bet · G601FiU16 · 1982-12-31 00:00:00 — Den kom till dåfinanspolitiken innebar ett statligt budgetöverskott och därigenom en tendenstill stark åtstramning av penningmarknaden. förekom kraftigakortfrisfiga svängningar i likviditeten på denna marknad beroende på bristandesynkronisering mellan inbetalningar till och utbetalningar från FiU 1982/83:16 58 staten.Under inbetalningsperioderna blev likviditeten på penningmarknaden extremtstram och bankernas upplåning i onödigt stor, vilket försvårademöjligheten fill en rätt bedömning av likviditetssituationen. Som riksbankenframhållit är förhållandena annorlunda nu och kännetecknas av ett stortstatligt utgiftsöverskott, successivt förfallande statsskuld samt en utjämningav betalningsströmmarna. I dagens läge är en utiåning på kreditmarknaden avriksgäldskontorets överskott knappast aktuell. Bestämmelsen i fråga tordedärför kunna utgå. Skulle det visa sig att det finns ett behov förriksgäldskontoret att kunna låna ut medel, förutsätter utredningsgruppen attriksgäldsfullmäktige tar initiativ till erforderliga lagändringar. 7 §Uppstår överskott pä statsverkets checkräkning i får bestämmaatt överskottet skall överföras till checkräkning iriksbanken. Uppstårunderskott pä statsverkets checkräkning i skall riksgäldskontorettäcka detta. Paragrafen motsvarar 4 § i riksgäldsfullmäktiges förslagmed vissa redaktionella ändringar. 8 §Det åligger att utbetala de anslag som anvisas på statsbudgeten avseenderiksdagen och dess verk samt kostnader för statsskulden och sådana övrigaanslag på statsbudgeten, som enligt särskilda beslut av skalldisponeras av . Kontoret får i mån av behov lyfta nämndaanslag genom uttag från statsverkets checkräkning i . Paragrafenöverensstämmer med 5 § i riksgäldsfullmäktiges förslag. 9 §Efter prövning i varje särskilt fall får besluta om avskrivning eller ackordrörande kontorets fordringar. Ackordsförslag får antas endast om det kan ansesvara till förmån för det allmänna. Ackordsförslag som inte framställs i konkurseller enligt ackordslagen (1970:847) får antas endast på villkor att ävenövriga borgenärer som ackordet angår godkänner detta. Omdet på grund av gäldenärens sjukdom eller av annan anledning måste ansesuppenbart obilligt att kräva betalning för fordran får riksgäldskontoretefterge fordringen helt eller delvis intill ett högsta belopp av . ivarje särskilt fall. Utövervad som följer av första och andra styckena får beslut om ackord ellereftergift inte fattas utan särskilda medgivande. Paragrafen innehåller föreskrifter om avskrivning,ackord och eftergift beträffande fordringar och motsvarar 9§ i riksgäldsfullmäktiges förslag. Till skillnad från detta förslag och fränvad som f. n. gäller ställs i lagrummet upp vissa allmänna villkor för attriksgäldskontoret skall fä anta ackordsförslag och besluta om eftergift.Samtidigt slopas beloppsgränsen för antagande av ackordsförslag. Reglerna, somnärmare motiverats i avsnitts, innebär en anpassning till vad som gällerbeträffande fordringar FiU 1982/83:16 59 somförvaltas av regeringen och av statliga myndigheter under regeringen. Vidtillämpningen av paragrafen bör kunna få erforderhg ledningav den praxis på, området som, utbildats inom m. m. 10 §Om inte särskilda skäl "talar däremot får medge inlösen av obligationeroch räntekuponger samt utbetalning av vinster på premieobligationslån, oaktatbetalningsrätten förfallit pä grund av preskription. 11 §Uppkommer under verksamhet anledning att väcka fråga omförfattningsändring eller annan åtgärd från statens sida, får fullmäktige göraframställning i ämnet såväl till som till regeringen. Paragraferna överensstämmer med 10 resp. 6 § iriksgäldsfullmäktiges förslag. 12 §Fullmäktige svarar för att intern revision av sker samt för att intern revisionkan ske av den inre riksdagsförvaltningen och andra verk änriksbanken enligt lagen (RFS 1968:8) om revision av riksdagsförvaltningen. Paragrafen motsvarar 7 § i riksgäldsfullmäktigesförslag med vissa justeringar. Ändringarna syftar till,att lagrummet bättreskall svara mot gällande ordning för revision av riksdagsförvaltningen. 