bet · G601SkU47 · 1982-12-31 00:00:00 — Utskottet fann alt motionsvis framfördayrkanden om vissa inskränkningar och om beskattning av alla alkoholdrycker vidinförsel till kunde anses besvarade genom vad handelsministern anförtoch avstyrkte bifall till motionerna. godtog utskottets förslag. SkU1982/83:47 10 Vid sin senaste behandling avfrågorna om inköpsregistrering och ransonering av alkohol m. m. avstyrkteutskottet (SkU 1981/82:50) - - framställda motionsyrkandenoch anförde följande (s. 16). Utskottet vill först konstatera attfå frågor torde ha varit föremål för så mycket utredande somden om villkoren för att få köpa alkoholdrycker i . När alkoholpolitiska utredningen (APU) behandlade frågan isitt slutbetänkande fann den liksom tidigare nykterhetslagskommittéatt nackdelarna med en allmän inköpsregistrering var större än fördelarna ochavstyrkte därför ett införande av ett sådant system. Utan att gå in på alla desynpunkter som kan åberopas såväl mot som för en registrering finner utskottetatt flertalet av de invändningar som APU redovisade mot ett registreringssystemkvarstår, även om den faktiska utvecklingen lett till att de system som kantänkas komma till användning erbjuder bättre kontrollmöjligheter än de somtidigare prövades. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till dessamotioner. En med inköpsregistrering närbesläktad fråga tas upp avElver och (båda fp), som i motion 2243 yrkande 2 begäråterinförande av det tidigare avstängningsinstitutet, dvs. upprättande avspärrhstor och legitimationskontroll. Utskottet vill i denna fråga endasterinra om att detta system avskaffades främst med hänsyn till att det visadesig ineffektivt och lätt att kringgå. Då det enligt utskottets mening intefinns anledning tro att spärrlistorna skulle göra bättre tjänst än tidigareavstyrker utskottet bifall till detta yrkande. \ar prissättningen pårestauranger i fråga om spritdrycker och starköl reglerad medan däremotpriserna på vin i princip var fria. I samband med att utskänkningsskattenslopades (prop. 1963:90, BevU 1963:30) släpptes även prisregleringen avspritdrycker och starköl. Bakgrunden härtill var att prisrelationerna mellanspritdrycker och viner ändrats i betydande mån till nackdel för vinerna genomatt dessa fått bära en större del av kostnadsstegringarna inomrestaurangnäringen, vilket i sin tur lett till en konsumtionsförskjutning motstarkare drycker. bestämdes emellertid att restauratörerna skulle haskyldighet att utforma sin prissättning så, att förtäring av drycker med högrealkoholhalt inte främjas och att utskänkningspriset inte fick understigautminuteringspriset på samma vara. gällande bestämmelser om prissättningen pårestaurangerna återfinns i 50 § lagen (1977:293) om handel med drycker (LHD)och har i princip samma innebörd. Priserna på olika alkoholdrycker får ejsättas lägre än detaljhandelspriset för varan jämte skäligt tillägg förserveringskostnaden, och priserna skall avvägas så att försäljning av dryckermed högre alkoholhalt ej främjas. Såväl i proposition 1976/77:108 och iutskottets betänkande SkU 1976/77:40, som låg till grund för nämnda lag,diskuterades frågan om de SkU1982/83:47 11 höga restaurangpriserna på spritdrycker och vin. I dennafråga anförde utskottet följande (s. 90). Beredningsgruppen har konstateratatt det är olyckligt om alkoholpriserna blir så höga att man i stället för attbesöka en restaurang där det råder ordnade förhållanden söker sig tilltvivelaktiga miljöer, där konsumtionen sker under okontrollerade former. Högapriser stimulerar drickande före restaurangbesök, på restaurangtoaletter ochandra svårkontrollerade ställen. Gruppen och socialministern har dock intenågot annat förslag i denna prissättningsfråga än att nuvarande reglerbibehålls. Delta innebär att restaurangerna skall till inköpspriserna pådryckerna lägga skäliga hanteringskostnader, som enligt en överenskommelsemellan branschen och bestäms utifrån priset på spritdryckerna.Restaurangbranschens lönsamhet är visserligen