bet · G601FiU45 · 1982-12-31 00:00:00 — betänkande 1982/83:45 om kommunalekonomiska frågor , m.m. (prop. 1982/83:90, 1982/83:100 bil. 9 och 1982/83:150) I detta betänkande behandlar utskottet dels proposition 1982/83:100 bilaga9 i vad avser Litt. E Bidrag och ersättningar tillkommunerna, dels de under allmänna motionstiden väckta motionerna 1982/83:309 av () och () omfördelningen av statsbidrag till kommuner och landsting, 1982/83:1154 av () om inkomstrelateradedifferentierade avgifter för och statlig service, 1982/83:1155 av m. fl. (m) om reglering avden kommunala redovisningen m. m., 1982/83:1165 av (c) och () omfortsatta reformer inom den statliga skattekraftsutjämningen, 1982/83:1578 av () om kommunalekonomiskaeffekter av centrala beslut, dels proposition 1982/83:90 omkommunalekonomiska frågor , dels de med anledning av proposition 90 väckta motionerna 1982/83:2243av m. fl. (rn), 1982/83:2254av m. fl. (c), 1982/83:2255av () och (), 1982/83:2256av m. fl. (fp), 1982/83:2257av m. fl. (vpk), dels proposition 1982/83:150 medförslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /84, m. (kompletteringspropositionen) i vad avser bilaga 1 momenten 8 och 16 ihemställan, dels de med anledning av proposition 150 väckta motionerna1982/83:2417 av m. fl. (m) yrkandena 5-9, 1982/83:2431 av KarinSöder m. fl. (c) yrkandena 17 och 18, 1982/83:2432 av m. fl. (fp)yrkande 7, 1982/83:2435 av m. fl. (vpk) yrkande 6. Det vid proposition 90 fogade lagförslaget har följandelydelse: 1 1982/83. FiU1982/83:45 2 Lag om ändring i lagen (1982:221) med särskildabestämmelser an gående det kommunala skatteunderlaget m. m. Härigenom föreskrivs att i lagen(1982:221) med särskilda bestämmelser angående det kommunala skatteunderlagetm.m. skall införas två nya paragrafer, I a och 4 §§, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Vid bestämmande av det förskott påkommunalskatt, landstingsskatt och församlingsskatt enligt 4 och 4 a §§ lagen(1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighetsutdebitering av skatt, m.m. som skall utbetalas samt avskatteunderlag för enligt lagen 1/979.362) omskatteutjämningsbidrag skall antalet skattekronor och skatteören enligttaxeringsnämndens beslut vid taxering minskas med hela det antalskattekronor och skatteören som har påförts andra skattskyldiga än sådanasom avses i 10 § I mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt såvitt avserlandstingskommun, därav såvitt avser komtnun och med 20 procentdärav såvitt avser annan menighet. Vid bestämmandet av skattesats för skallbestämmelserna i denna paragraf beaktas. I fråga om slutavräkning under är1986 skall antalet skattekronor och skatieören justeras på sätt anges i I a §. Denna lag träder i kraft . FiU1982/83:45 3 Den ekonomiska utvecklingen i kortimunsektorn inför1984 Propositionerna I proposition 90 har regeringen() efter föredragning av statsrådet 4. berett tillfälle att ta del av vad somanförts i propositionen om den ekonomiska utvecklingen i kommunsektorn. Därefter har regeringen i proposition150 bilaga 1 () 16. berett tillfälle att ta del av vad somanförts i propositionen om kommunsektorn. Föredraganden redovisar iproposition 90 de kalkyler över real och finansiell utveckling inomkommunsektorn som den särskilda arbetsgruppen om kommunernas ekonomi ()genotnfört. KEA:s volymberäkning i baskalkylen över den totalakommunala konsumtionen resulterar i en volymutveckling på och1,. Av dessa ökningar betingas 0,4 resp. avbefolkningsförändringarna medan resten beror pä olika utbyggnader i övrigt. Devolymkrav som följer av befolkningsförändringar är lägre än . Med hänsyn till förskjutningar i åldersstrukturen är detta en trendsom blir bestående under resten av 1980-talet. Sysselsättningsutvecklingen - mätt i antalet personer -beror bl. a. på sysselsättningsgraden. har gjort bedömningen mot bakgrundav utvecklingen att det är mest realistiskt att antaatt sysselsättningsgraden fortsätter att öka åren framöver men i en långsammaretakt. Under detta antagande