13 §Varje är före skall fullmäktige till avge berättelse överförvaltningen av under det senaste budgetåret. Paragrafenmotsvarar 8 § i riksgäldsfullmäktiges förslag. Enligt 48 § i det nuvarande reglementet för riksgäldskontoretskall fullmäktige före utgången av januari till avge enberättelse om kontorets ställning och förvaltning under det senastekalendeiåret. 149 § föreskrivs att fullmäktige tillriksdagens revisorer skall avge en berättelse över kontorets ställning ochförvaltning. med att berättelsen lämnas till revisorerna skall enligtbestämmelserna om revision av riksdagsförvaltningen chefen förriksgäldskontorets revisionsenhet avge en rapport till revisorerna omrevisionsverksamheten som leds av honom. I samma författning (5 §) stadgasvidare att revisorerna för varje avslutat räkenskapsår skall granskariksbankens och tillstånd, styrelse och förvaltning. Överrevisionen skall revisorerna avge en särskild redogörelsetill . Redogörelsen skall bl. a. innehålla uttalande huruvidarevisorerna anser att fullmäktige bör beviljas ansvarsfrihet. Riksgäldsfullmäktigesförslag innebär att bestämmelsen i 48 § reglementet förs över till den nyalagen. Regeln dm att en särskild berättelse skall lämnas till riksdagensrevisorer föreslås däremot slopad. Som framgår avredogörelsen ovan har riksgäldsfullmäktige f. n. skyldig- FiU 1982/83:16 60 hetatt avge två berättelser varav den ena skall avse kalenderåret och den andraräkenskapsåret, dvs. Enligt utredningsgruppens mening är en sådanordning inte rationell. Härtill kommer att nuvarande regler innebär vissa andranackdelar. Som revisorer påpekat är riksgäldsfullmäktiges berättelsef. n. så utformad att den ger en översiktlig information om kontoretsförvaltning under det gångna kalenderåret. För verksamheten under andra hälftenav kalenderåret har mer detaljerade uppgifter lämnats, medan motsvarandeuppgifter beträffande saknas och därför måste inhämtas i enannan publikation. Av anförda skäl anser utredningsgruppen att det niivarandesystemet med två olika berättelser bör överges. I stället bör den ordningeninföras att fullmäktige skall upprätta en enda berättelse som bör avsebudgetåret och ha en sådan utformning att den kan ligga till grund för båderiksdagens och revisorernas granskning av verksamhet. Ilagen bör uttryckligen stadgas att verksamhetsberättelsen skall avges tillriksdagen. Någon särskild bestämmelse om att berättelsen också skall lämnastill revisorer synes däremot inte erforderlig. Det får anses ligga isakens natur att riksgäldsfullmäktige som att de avlämnar berättelsentill överlämnar den till revisorerna. Omberättelsen i fortsättningen skall avse budgetåret framstår det enligtutredningsgruppens mening som motiverat att ges möjlighet attbehandla såväl berättelsen som frågan om ansvarsfrihet för fullmäktige underhöstsessionen. En tidigareläggning av riksdagsbehandlingen förutsät-' ter attsåväl fullmäktiges berättelse som revisorernas redogörelse förgranskningsarbetet avlämnas än f. n. Några praktiskasvårigheter torde inte behöva uppstå vid en sådan förskjutning. Utredningsgruppenanser att fullmäktige lämpligen bör avlämna berättelsen före den 15 oktober.Efter samråd med kanslichefen hos revisorer förordarutredningsgruppen att tidpunkten för avlämnandet av revisorernas redogörelsebestäms till . 