dålig, men det måste anses varahelt oförenligt med de alkoholpolitiska strävandena att låta andra varor ellertjänster subventionera hanteringskostnaderna för alkoholdryckerna. Utskottetanser därför att det nuvarande systemet, som möjligen kan bli föremål fördetaljändringar, bör bibehållas. Den nämnda överenskommelsen mellanbranschen och innebar att särkostnaderna för hantering skulleberäknas till av inköpspriset. Med denna utgångspunkt förspritdryckerna skulle priserna på övriga drycker beräknas med ledning av vissarelationstal. Överenskommelsen ligger fortfarande till grund för nuvarandeprissättning, se författningssamling - SOSFS (S) 1981:23. Reglerna för serveringstider ochstängningstider återfinns i 46 och 47 §§ LHD. Servering av öl får påbörjastidigast och servering av andra alkoholdrycker tidigast . Omserveringstillståndet avser enbart öl skall severingen avslutas . I annat fall skall servering av alkoholdrycker avslutas . får dock förordna om andra tider för serveringensbedrivande (46 §). 147 § föreskrivs att ett serveringsställe skall vara utrymtsenast efter serveringstidens utgång. Bakgrunden till reglerna ärbl. a. att man har ansett del vara svårt att överblicka de alkoholpolitiskaföljderna av att avveckla den tidigare regleringen av serveringstiderna och attregleringen enligt vad man antagit inte uppfattats som något mer besvärandeintrång (prop. 1976/77:108). alkoholpolitiska beslutinnebar bl. a. att butiksnätet skulle kompletteras där det var glesast och medbutiker som har begränsat öppethållande på orter med litet befolkningsunderlagoch långa avstånd till närmaste butik. Det var enligt utskottets mening (SkU1976/77:40) dock inte lämpligt att låsa etableringen vid ett bestämt antalbutiker eller att införa någon annan form av kvotering. Prioriteringenborde ske efter de nu angivna rikthnjerna och med beaktande av dealkoholpolitiska och kommunala intressena. En sådan etableringspolitik skulleinnebära att kommuner som har centralort med ett befolkningsunderlag somåtminstone 1** 1982/83. SkU,1982/83:47 12 motiverar en butik med begränsat öppethållande skullekunna få en egen systembutik inom rimlig tid om de så önskade. Samtidigtanförde utskottet att den fortsatta etableringen inte fick leda till ettöverdimensionerat butiksnät med ökade risker från alkoholpolitisk synpunkt somföljd. Vid sin senaste behandling av frågan (SkU 1981/82:40)anförde utskottet att den utbyggnadslakt som redovisats i den aktuellapropositionen - i genomsnitt knappt två nya butiker - innebar en vissutsträckning i tiden av den etableringspolitik som beslutat. I demotioner som utskottet då hade att behandla anfördes bl. a. att utgångspunktenför etableringspo-litiken skulle vara kravet på god service och att entillfredsställande tillgång till försäljningsställen bidrar till att minskalangning och hembränning. Utskottet fann att meningarna möjligen kunde varadelade i fråga om takten för butiksnätets utbyggnad. Utskottet kunde för sindel ansluta sig till socialministerns uttalanden att etableringen måstegenomföras på ett sådant sätt att man i möjligaste mån förhindrar såvälalkoholpolitiska som sociala olägenheter. Detta borde enligt utskottets meninginte hindra att man såvitt möjligt också tog hänsyn till de kommunalaönskemålen. Utskottet fann att de framställda motionsyrkandena inte bordeföranleda någon åtgärd. Enligt vad som då gällde skulle utbyggnaden av buiiksnäteti första hand ske i kommuner där centralorten är belägen på ett vägavstånd tillnärmaste ort med systembutik om . Genom ett tillägg den 23 september1982 till avtalet mellan staten och Systembolaget har bestämmelserna omvägavstånd nu ändrats . Beslut om etablering i de kommuner i dennagrupp som har gjort framställning om inrättande av systembutik skall fattas isådan takt alt beslut beträffande samtliga kommuner föreligger senast under år1987 eller, om ansökan inkommer till bolaget eller senare, inom två årfrån inkomstdagen. Delmål för alkoholpolitiken, ransonering m. m. I