skulle en volymökning enligt baskalkylen resulterai en sysselsättningsökning om drygt 10 000 personer för och med drygt 8000 personer för kommuner och landstingskommuner sammantaget. Föredraganden erinrar om att det i det korta perspektivetfinns en konflikt mellan det realekonomiska och det finansiella utrymmet förden offentliga verksamheten. Avgörande för sysselsättnitiigen pä sikt även förden offentliga sektorn är att den konkurrensutsatta sektorn stärks och skaparinkomster för stat och kommun. Den omläggning av den ekonomiska politiken somskedde är inriktad på att skapa förutsättningar för en ökadindustriproduktion. Det tar dock fid innan sädana insatser ger effekter påsysselsättningen. I avvaktan på det har regeringen beslutat omsysselsättningsstimu-lerande åtgärder. har i ett räkneexempel belyst hur det finansiellasparandet under vissa förutsättningar kommer att utvecklas i kommunsektornunder åren 1983-1985. Förutsättningarna är att den kommunalakonsumtionsökningen är , att investeringsvolymen är oförändrad samtatt pris- och FiU1982/83:45 4 Med dessa utgångspunkterkommer det finansiella sparandet att kraftigt försäinras enligt KEA:s kalkyler.Frän ett positivt finansiellt sparande indikerar kalkylerna ettsparandeunderskott i storleksordningen som sedanökar till ca och ca . I proposition 90 föreslås att indragningen avskatteunderlaget från fysiska personer , som sker för , avprincipiella skäl skall upphöra fr. o. m. är 1984. Detta innebär en finansiellförstärkning med ca . Därutöver föreslås ett särskilt riktatstöd för till finansiellt utsatta kommuner och landstingskommuner föratt hålla tillbaka större kommunalskattehöjningar. Därefter har regeringen iproposition 150 bilaga 1 (reviderade finansplanen) redovisat en mer positivbild av de kommunala finanserna för är 1984. Avgörande för den ekonomiskautvecklingen i kommunerna och landstingskommunerna ärkostnadsutvecklingen dessa år. En procents lägre kostnader motsvarar i principen procent i ökad konsumtion och sysselsättning. Den förändrade synen påkommunernas ekonomi förklaras enligt föredraganden bl. a. av att detantiinflationsprogram som läggs fram i den reviderade finansplanen med endämpning av kostnadsökningarna till väsentligt förbättrar det finansiellasparandet i kommunsektorn. Till detta kommer att inkomstskattereformen 1984enligt propositionen skall finansieras genom höjda energiskatter. Därigenomskapas enligt föredraganden ett utrymme som dels kan stärka den finansiellaställningen, dels tillgodose angelägna behov på de prioriterade områdena medökat antal sysselsättningstillfällen som följd. Därutöver beräknas definansiella överskotten bokslut, vilka tas upp budgetar,bli större än vad som tidigare kunnat förutses. De tidigare bedömningarna av sysselsättningsutvecklingeninom kommunsektorn bör enligt föredraganden kunna reviderasuppåt. Föredraganden erinrar dessutom om vad han redovisat om att införa ettstöd till kommuner och landstingskommuner för att underlätta för dessa att tillandra tidigarelägga rekrytering till fast anställning. Bidragetuppgår till 300 milj. kr. I detta sammanhang behandlarutskottet följande med anledning av proposition 90 väckta motioner: 2243 avLars m. fl. (m) vari hemställs 3. att beträffande propositionens hemställanunder punkt 4 som sin mening ger, regeringen till känna vad i motionen anförts, 2254 av m. (c) vari hemställs att godkänner vad som i motionen anförts om denkommunala ekonomin. FiU1982/83:45 5 2256 av m. fl. (fp) vari hemställs 4. att med anledning av propositionenshemställan under punkt 4 ger regeringen till känna vad som i motionen anförs, 2257 av m. fl. (vpk) vari hemställs 1. att beslutar att med avslag på propositioneni motsvarande delar godkänna vad som i motionen anförs om den ekonomiskautvecklingen i kommunsektorn. Vidare behandlar utskottet följandemed anledning av proposition 150 väckta motioner: 2417 av m. fl. (m) vari hemställs 5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförs om den kommunala ekonomin, 7. att