14 § Riksgäldsfullmäktige väljs för riksdagensvalperiod. Endast den som är myndig kan vara fullmäktig. Statsråd får ej varafullmäktig. Riksdagenväljer en av fullmäktige att vara ordförande. Fullmäktige väljer inom sig envice ordförande. Paragrafen överensstämmer med 11 § iriksgäldsfullmäktiges förslag med det tillägget att fullmäktig skall varamyndig. Ett sådant behörighetskrav finns för fullmäktig i båderiksgäldskontoret och . Som berörts i avsnitt 2 bör kravet gällatills vidare. FiU1982/83:16 61 15 § Fullmäkfige utser för en tidav högst en riksgäldsdirektör att vara chef för och envice riksgäldsdirektör att vara dennes ersättare. När både riksgäldsdirektören och vice riksgäldsdirektörenhar förhinder fullgörs riksgäldsdirektörens åligganden av en tillfälligersättare som fullmäktige utser. Paragrafen motsvarar 12 § iriksgäldsfullmäktiges förslag. Som utredningsgruppen framhållit i avsnitt 7bör mandattiden för riksgäldsdirektören liksom f. n. är fallet vara högst treår. Samma mandattid bör gälla för vice riksgäldsdirektören. I förhållande tillfullmäktiges förslag innebär paragrafen vidare den ändringen att dentillfälhge ersättaren för riksgäldsdirektören skall utses av fullmäktige ochinte av riksgäldsdirektören. 16 § För beredning och rådgivningskall inom finnas ett arbetsutskott bestående av fullmäktigesordförande, riksgäldsdirektören och en tredje ledamot, som fullmäktige utserinom sig. Paragrafen överensstämmer med 13 § i riksgäldsfullmäktigesförslag. 17 § Inom skallfinnas en revisionsenhet samt de enheter i övrigt som bestämmer. verksamhet leds under fullmäktige avriksgäldsdirektören. Verksamheten vid revisionsenheten leds dock av fullmäkfigesåvitt annat inte följer av lagen (RFS 1968:8) om revision avriksdagsförvaltningen. Ärendenas fördelning mellan enheterna skall framgå av enarbetsordning som fastställs av fullmäkfige. Paragrafen har sin motsvarighet i14 § i riksgäldsfullmäkfiges förslag. Som utredningsgruppen anfört i avsnitt 6bör organisation inte läggas fast i lagen utan bestämmas avriksdagen i annan ordning. Den särskilda ställning som revisionsenheten har bördock framgå av lagtexten. I enlighet härmed föreskrivs i paragrafen att vidriksgäldskontoret skall finnas en revisionsenhet och de övriga enheter somriksdagen bestämmer. Vidare anges att riksgäldsdirektören under fullmäktigeskall leda kontorets verksamhet. Detta gäller dock inte revisionsenheten somlyder direkt under fullmäktige med de inskränkningar som följer avbestämmelserna om revision av riksdagsförvaltningen. Hänvisningen tillrevisionsbestämmelserna syftar till att markera det självständiga ansvar somchefen för revisionsenheten har när det gäller intern revision av den inreriksdagsförvaltningen och andra organ än ochriksbanken. Slutligen innehåller paragrafen i enlighet medriksgäldsfulJmäktiges förslag en föreskrift om att fullmäktige genom enarbetsordning skall fastställa hur ärendena skall fördelas mellan enheterna.Som utredningsgruppen tidigare påpekat bör av arbetsordningen framgå attärenden rörande revisionsenheten skall föredras av chefen för den enheten. FiU1982/83:16 62 18 § Av fullmäktige avgörs 1. viktigare författningsfrågor; 2. viktigare frågor omriksgäldskontorets organisation och arbetsformer; ' 3. frågor om upptagande av lån motobligationer eller andra förbindelser; 4. frågor om utfärdande av statliggaranti eller lämnande av annat statligt stöd som enligt beslutskall prövas av ; 5. frågor om villkor för rörligakrediter; 6. frågor om avskrivning, ackord ocheftergift rörande fordringar; 7. anslagsfrågor och andra frågor avstörre ekonomisk betydelse; 8. fråga om inrättande av tjänst samtom tillsättande av tjänst i vilken lönegrad F 19 eller högre kan tillämpas påinnehavaren; 9. frågor om skiljande från tjänsteller uppdrag eller om disciplinansvar, åtalsanmälan, avstängning ellerläkarundersökning; 10. övriga frågor som enligt dennalag'skall avgöras av fullmäktige; 11. andra frågor som fullmäktige finnervara av större vikt eller som riksgäldsdirektören hänskjuter fill fullmäktige. Fullmäktige får i den utsträckningförhållandena påfordrar överlåta till riksgäldsdirektören rätten att besluta omupptagande av. dagslån och lån mot skattkammarväxlar, att bestämma de närmarevillkoren för andra län som skall tas upp samt att besluta i ärenden som angesi första stycket 4, 5 och 6. Rätten för riksgäldsdirektören att besluta i deangivna frågorna får, i den utsträckning fullmäkfige medger, avriksgäldsdirektören överiätas till annan