motionerna 845 av . (s) och 1639 av m. fl. (fp) yrkar motionärerna att riksdagenskall uppställa ett delmål för alkoholpolitiken av innebörd att man under entioårsperiod bör uppnå en väsentlig minskning av den nuvarande alltför högaalkoholkonsumtionen. Målsättningen bör vara alt tolalkonsumtionen under dennalid minskas eller - enligt den sistnämnda motionen - en tredjedel.Motionärerna föreslår bl. a. prishöjningar för att nå det uppställda målet. Denförstnämnda motionen innehåller också yrkanden om obligatorisk legitimation påSystembolaget, slopande av det privata vinstintresset, förbud motsäljstimu-lerande åtgärder på alkoholområdet samt en ökad satsning påfolkrörelserna och på undervisning och information. SkU1982/83:47 13 Krav på legitimation, registreringav inköpen eller ransonering förs fram -: förutom i den redan nämnda motionen845 - i motionerna 874 av (), 882 av () ochRune () samt 1724 av och (båda fp). har i sitt yttrande över motionerna (sebilaga) erinrat om att rikthnjer för alkoholpohtiken innehåller ettsamlat program för att komma till rätta med den alltför högaalkoholkonsumtionen. Tyngdpunkten ligger i socialpolitiska insatser i vidmening, resurser till förebyggande åtgärder och upplysningsverksamhet ochsamordnade insatser för ungdomen mot alkoholmissbruk, narkotikamissbruk ochmissbruk av andra beroendeframkallande medel. I riktlinjerna ingår också attprisinstrumentet skall utnyttjas för att nedbringa konsumtionen. Kampen motmissbruket har enligt socialutskottet förts på ett brett plån med betydandeinsatser från olika organisationer och enskilda personer, och ansträngningarnahar sannolikt också lett till en minskning av totalkonsumtionen. Även om detfinns vissa negativa tendenser, såsom det tilltagande missbruket bland kvinnor,har utvecklingen enligt socialutskottets uppfattning gått i rätt riktning.Väsentiigt är att målsättningarna för alkoholpolitiken fått en bredareförankring hos allmänheten och att kravet på väsentliga begränsningar av totalkonsumtionenfår stöd av en allt starkare opinion. framhåller vikten av attalkoholpolitiken även i fortsättningen drivs på ett sådant sätt attdenna,utveckling inte bryts. konstaterar vidare att bred enighet råderom att resultaten är otillräckliga och att man inom ramen för tillgängligaresurser med all kraft bör sträva mot en avsevärd minskning av den nuvarande,alltför höga konsumtionen. När det gäller frågan om ett preciserat delmålvidhåller socialutskottet emellertid sin inställning från förra ,nämligen att ett delmål visserligen kan haen psykologisk betydelse som inte börunderskattas men att ett sådant rnål knappast kan anses meningsfullt på grundav svårigheterna att mäta förändringarna i totalkonsumlionen. inställning är sammanfattningsvis att manmed hänsyn till akoholskadornas utveckling måste anse att nedgången itotalkonsumtionen är helt otillräcklig och att samhälletdärför måste vara berett till kraftiga åtgärder för att säkerställa en fortsattminskning av alkoholkonsumtionen. Härmed avser socialutskottet den totalakonsumtionen och inte bara den officiella försäljningen. I sammanhanget pekarutskottet på den oroande utveckhngen i fråga om s. k; snabbvinsatser, som finnslätt tillgängliga även för ungdomar, och den alltmer utbredda hemtillverkningenav vin samt svårigheterna att förhindra hembränning, något som enligtsocialutskottet visar nödvändigheten av att först och främst åstadkomma enallmän attitydförändring till alkohol och en medvetenhet hos människorna om deallvarliga skaderisker som är förenade med alkoholbruket. Ambitionenmåste enligt socialutskottet vara att den totala konsumtionen Rättelse: S. 24, rad 20 Tillkommer:samt med avslag på motionerna 1982/83:280, 1982/83:713 och 1982/83:1723 SkU 1982/83:47 , 14 skallminskas kontinuerligt och så kraftigt som möjligt, helst mer än som angetts imotionerna. Effekterna av vidtagna åtgärder bör - menar utskottet - fortlöpandeföljas upp av berörda myndigheter, främst . Skulle det visa sigatt minskningen inte