoU övriga frågor inom alkoholpolitiken,medan det verkliga förhållandet är det motsatta) eller på andra omständigheterundandrar sig utskottets bedömande. Utskottet vill emellertid med hänvisningtill sitt tidigare yttrande ånyo understryka det nära sambandet mellantillverknings- och beskattningsreglerna på alkoholområdet och beskattningsinstrumentetscentrala och avgörande roll i alkoholpolitiken. Mot denna bakgrund harutskottet funnit att en klar och praktisk gränsdragning är att bibehållanuvarande ärendefördelning som innebär att frågor om alkohollagstiftningenbehandlas av skatteutskottet, medan alla frågor om anslag, information ochalkoholistvård behandlas av socialutskottet. underströk i sitttidigare yttrande också vikten av kontinuitet i riksdagsbehandlingen av deolika ämnesområdena, oavsett hur ärendena fördelas mellan departementen. Denändring av departementsindelningen som kommer att genomföras av den nyaregeringen bestyrker enligt utskottets uppfattning vikten av att gränsernamellan utskotten inte ändras på sådana grunder. anser såledesatt bör avstyrka kommitténs förslag till ändring avtilläggsbestämmelsen 4.6.3 i riksdagsordningen liksom yrkandena i mofion1981/82:2534 av m. fl. (c, m, fp) och motion 1981/82:2535 avGöran m. fl. (s, m, c, fp) om bifall till kommitténs förslag i dennadel. Närvarande: (), (). StigJosefson (c), (), förste vice talmannen (),(). (), (), (),(), (), (), (), AnitaJohansson (s) och (). av (): Vid flera fillfällen har riksdagendiskuterat handläggningen inom av de s. k. "paket" med ettsamlat grepp på finansiella och ekonomiska problem som regeringen presenterat iriksdagen. I kommittébetänkandet har också diskuterats hur bäst skallkunna fatta konsistenta beslut i stora ekonomiska frågor. Finansutskottetsställning har därvid tillmätts särskild betydelse. Dessadiskussioner har inte lett till en lösning som tillgodoser behovet av KU1982/83:31 35 en sammanhållen riksdagsbehandling av större ekonomiska"paket". Även i nuvarande parlamentariska läge behövs en samordnadbehandling inom av budgetförslaget och andra förslag i fråga om denekonomiska politiken. Det finns därför anledning att på nytt pröva möjlighetenatt skapa en form för samordnad behandling av större ekonomisk-politiskaförslag enligt de tankegångar som redovisas i motion 1981/82:2533. Det torde vara svårt att finna en lösning därgränsdragningsproblem mellan skatteutskottet och socialutskottet i fråga omalkoholpolitiska frågor helt kan undvikas. Övervägande skäl talar dock emot den av skatteutskottetsmajoritet förordade ståndpunkten att en enhetlig riksdagsbehandling avalkoholfrågorna bäst främjas av att nuvarande kompetensfördelning mellanskatteutskottet och socialutskottet bibehålls. En förändring av alkoholpolitikens inriktning ochorganisation påbörjades . uppgifter på alkoholområdetöverfördes då till , och lagstiftningen rörande tillverkning ochförsäljning av alkoholvaror flyttades från budgetdepartementet tillsocialdepartementet. togs i ett aktivt alkoholpolitiskthandlingsprogram, där beskattningsfrågorna är en viktig, men ingalundadominerande faktor. För att dämpa alkoholförbrukningen tas ett bredare greppinnefattande andra åtgärder för att dämpa konsumtionen, sociala insatser ochförändrad informafionsverksamhet. Mycket talar därför för att alkoholpolitiken skullefå en bättre och mera sammanhållen behandling om gränsdragningen på dettaområde mellan skatteutskottet och socialutskottet sker i enlighet med deriktlinjer som förespråkas i kommitténs betänkande och i motionerna1981/82:2534 och 1981/82:2535. KU 1982/83:31 36 yttrande 1982/83:1 y om utskottsindelningen m. m. 1981/82:22 jämtemotioner) har berett övriga utskotttillfälle att yttra sig över en skrivelse från talmanskonferensen medöverlämnande av ett från utskottskommitté inkommet betänkande omriksdagens utskott (förs. 1981/82:22) jämte motioner. vill medanledning därav anföra följande. Utskottethar inget att erinra mot vad kommittén anfört såvitt gäller förhållandet mellanlagutskottet och justitieutskottet; inte bara arbetsbördesynpunkter utan ävenden