tjänsteman. Sådana bemyndiganden förriksgäldsdirektören skall framgå av en av fullmäktige fastställd arbetsordningeller genom ett särskilt fullmäktiges beslut. Fullmäkfige kan bestämma attbeslut som fattas med stöd av fullmäktiges bemyndiganden skall anmälas förfullmäktige. Ärenden som inte skall avgöras av fullmäktige avgörs avriksgäldsdirektören ensam. I den mån sådana ärenden inte är av det slag att debehöver prövas av riksgäldsdirektören får de avgöras av. annan tjänsteman i denomfattning som framgår av arbetsordningen eller särskilda beslut. Paragrafen innehåller regler omvilka ärenden som skall avgöras av riksgäldsfullmäktige och i vilka falldelegation kan ske.. Lagrummet överensstämmer i väsentlig mån med 16 § iriksgäldsfullmäkfiges förslag. Vissa ändringar och tillägg har dock gjorts. Ensådan ändring rör fullmäktiges möjligheter att delegera beslutanderätten iärenden som rör upptagande av lån. Enligt förslaget skall fullmäktige kunnaöverlåta rätten att besluta i lånefrågor till riksgäldsdirektören eller annantjänsteman. Liksom beträffande delegation av beslutanderätten i andra ärendenföreskrivs dock att förhållandena skall påfordra det. Utredningsgruppen vill framhålla att hänvisningen till vadförhållandena påfordrar i och för sig innebär en viktig begränsning avfullmäktiges möjligheter att delegera beslutanderätten i olika ärenden. För attett avgörande skall få träffas av riksgäldsdirektören eller annan förutsätts FiU 1982/83:16 63 sålundaatt det.finns en godtagbar anledning härtill. Särskilt när det'gäller beslut omupptagande av län bör det enligt utredningsgruppens mening krävas vägande skälför delegation. Som exempel härpå kan nämnas att ett ärende är brådskande ochinte kan vila i avvaktan på att fullmäktige tar ställning. Också andra fall kantänkas där omständigheterna är sådana att beslutet rnåste fattas pätjänstemannaplanet. Även om paragrafen således inte medger att fullmäktigeöverlåter beslutanderätten i obegränsad omfattning ger den dock ett intryck avatt delegafionsrätten är tämligen vidsträckt. Utredningsgruppen anser därföratt i paragrafen närmare bör anges vilka beslut i läneärenden som får fattas avriksgäldsdirektören. När det gäller själva beslutet om upptagande av ett låntorde det i allmänhet inte finnas något behov av en delegationsmöjlighet. Ettundantag utgör emellertid s. k. dagslän och lån mot skattkammarväxlar. Fråga omupptagande av sädana lån aktualiseras daghgen och fullmäktiges beslut kan dåinte allfid inväntas. Det bör därför vara möjligt för fullmäkfige att liksom f.n. delegera beslutanderätten beträffande dagslån och lån mot skattkammarväxlartill riksgäldsdirektören liksom att överlåta åt honom att bestämma om räntefotoch övriga villkor för dessa lånetyper. Beträffande andra lån kan det finnasbehov av att bestämmanderätten när det gäller lånevillkoren kan delegeras.Detta gäller särskilt lån som skall tas upp utomlands. De närmare villkoren försådana lån fastställs i allmänhet efter ingående förhandlingar mellan de olikaparterna och representanterna för staten som låntagare måste ofta ha ett' visstförhandlingsutrymme. Det förekommer därför att fullmäkfige i samband medbeslutet om upptagande av utlandslån fastställer vissa ramar för lånevillkoren. Ienlighet med det anförda förordar utredningsgruppen att fullmäktige fårmöjlighet att fill riksgäldsdirektören överlåta rätten att besluta om upptagandeav dagslän och lån mot skattkammarväxlar samt att bestämma de närmare villkorenför andra lån som skall tas upp, allt i den mån förhållandena kräver det. Somutredningsgruppen framhållit i avsnitt 5 bör till de grupper av ärenden somenligt paragrafens första stycke skall avgöras av fullmäktige läggas frågor omavskrivning, ackord och eftergift beträffande fordringar som förvaltas avriksgäldskontoret. Enligt utredningsgruppens mening bör dock beslutanderätten isådana ärenden kunna delegeras. Ett tillägg härom har därför gjorts i andrastycket. Det får ankomma på