fortsätter i tillräcklig takt, måste manförutsättningslöst pröva om andra åtgärder, t. ex. restriktioner av olika slag,kan vara motiverade. I dagens läge bör man i första hand inrikta sig på ettfortsatt kraftigt stöd till information, upplysning och andraattitydpåverkan-de åtgärder för att därigenom påskynda utvecklingen i positivriktning. pekar också på betydelsen av att aktivt utnyttja prisinstrumentetför att tvinga tillbaka konsumtionen. Enligt utskottets uppfattning bör prisetpå alkoholdrycker åtminstone följa den allmänna prisutvecklingen. Skatteutskottetinstämmer i huvudsak i socialutskottets bedömningar, vilka f. ö. överensstämmermed dem tidigare gjort, och anser att syftet med motionerna1982/83:845 (s) och 1982/83:1639 (fp) i här aktuella delar i allt väsentligt ärtillgodosett genom vad socialutskottet anfört. I likhet med detta utskott ärskatteutskottet inte berett att f. n. tillstyrka införandet av särskildaalkoholrestriktioner, såsom registrering av inköp, avstängiiing m.m., eller attmedverka till försöksverksamhet med ransonering aV alkoholinköp. Åtgärder avolika slag får övervägas om utvecklingen av alkoholkonsumtionen skulle visasig ge anledning till detta. Utvecklingenunder senare år har - trots vissa negativa inslag - i stort sett gått i rättriktning. har kraven på kraftiga begränsningar av alkoholkonsumtionenvuxit i takt med med den ökade kunskapen om alkoholskadorna och farorna medalkoholvanornas utbredning. Utskottet vill åter betona vikten av att samhälletpå bred front angriper problemen på detta område genom sådana allmäntförebyggande åtgärder som socialutskottet angivit. Utskottet utgår också frånatt regeringen och uppmärksamt följer utvecklingen och imöjligaste mån förbättrar underlaget för kommande bedömningar av hithörandefrågor. Meddet anförda avstyrker utskottet såväl de i motionerna 845 och 1639 framställdayrkandena om delmål för alkoholpolitiken som yrkandena om registrering ochransonering m. m. i motionerna 845, 874, 882 och 1724. Förste vice talmannen m. fl. (m,s, c, fp, vpk) kritiserar i motion 1738 socialutskottets av godkändauttalande om att all statlig representation bör vara spritfri. enhälliga uttalande kunde det,inte anses stå iöverensstämmelse med den målsättning som gäller för alkoholpohtiken att statenpå ohka sätt främjar bruket av alkohol vid representation. All statiigrepresentation borde därför vara spritfri. Staten borde vidare visa storåterhållsamhet i fråga om användningen av andra alkoholhaltiga drycker i SkU 1982/83:47 15 Syftet med uttalandet var bl.a. att om möjligt avskaffa den alkoholtradition som finns på området. Fråganhade också samband med företagens rätt till avdrag för representationskostnadervid taxeringen. Avdragsrätten för vin och starksprit vid representation harnumera - efter initiativ från skatteutskottet - slopats. Enligt motionärernas uppfattning innebär beslutet omspritfri statlig representation ett avsteg från internationella umgängesreglerför representation och gästfrihet. Det är enligt deras mening inte rimligt attden eller skall vara förhindrad att i samband medmiddag bjuda t. ex. representanter för främmande länder på ett internationelltvedertaget sätt. Nuvarande ordning kan, menar motionärerna, ge en egendomligbild av och vårt begrepp om gästfrihet. Motionärerna framhåller å andrasidan att den statliga representationen liksom all annan representationsjälvfallet bör vara måttfull. I den mån det enligt vanliga umgängesregler ärbefogat med representation bör användningen av alkohol vara återhållsam. Detkan emellertid enligt motionärernas uppfattning inte gagna vare signykterhetspolitiken, attityderna till alkoholen eller kontakterna med t. ex.andra länder att fortsätta med den typ av kategoriska förbud som vi nu har. har i sitt yttrande över motionen anförtatt uttalandet om spritfri statlig representation inte var avsett som ettkategoriskt förbud men att uttalandet i allmänhet tolkats på detta sätt.Socialutskottet delar motionärernas uppfattning