antar i bilaga 1 intaget förslag till lagom begränsning i kommuns och landstingskommuns rätt att ta ut skatt för åren1984 och 1985, m. m., 9. att hos regeringen anhåller om förslag tillbesparingar på 1 . under /84 pä despecialdestinerade statsbidragen till primärkommunerna, 2432 av m. fl. (fp) vari hemställs att riksdagen7. godkänner de allmänna riktlinjer för utvecklingen av kommunsektorn somförordats i motionen, 2435 av m.fl. (vpk)vari såvitt nu är i fråga hemställs att beslutar 6. att godkänna vad som i motionen anförs omkommunsektorn. I motion 2243 av m.fl. (m) och i motion 2417 av m. fl. (m) anförs att en övergripandesamhällsekonomisk bedömning leder till slutsatsen att O-tillväxt ikommunsektorn måste uppnås möjligt-och helst hade bort eftersträvasredan fr. o. m. innevarande år. Den av samhällsekonomiska skäl oundgängligadämpningen av utbyggnaden av den kommunala sektorn måsteenligt motionärernas mening främst åstadkommas genom en kombination av minskadestatsbidrag och lagstiftning om temporärt kommunalt skattestopp för åren 1984och 1985. bör en utredning klarlägga förutsättningarnaför en lagstiftning rörande kommunalt skattetak. I motion 2417 föreslås attbidraget till driften av kliniker för psykiskt sjuka minskar med 2,5 miljarderkronor och att regeringen borde ge förslag till minskningar i statsbidragentill primärkommunerna med . I motion 2254 av . (c) framförs att takten i den kommunala utgiftsexpansionen måste liggapå en nivå som står i överens- FiU1982/83:45 6 stämmelse med tillväxten i landets totala inkomster ochproduktionskapacitet. En för snabb utveckling kommer i alltför hög grad attbeskära andra sektorers utvecklingsmöjligheter och alltför kraftigt begränsa deprivata hushållens köpkraft. Enligt motionärerna kommer den ekonomiska situationenredan under 1983 att förändras för kommuner och landsting till följd av densocialdemokratiska regeringens eftervalspolitik. Merkostnaden för dessaätgärder uppskattas till 4,. Detta underskotttillsammans med en 2-procentig expansion, hög arbetslöshet samt snabbtförändrad ekonomi riskerar att utlösa kraftiga skattehöjningar underåterstoden av valperioden. Motionärerna anser att hotet om stora kommunalaskattehöjningar måste avvärjas. Avgiftshöjningar kan inte helt uteslutas menkan aldrig ge några avgörande tillskott för att lösa kommunernas problem under1980-talet. Följden av detta blir att den kommunala volymutvecklingen under denärmaste åren måste bli begränsad. Kommuner och landsting måste vara bereddaatt göra omprioriteringar, effektivisera och hushålla bättre med tillgängligaresurser. I mo/o7iernfl 2256 och 24J2 av OlaUllsten m. fl. (fp) anförs att inom ramen för en viss total åtstramning av dentotala konsumtionen måste ske en omfördelning mellan expansionen av den privatarespektive den offentliga konsumtionen i förhällande till regeringens politik. Storlekenpå statens bidrag till kommunerna bör grundas på en samhällsekonomisk bedömningoch en analys av statens respektive kommunernas finansiella ställning. Motbakgrund av nödvändigheten att begränsa statens utgifter och nödvändighetenatt ge utrymme för privat konsumtion föreslår besparingar i statensbidrag till kommunerna på . (vpk) anförs att eftersom den kommunala sektorn måste spelaen viktig roll i kampen mot arbetslösheten måste kommunerna tillåtas expanderamera än vad regeringen möjliggör. Motionärerna förordar en expansionsom inte understiger . Den finansiella situationen ikommunsektorn som helhet kommer att försämras med denärmaste åren enligt den s. k. KEA-gruppens kalkyler. Kalkylerna bygger påförutsättningen att både priser och löner kommer att stiga per är ochkonsumtionsvolymen ökar . Materialet visar att skillnaderna mellan deenskilda kommunerna och landstingskommunerna är mycket stora. Kommunernasinkomster bestäms av skatteunderlaget, utdebiteringen och statsbidragen. Dessafastställs vanligen före verksamhetsårets början. FiU1982/83:45 7 att de förändringar som sker i löner och priser underverksamhetsåret