fullmäktige att närmare bestämma i vilkenomfattning delegering bör ske. Utredningsgruppen vill dock framhålla att enlämplig lösning kan vara att rätten för riksgäldsdirektören och underlydandetjänstemän att besluta om avskrivning, ackord och eftergift knyts till vissabeloppsgränser efter mönster av avskrivningskungörelsen. Iförhållande fill fullmäktiges förslag innebär paragrafen slutligen en vissändring såvitt rör beslutanderätten i tjänstetillsättningsärenden. , Inomriksgäldskontoret tillämpas numera ett system med tjänster i olika lönefält. FiU1982/83:16 64 Detta medför att gränsen för vilkatjänstetillsättningsärenden som skall avgöras av fullmäktige infe kan knytastill en viss lönegrad. Utredningsgruppen förordar efter samråd med riksdagensförvaltningskontor att gränsen sätts vid tjänster där det kan bli aktuellt attpå innehavaren fillämpa lönegrad 19 eller högre, dvs. tjänster i det nuvarande lönefältetF 14-19. 19 § När fullmäktige i ellerfullmäktige i begär det skallgemensam överläggning ske i frågor som är av betydelse från kredit- ellervalutapolitisk synpunkt. Paragrafen innehåller enbestämmelse om det samråd i frågor rörande uppläningsverksamheten som skall skemellan och . Behovet av samråd och de formerhärför som tillämpas har behandlats i avsnitt 3. Paragrafen motsvarar närmast 19 § i riksgäldsfullmäktigesförslag. Till skillnad från detta är lagrummet inte tillämpligt, då fullmäkfigei och i gemensamt skall välja en ledamot och ensuppleant i styrelsen för enligt 5 § lagen (1979:749) omStockholms fondbörs. Någon särskild bestämmelse om sädana val i den nu aktuellalagen anser utredningsgruppen inte erforderlig. 20 § Fullmäktige i skallsammanträda en gång varannan veckaeller oftare om ärendenas beskaffenhet och oavbrutna gång kräver det. Vid varjesammanträde skall föras protokoll. Fullmäktige får inte sammanträda på område som ärockuperat av främmande makt. Fullmäkfige är beslutsföra när minst fem ledamöter ärnärvarande. Som fullmäktiges beslut gäller den mening som de flesta enar sig omeller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. Paragrafens första och andrastycken saknar motsvarighet i riksgäldsfull-mäktigesförslag men överensstämmeri huvudsak med 12 § i det nuvarande reglementet och 2 § tredje stycket igällande lag om . Tredje stycket är identiskt med 17 § ifullmäktiges förslag. Som utredningsgruppen framhållit i avsnitt 2 lederfullmäktige verksamhet på ett mera konfinuerligt sätt änstyrelserna i andra stafiiga verk. Detta förhållande kommer till uttryck genomden nuvarande bestämmelsen i 12 § reglementet om skyldighet för fullmäkfige attsammanträda. Enligt utredningsgruppens menirig bör en regel med motsvarandeinnehåll ingå i den nya lagen. I denna bör också tas in det nuvarandestadgandet om att protokoll skall föras vid fullmäktiges sammanträden. Ettsådant stadgande är motiverat med hänsyn till den betydelse protokollen har förkontrollen av fullmäktiges förvaltning. Utredningsgruppen anser vidare - som framgår av avsnitt 2- att till den nya lagen bör föras över det nuvarande förbudet mot sammanträdenpå ockuperat område. Däremot torde den gällande bestämmelsen om besluts- FiU1982/83:16 65 förhet vid sammanträden som hålls när delvis ärockuperat kunna undvaras. 21 § Riksgäldsdirektören skall närvara vidfullmäkfiges sammanträden och fårdeltaga i förhandlingarna, även om han inte är fullmäkfig. Han skall låtaanteckna skiljaktig mening till protokollet. Paragrafen motsvarar 18 §. förstastycket i riksgäldsfullmäktiges förslag. 18 § andra stycket i förslagetinnehåller ett stadgande om vem som skall föredra ärenden i fullmäktige. Somutredningsgruppen anfört i avsnitt 6 bör erforderliga föreskrifter i dettahänseende kunna tas in i en arbetsordning. Stadgandet föreslås därförutrnönstrat ur lagtexten. 22 § Fullmäktige kan föreskriva eller för särskiltfåll besluta att endast den som ärsvensk medborgare får . inneha eller utöva tjänst inom . 