att uttalandet är alltförstelbent och anser att det finns anledning till viss uppmjukning. Denvägledande principen att statlig alkoholrepresentation skall vara återhållsamoch stå i överensstämmelse med vedertagna alkoholpolitiska målsättningar börenligt socialutskottet självfallet bibehållas men det bör inte ses som heltavgörande om det är spritdrycker eller vin som serveras i ett visst fall. Detväsentliga är att alkoholkonsumtionen totalt sett är måttfull och inte gårutöver vad gästfriheten kräver. menar att det i de flesta fallbör vara tillräckligt att bjuda på t. ex. vin och framhåller att alkoholfriadrycker alltid bör serveras som ett naturligt alternativ. Enligt skatteutskottets uppfattning var beslutet enmarkering av det allvar med vilket såg på det utbredda bruket avalkohol i olika sammanhang. Utvecklingen efter 1980 har inte gett anledningtill någon ändrad uppfattning. Ett bifall till motionen skulle lätt kunnauppfattas som en attitydförändring från sida. Närmare hälften avalla kommuner och flera landsting har dessutom beslutat om alkoholfrirepresentation. Emellertid har det visat sig svårt att vid besök avutländska gäster i alla lägen kunna upprätthålla förbudet. Detta förutsågs f.ö. också vid beslut. Enligt ett uttalande i en av de motioner som lågtill grund för beslutet (den socialdemokratiska motionen 1979/80:283 s. 12)kunde undantag "behöva göras för viss representation gentemotutlänningar". Skatteutskottetär också medvetet om att beslutet om statlig spritfri SkU1982/83:47 16 representation kan kringgås. Detta är naturligtvis mindrelämpligt och inte ägnat att skapa respekt för beslut. Utskottet ärdärför berett att föreslå att uttalar att undantag kan göras vidbesök av utländska gäster och i internationella sammanhang. Beslut om sådantundantag bör i varje enskilt fall fattas av talmannen för räkningoch av vederbörande statsråd i fråga om den statliga representationen i övrigt.Stor restriktivitet måste, som socialutskottet framhöll i sitt betänkande 1980,gälla i fråga om all alkohol vid representation. Utskottet utgår från att dessa intentioner kommer attföljas. Något särskilt tillkännagivande i anledning av utskottets uttalande ärdärför inte aktuellt. Motionen förutsätter långtgående uppmjukningar iriksdagens tidigare uttalande. På grund härav, och då utskottet inte heller iövrigt delar alla de bedömningar som gjorts i motionen, bör motion 1738 avslås. Dryckesskatten för vin och spritutgår i form av en grundavgift och en procentavgift. Grundavgiften förspritdrycker är . per liter och volymprocent alkohol, för starkvin 13:30kr. per liter (oavsett alkoholhalt) och för lättvin . per liter.Procentavgiften utgår för spritdrycker och för viner avpriset exkl. mervärdeskatt. Skatten för lättöl och kolsyrade läskedrycker är 40öre och för övriga läskedrycker per liter, exkl. mervärdeskatt. För öl(klass II) är skatten . och för starköl5:80 kr. I fem motioner återkommer olika yrkanden frän tidigare årangående beskattningens utformning. I motionerna 161 av () ochLars-Erik () samt 535 av och i (båda fp) yrkas att beskattningen av vin läggs om så att procentavgiften sänkseller slopas och grundavgiften i stället höjs. () begär imotion 280 att skatten tas ut efter alkoholhalt och att läskedrycker, juice ochlättöl befrias från dryckesskatten. Även yrkandet i motion 1723 av MargaretaGärd m.fl. (m) går ut på att i större utsträckning relatera skatten tillalkoholinnehållet. m. fl. (c) yrkar i motion 713 attbeskattningen läggs om så att användningen av inhemska råvaror inte missgynnas.Vidare yrkar motionärerna att en likörfabrik lokaliseras till . Dryckesbeskattningen fick sin nuvarande utformning isyfte att begränsa konsumtionen och främja en övergång till svagaredrycker. Detta framstår minst lika angeläget som tidigare, och utskottet är försin del inte berett att rucka på dessa principer. Utskottet instämmer i att dentotala konsumtionen av alkohol bör begränsas, vilket slag av alkoholdryckerdel än gäller. Alkoholbeskattningen