endast får genomslag pä kommunernas utgiftssida medaninkomstsidan påverkas först på . Förändringen i kostnadsutvecklingenfår således omedelbar effekt på kommunernas finansiella sparande. Utskottet ser därför med tillfredsställelse på regeringensförslag i den reviderade finansplanen som syftar till att begränsa inflationenoch kostnadsutvecklingen i samhället. Detta i kombination med att skatteunderlagetfrån fysiska personer återställs kommer att stärka den finansiella situationeni kommunsektorn och möjliggöra en viss utbyggnad inom de prioriterade områdenabarn- och äldreomsorg. Regeringens förslag i propositionerna 90 och 150 vad gällerskatteunderlaget för fysiska personer och omfattningen av det riktade stödetförbättrar det finansiella sparandet i kommunsektorn med ca 1,3 miljarderkronor. Begränsas inflationen förbättras den finansiellasituationen i kommunsektorn enligt utskottets bedömning med i storleksordningen3-4 miljarder kronor. Om man dessutom tar hänsyn till att kommunernas ochlandstingskommunernas planer för konsumtionsökningen ligger pä mot , bör behovet av skattehöjningar bli relativt litet. Situationen för de enskilda kommunerna ochlandstingskommunerna varierar kraftigt, vilket gör att det trots förbättringeni det finansiella sparandet för kommunsektorn som helhet finns behov av attfördela det riktade stödet till kommuner med svårt finansiellt läge. Utskottetåterkommer till denna fråga under punkt 3. I motionerna 2243 och 2'/7 (båda m)framhålls vikten av nolltillväxt i den kommunala sektorn i kombination medindragning av statsbidrag m. m. I motionerna föresläs ökad indragning avskatteunderlaget frän juridiska personer samt indragning och minskning avstatsbidragen. Förslagen i dessa motioner innebär att det finansiella sparandetförsämras jämfört med KEA:s kalkyler med inemot . Förslagen i motionerna 2256 och 2432 (båda fp) innebär att4,dras in från kommunsektorn genom förslaget om en ny avgiftpå på skatteunderlaget. Av dessa återförs ca tilllandstingskommunerna så att likhet med primärkommunerna gäller avseendeskatteunderlaget frän juridiska personer. Vidare föreslås en särskild pott tillbehövande kommuner. Återstående avses finansiera delar avskatteutjämningsbidraget. Motionärerna accepterar att återförstill kommunsektorn för underlaget från fysiska personer. Sammantaget innebärförslagen en försämring av det finansiella sparandet med inemot 2 miljarderkronor i jämförelse med KEA:s kalkyler. Enligt utskottets mening är det i det finansiella läge somkommunsektorn befinner sig inte lämpligt att ytterligare försämra situationenså som föreslås i mofionerna 2243, 2417, 2256 och 2432. Behovet att stärkastatens finansiella situation, om vilket stor enighet råder, bör enligtutskottets mening inte få FiU1982/83:45 8 leda till att kommunerna tvingas till omfattandeskattehöjningar. I samtliga borgerliga partimotioner väckta med anledning avkompletteringspropositionen framhålls att statsfinanserna inte kan sanerasgenom att öka skatterna, och framför allt betonas behovet av fortsattamarginalskattesänkningar. Höjda kommunala utdebiteringar skulle motverkasänkningar av marginalskatterna. För att förhindra detta skulle, som föreslåsi motion 2417 (m), ett skattestopp kunna införas . Följdenhärav skulle enligt utskottets bedömning bli att drastiska nedskärningar skullebehöva göras på utgiftssidan. Det kan ifrågasättas om detta ens är möjligt attgenomföra med sä kort varsel, men enligt utskottets mening är det inte hellerönskvärt att på ett sä oplanerat sätt begränsa den kommunala servicen.KEA-kalkylerna visar att enbart befolkningsförändringarna leder till enkonsumtionsökning för landstingskommunerna på . Utskottet anser attbehovet av omprioriteringar och rationaliseringar inom den kommunala sektorn ärväl så stort som inom den statliga sektorn. Drastiska och oförutsedda förändringari förutsättningarna för den offentliga verksamheten kan leda till attnedskärningar främst görs av verksamhet, där det finns tekniska förutsättningaratt