omständigheten att justifieutskottets beredningsområde är ändamålsenligtavgränsat talar mot tanken att överföra ärenden från lagutskottet filljusfifieutskottet. Utskottetserfarenheter av den utskottsorganisation som infördes ger inte vidhanden att några förändringar skulle vara påkallade i fråga om finansutskottetsställning. Utskottet ansluter sig därför till kommitténs bedömningar i dettahänseende. Ifråga om önskemålen i mofion 1981/82:691 om ändrade regler för kallelse tillutskottssammanträde har inom utskottet yppats delade meningar. Utskottet haremellertid - på förevarande beslutsunderlag - stannat för att övervägande skältalar för att man skall behålla den utåtriktade information om riksdagsarbetetsom kungörandet i fidningarna innebär. Närvarande:Lisa (), (), (), (), BjörnKörlof (m), (), (), (), Karl-GustafMathsson (s), (), (), (), HansGöran () och (). KU 1982/83:31 37 yttrande 1982/83: ly omriksdagens utskott (förslag 1981/82:22) har berett övriga utskotttillfälle att yttra sig över delsskrivelse från talmanskonferensen med överlämnande av ett från riksdagensutskottskommitté inkommet betänkande om utskott (Förs. 1981/82:22), delsde med anledning av skrivelsen väckta motionerna 1981/82:2533-2537 och1982/83:19, delsde under den allmänna motionstiden väckta motionerna 1981/82:296,1981/82:478, 1981/82:691 och 1981/82:1158. Lagutskottethar beslutat att begränsa sitt yttrande till de delar av förslaget som berörlagutskottets arbetsbörda och beredningsområde. kommunisternasrepresentant i utskottet har framfört avvikande mening och därvid hävdat attutskottet i sitt yttrande även bör ta ställning till och tillstyrka förslagen imotionerna 1981/82:296 och 1981/82:2537 om partsrepresentation iriksdagsutskotten. vill med anledning avutskottskommitténs förslag anföra följande. Utskottskommitténkonstaterar (s. 35) att lagutskottets arbetsbörda måste anses tämligenbegränsad jämfört med andra utskotts. Å andra sidan är enligt kommittén deärenden som ankommer på lagutskottet ibland tunga och tidskrävande såsom då detär fråga om större och kanske tekniskt invecklade lagförslag. Kommittén anserdet därför knappast möjligt att överföra lagutskottets ärenden tilljustitieutskottet vilket diskuterats under utredningsarbetet. I ställetföreslår kommittén (s. 36) att vissa lagstiftningsärenden som ankommer pånäringsutskottet överförs till lagutskottet. Det gäller bl. a. frågor omavtalsvillkorslagen, marknadsföringslagen och lagstiftningen ominkassoverksamhet. Kommittén har inte funnit några bärande skäl för att dessaärenden skall ligga kvar hos näringsutskottet. Kommittén konstaterar vidare attlagutskottet skiljer sig från övriga utskott så till vida att utskottetpraktiskt taget inte har några anslagsfrågor att behandla. Kommittén harundersökt om någon ärendegrupp som innefattar anslagsfrågor kunde överförastill utskottet men har för sin del inte funnit någon lämplig sådan ärendegrupp. Lagutskottetvill till en början uttrycka en viss förvåning över kommitténs uttalande attutskottets arbetsbörda måste anses tämligen begränsad jämfört KU 1982/83:31 38 Någon närmare analys av utskottens arbetsbelastning synes inteligga bakom uttalandet utan detta torde grunda sig på en uppfattning hos andraledamöter och tjänstemän än lagutskottets som under utredningsarbetettillfrågats om utskottens arbetsbelastning. Utskottet vill för sin del intebestrida att det finns utskott som är betydligt mer arbetstyngda änlagutskottet, t. ex. de av kommittén nämnda finansutskottet, skatteutskottet,socialutskottet, näringsutskottet och arbetsmarknadsutskottet. Däremot tordeman inte kunna generellt säga att lagutskottet har en lägre arbetsbelastning änflertalet av de andra utskotten. De uttalanden som gjorts fill kommittén omlagutskottets arbetsbörda avspeglar i viss mån den något snäva syn pålagstiftningsarbetet som inte sällan kommer till uttryck. Som utskottskommitténsjälv framhåller är de ärenden som lagutskottet bereder ibland tunga ochfidskrävande. är det då fråga om större och invecklade lagförslag. Undersenare år har utskottet haft