bör emellertid enligt utskottetsuppfattning inte endast riktas mot den nuvarande konsumtionen av Ikohldryckeiayolika slag. Det är viktigt att den också får behålla en SkU1982/83:47 17 utformning som förebygger att nya, ej önskvärdadryckesmönster uppkommer. Att övergå till en renodlad beskattning efteralkoholhalt skulle enligt utskottets uppfattning kunna skapa helt nya problem.Man kan exempelvis befara att en god marknad uppkommer för svaga och billigaspritdrycker, som skulle få ett starkt konkurrensläge gentemot andra nuförekommande drycker av olika slag. Utskottet vill också framhålla att man även av andra skälbör undvika att ta ut en så betydande skatt som vi har på alkoholdryckernaenbart som ett fast belopp per liter för drycker av olika slag eller som en renodladskatt på den alkohol som ingår i drycken. Alt utforma beskattningen på dettasätt skulle medföra avsevärda förändringar av prisrelationerna mellan dryckerav olika kvalitet. Det bör framhållas att Systembolagets nuvarande sortiment avprisbilliga produkter allmänt anses hålla en godtagbar standard och alt dettaprisbilliga sortiment i alltför hög grad skulle missgynnas av de väsentligaändringar av prissättningen som en omläggning av detta slag skulle medföra.Utskottet kan inte se några fördelar häri från alkoholpolitisk synpunkt. Med det anförda vidhåller utskottet sin tidigare vidupprepade tillfällen redovisade uppfattning att beskattningen åtminstone istora drag har en från alkoholpolitiska utgångspunkter lämplig utformning.Samtidigt bör framhållas att den närmare avvägningen av skatteuttaget mellanolika dryckesgrup-per givetvis bör övervägas noga i samband med varjeskattehöjning. Med anledning av vad som anförs i vissa av motionerna villutskottet i sammanhanget gärna vitsorda att beskattningen av öl och starköljämfört med lättvinerna är hög i förhållande till sin alkoholhalt. Å andrasidan kan framhållas att konsumlionsutvecklingen för starköl talar emotskattelättnader för denna dryck, och utskottet tvekar också om lämpligheten iatt främja konsumtionen av så vardagliga alkoholdrycker som öl. Med detanförda avstyrker utskottet motionerna 280, 713 och 1723. När utskottet prövade frågan om procentavgiftenför lältvin hade den till knutna (a-nämnden)gjort en framställning till regeringen om sådana ändringar avbeskattnings-grunderna som åter föreslås i motionerna 161 och 535.Resonemanget som fördes i a-nämndens framställning och de då föreliggandemotionerna var att kvalitetsvinerna genom procentavgiften blivit oskäligtfördyrade och alt beskattningen gynnar den som använder billigare viner iberusningssyfte, som de bättre vinerna blir svåråtkomliga för normalainkomsttagare. Utskottet kunde lika litet då liknande frågorbehandlades finna någon alkoholpolitiskt hållbar motivering för ändringar idenna riktning. Utskottet delade därför regeringens bedömning när den beslutatatt lämna a-nämndens framställning utan åtgärd. I de nu aktuella motionerna åberopas inte några nya skältill stöd för en omprövning av frågan. Utskottet vill inte bestrida att skatten på de dyravinerna kan förefalla oskäligt hög såväl i kronor räknat som i jämförelse medVin- & spritcentra- SkU 1982/83:47 18 Man bör dock beakta att Vin- &spritcentralens och Systembolagets prispålägg - frånsett skatten - ärförhållandevis små och att prisläget för kvaliletsvinerna inte generellt äranmärkningsvärt högt här jämfört med i övrigt. När det gäller debilligaste vinerna är skillnaderna mellan inköpspris och försäljningsprisgivetvis mindre i kronor räknat men skatten slår väsentligt hårdare mot detprisbilliga sortimentet om man ser till försäljningspriset i förhållande tillinköpspriset. Systempriset har stigit kraftigt också på dessa viner. I fråga om de billigaste vinerna bör det framhållas attdet ingående varuvärdet är mycket lågt. Den som köper dessa viner kan därför -i motsats till den som redan köper kvahtetsviner - gå över till väsentligtbättre kvaliteter till en förhållandevis låg merkostnad.