genomföra dessa, i stället för inom områden, där i nuvarande finansiellaläge behoven av kommunala insatser bedöms som mindre angelägna. Utskottet serdet inte heller meningsfullt att ange tak eller generella rikttal för denkommunala konsumtionens tillväxt. KEA-materia-let visar att behoven varierarmellan kommuner och landsting och att de finansiella förutsättningarna skiljersig. Utskottet anser därför, liksom utskottet konstaterade , attdet finansiella utrymmet sätter gränser för konsumtionens tillväxt. Underbeaktande av de viktiga uppgifter som kommuner och landsting har att utföra ärdet viktigt att den kommunala utvecklingen inordnas i ett övergripandesamhällsekonomiskt perspektiv. I motion 2254 (c) framhålls attkommuner och landsfing måste vara beredda att göra omprioriteringar,effektivisera och hushålla bättre med tillgängliga resurser. Utan en sådanomprövning och omställning sprängs de samhällsekonomiska ramarna. Motionärernapekar på att den kommunala volyrnutvecklingen måste blibegränsad till följd av att den kommunala inkomstsidan inte kan ge några störretillskott. Insatser för de gamla, sjuka och barnen måste prioriteras. Den syn som präglar motionen i dessa delar synes ligga väli linje med propositionerna, och utskottet gör bedömningen att effekten avförslagen i motionen leder till ungefär samma finansiella sparande förkommunsektorn som regeringens förslag. Motionärerna redovisar egentligen intenågot alternativ till regeringens förslag annat än när det gäller fördelningenmellan de speciella och de generella bidragen. Beträffande de konkretaförslagen i motionen till omläggning av skatteutjämningssystemet och detriktade stödet återkommer utskottet. Utskottet finner därför inte anledning atti detta sammanhang tillstyrka motionen. FiU1982/83:45 9 Utskottet anser mot bakgrund av deåtgärder regeringen nu föreslagit avseende den kommunala verksamheten och medden inriktning av-den ekonomiska politiken i övrigt som lagts fram ikompletteringspropositionen att en viss tillväxt synes vara möjlig i denkommunala sektorn inom områdena barnomsorg och åldringsvärd, som enligtutskottets mening bör vara prioriterade i den kommunala verksamheten, utan attomfattande skattehöjningar behöver vidtas. De åtgärder som föreslagits imotionerna 2243 och 2417 (båda m) samt 2256 och 2432 (båda fp) utgör somutskottet ser det ett hot mot denna utveckling. Utskottet avstyrker därmed deninriktning som föreslås i dessa~motioner. Utskottet anser det inte möjligteller önskvärt att låta den kommunala sektorn expandera på det sätt somföreslås i motion 2257 (vpk). Det statsfinansiella läget ger inte heller någotutrymme för ytterligare förstärkningar från statens sida till den kommunalasektorn som föreslås i motionerna 2257 och 2435 (båda vpk). Med det anfördaavstyrker utskottet motionerna 2257 och 2435. Beträffande yrkandet i motion 2417(m) angående förslag till besparingar av specialdestinerade bidrag tillkommunerna på vill utskottet hänvisa till det pågåendeöversynsarbetet inom avseende bl. a. nytt statsbidragssystemför barnomsorg och social hemhjälp, förenklat statsbidrag till gymnasieskolan,kommunala vuxenutbildningen och . Mot bakgrund av det arbete sompågår synes enligt utskottet någon ytterligare åtgärd inte påkallad frånriksdagens sida med anledning av motionen. 1 motion 2417 (m) begärsskattestopp . Som framgått av vad utskottet redovisatovan torde behovet av skattehöjningar vara betydligt större med den politik somförordas i motionerna 2417 och 2243 jämfört med den som föreslås i propositionerna.Utskottet anser därför att ett bättre sätt att undvika skattehöjningar än genomskattestopp vore att genomföra de åtgärder som föreslås i propositionerna. Det bör också noteras att ibetänkande 1980/81:22 har klarlagt att grundlagsregleringen av den kommunalasjälvbeskattningen innebär att kommunerna ges en reell frihet att bestämmabeskattningens storlek. drog därför slutsatsen attingrepp i kommunernas beskattningsrätt bör undvikas. Mot bakgrund av vad anfört ochutskottets ställningstagande i övrigt avstyrker utskottet förslaget i motion2417 till lag om begränsning i kommuns och landstingskommuns rätt att ta utskatt , m. m. FiU 1982/83:45 10 1. beträffande den ekonomiskautvecklingen i kommunsektorn attriksdagen med anledning av propositionerna 1982/83:90 moment 4 och 1982/83:150bilaga 1 moment 16 samt med avslag på motionerna 1982/83:2243 yrkande 3 såvittnu är i fråga. 