att handlägga ett flertal sådana ärenden. Här kannämnas t. ex. ny lagstiftning om handelsbolag, ny utsökningsbalk och nynamnlag. Utskottet vill också peka på att det inte sällan förekommer attlagförslag omarbetas eller ändras, vilket -förutom arbetet med att utformaändringsförslagen - ofta kräver ganska omfattande och ingående motivuttalanden. Detnu anförda understryker ytterligare riktigheten i kommitténs uttalande att detinte är möjligt att överföra lagutskottets ärenden till justitieutskottet utanatt det senare får en alltför hård belastning. Kommitténsförslag, att de lagstiftningsärenden på konsumenträttens område som nuhandläggs av näringsutskottet skall överföras till lagutskottet, kanlagutskottet helt ställa sig bakom. De olika konsumenträttsliga lagarna har ettsådant inbördes sammanhang att det är en betydande fördel om de kan behandlasav samma utskott. Det är därför rimligt att hela detta lagstiftningskomplexbehandlas av lagutskottet. Genom en överföring av ärendena till lagutskottetuppnås också en överensstämmelse med departementsindelningen. (Lagstiftningsärendena på konsumenträttens område handläggs avjustitiedepartementet.) Lagutskottetbereder f. n. anslagsfrågor endast såvitt avser bokföringsnämnden ochfideikomissnämnden. En överföring av flera anslagsposter till utskottetsberedningsområde skulle ha betydande fördelar. a. skulle utskottsarbetetlättare kunna fördelas över hela riksdagssessionen. För utskottets ledamöterskulle det vidare vara av väsentligt värde att utskottet utom den generellacivilrättsliga lagstiftningen fick hela ansvaret för ett visst bestämtsakområde. Som framgår av redogörelsen ovan har kommittén övervägt frågan meninte kunnat lämna något förslag om överföring av ärendegrupp till utskottet. Närnu departementsindelningen ändras anser utskottet det angeläget att frågan omöverflyttande till lagutskottet av bestämda ärendegrupper ånyo tas upp tillprövning. Utskottet vill för sin del föreslå att till utskottet överförs KU 1982/83:31 39 ärendenrörande exekutionsväsendet samt ärenden rörande konsumentfrågor. Frågorrörande exekutionsväsendet handläggs f. n. av kommundepartementet och iriksdagen av civilutskottet. Enligt tilläggsbestämmelse 4.6.16 tillriksdagsordningen skall civilutskottet bereda bl. a. ärenden om länsförvaltningenmed lokala skattemyndigheter och exekutionsväsendet. 1974 fillutredningen angående en allmän översyn av arbetsformer toglagutskottet upp frågan om en överföring av exekutionsväsendet till utskottetsberedningsomräde. Utskottet åsyftade då närmast kronofogdemyndigheterna. Medhänsyn till det nära samband som fanns mellan överexekutorsorganisationen ilänsstyrelserna och kronofogdemyndigheterna ansågs det dock inte lämpligt attskilja handläggningen av dessa ärendegrupper åt. Med ikraftträdandet av utsökningsbalken den 1 januari1982 upphörde överexekutorsorganiationen. Ett flertal av överexekutorsuppgifter, t. ex. exekutiv försäljning av fast egendom, överfördes tillkronofogdemyndigheterna medan andra uppgifter överfördes fill tingsrätterna.Exekutionsväsendets fidigare anknytning till länsförvaltningen har såledesupphört. Regeringenhar förordnat att ärenden om kronofogdemyndigheterna i fortsättningen skallföredras av chefen för ekonomi- och budgetdepartementen. Avsikten synes varaatt ärendegruppen skall överföras till det blivande . Kronofogdemyndigheternahandlägger i huvudsak arbetsuppgifter enligt utsökningsbalken. Vissakronofogdemyndigheter är vidare fillsynsmyndig-heter enligt 42 § konkurslagenoch har i denna egenskap tillsyn över förvaltningen i konkurser.Kronofogdemyndigheterna har således att huvudsakligen tillämpa lagstiftning somligger inom lagutskottets beredningsområde. Utskottet vill framhålla attutskottet vid behandlingen av ärenden rörande utsöknings- och konkursrättenåtskilliga gånger haft anledning att gå in på spörsmål omkronofogdemyndigheternas organisation och verksamhet, alltså frågor med näraanknytning till anslagsfrågorna. mening skulle det vara av värde om ärenden rörandekronofogdemyndigheterna överfördes fill utskottet.