1982/83:2254 såvitt nu är i fråga, 1982/83:2256 yrkande 4 såvittnu är i fråga, 1982/83:2257 yrkande 1, 1982/83:2417 yrkande 5,1982/83:2432yrkande 7 och 1982/83:2435 yrkande 6 såvitt nu är i fråga som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, 2. beträffande besparingar påspecialdestinerade statsbidrag till primärkommunerna attriksdagen avslår motion 1982/83:2417 yrkande 9, 3. beträffande förslag till lag ombegränsning i kommuns och landstingskommuns rätt att ta ut skatt att avslår motion 1982/83:2417 yrkande 7. Förslag till lag om ändring i lagen (1982:221) medsärskilda bestämmelser.angående det kommunala skatteunderlaget m. m. I proposition 90 har regeringen 1. antaga vid propositionen fogat förslag till lag omändring i lagen (1982:221) med särskilda bestämmelser angående det kommunalaskatteunderlaget m. m., dels berett tillfälle att ta del av vad somanförts i propositionen om 5. denkommunala beskattningen av juridiska personer. 1 proposition 90 föreslås att denindragning av skatteunderlag från juridiska personer som sker under år 1983behålls . Detta innebär att kommunerna får behålla avskatteunderlaget från juridiska personer medan för landstingskommunernaunderlaget reduceras till O %. De kyrkliga kommunerna behåller avskatteunderlaget. Reglerna behälls enligt föredraganden i avvaktan på attförutsättningarna för beskattningen av juridiska personer utreds. Dettautredningsarbete skall bedrivas skyndsamt och bör belysa konsekvenserna av enhelt slopad beskattning av företag jämfört med ett läge där kommunernahar full beskattningsrätt. Vidare föreslås att indragningen av skatteunderlaget frånfysiska personer , som sker för , av principiella skäl skallupphöra fr. o. m. . FiU1982/83:45 11 1 detta sammanhang behandlarutskottet de med anledning av proposition 90 väckta motionerna: 2243 avLars rn. (m) vari hemställs 1. att antar vid motionen fogat förslag till lagom ändring i lagen (1982:221) med särskilda bestämmelser angående det kommunalaskatteun-deriaget m. m., 3. att beträffande propositionens hemställanunder punkt 5 som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts. 2256 av m. fl. (fp) vari hemställs 1. att antar vid motionen fogat förslagtill lag om ändring i lagen (1982:221) med särskilda bestämmelser Eingående det kommunala skatteun derlaget m. m., 4. att med anledning av propositionenshemställan under punkt 5 ger regeringen till känna vad som i motionen anförs, 2257 av m. fl. (vpk) vari hemställs 2. att beslutar att med avslag påpropositionen i motsvarande del godkänna vad motionen anför om dsn kommunala beskattningen av juridiska personer, dels den med anledning av proposition 150 väckta motionen 2435 avLars m. fl. (vpk) vari såvitt nu är i fråga hemställs att 6. attgodkänna vad som i motionen anförs om ett återförande av den kommunalabeskattningsrätten av juridiska personer, 1 motion 2243 av m.fl. (m) föresläs en större indragning av skatteunderlag frän juridiska personerän vad regeringen föreslagit. Motionärerna förordar att indragningen fr. o. m.1984 bör göras total, dvs. att primärkommunernas rätt att tillgodoräkna sig av skatteunderlaget skulle försvinna. I motion 2256 av m. (fp) påpekas att anledningen till att indragningen av skatteunderlaget fränlandstingskommunerna var större än frän primärkommunerna var attlandstingen då hade en avsevärt bättre finansiell ställning. Detta förhållandegäller inte längre, enligt motionärerna. Indragningen bör därför göras likastor för primärkommuner och landsting, vilket innebär att båda typerna avkommuner får tillgodoräkna sig av skatteunderlaget.