23 § Av stadgan (RFS 1978:7) om vissamedbestämmandeformer inom riksdagenoch dess myndigheter följer att befogenhet att besluta kanvara begränsad i vissa hänseenden. 24 § Beträffande arvoden till fullmäktig ochsuppleant finns föreskrifter i arvodesstadgan(RFS 1979:1) för och dess organ. Paragraferna överensstämmer med20-22 §§ i riksgäldsfullmäkfiges förslag. 25 § För resor som fullmäktig företar förriksgäldskontorets räkning har han rätt fillresekostnadsersättning, traktamente och annan ersättning enligt allmäntreseavtal () eller, när det är fråga om utrikes resa, enligtutlandsresereglementet (1953:666). Fullmäkfig skall hänföras fill reseklass A. Fullmäktig som är ledamot av har inte rätt tilltraktamente för deltagande i sammankomst i med fullmäktige eller förannan förrättning eller annat uppdrag där för räkning undertid då pågår. Vid förrättning på annan ort än under pågåenderiksmöte skall dagtraktamentet för fullmäktig som är ledamot av riksdagenminskas med det belopp för dag som utgår enligt ersättningsstadgan (1971:1197)för ledamöter. Vad som stadgas i denna paragraf skall även ägatillämpning på suppleant. Paragrafen motsvarar i alltväsentligt 23 § i riksgäldsfullmäktiges förslag. I första stycket har endastgjorts den ändring som föranleds av att allmänna resereglementet numera ersattsav ett allmänt reseavtal (). I andra stycket har efter samråd med riksdagensförvaltningskontor gjorts ett tillägg fill förtydligande av att dubblatraktamenten inte kan utgå till fullmäktig som är riksdagsledamot, dä hån ellerhon under pågående deltar i förrättning på annan ort än . 5 1982/83. FiU1982/83:16 66 26 § Om besvär över beslut inom riksgäldskontoretföreskrivs i besvärsstad- gan (RFS1970:3) för och dess verk. Paragrafen överensstämmer med 24'§ i riksgäldsfullmäkfigesförslag. 27 § Fullmäkfig som vägrar ansvarsfrihetär därmed skild från sitt Åtal mot fullmäktig för brott, begånget i utövningen avuppdraget, får beslutas endast av finansutskottet. Åtal mot riksgäldsdirektören för brott, begånget iutövningen av tjänsten, får beslutas endast av finansutskottet! Ärriksgäldsdirektören inte fullmäktig får sådant åtal också beslutas avfullmäktige. Paragrafen motsvarar i sak 25 § iriksgäldsfullmäktiges förslag med den ändringen att åtal mot riksgäldsdirektör,som inte är fullmäkfig, skall kunna beslutas såväl av finansutskottet som avfullmäktige. och fullmäktiges exklusiva rätt attbesluta om åtal bör gälla också vice riksgäldsdirektören och den tillfälligeersättaren för riksgäldsdirektören, då någon av dem tjänstgör iriksgäldsdirektörens ställe och därvid gör sig skyldig till brott i dentjänsten. Någon särskild bestämmelse härom är dock inte erforderhg. Brott somvice riksgäldsdirektören och den tillfälhge ersättaren begår vid utövningen avsina ordinarie tjänster följer vanliga ätalsregler. Denna lag träder i kraft den 1januari 1983. Den nya bestämmelsen i 13 § tillämpas dock först frän och med den1 . Till dess tillämpas i stället motsvarande äldre bestämmelse. Genomlagen upphävs lagen (1974:568) om och lagen (RFS 1975:8) medreglemente för . Enligt utredningsgruppens meningbör den nya lagen kunna träda i kraft . De nya reglerna omriksgäldsfullmäktiges verksamhetsberättelse bör dock tillämpas först fr. o. m.den 1 juU 1983. Några andra övergångsbestämmelser är inte erforderliga. Förslaget till Lag om ändring i lagen (RFS 1975:6) medreglemente för (Bankoreglementet) 21 § I lagen (1982:000) om finns bestämmelser om skyldighet för fullmäktige iriksbanken och fullmäktige i riksgäldskon-I toret att sammanträda gemensamt. Paragrafen innehåller i sinnuvarande lydelse bestämmelser om att riksbanksfullmäktige och riksgäldsfullmäkfigegemensamt skall utse en medlem i direktionen för och ett ombud vidrevisionen av kanalens räkenskaper. I 14 § 3 mom. bankoreglementet finns vidareregler FiU1982/83:16 67 om beslutsförhet och omröstningsförfarande vid de bådafullmäktigeförsamlingarnas gemensamma sammanträderi. Riksbanksfullmäktige har i sitt yttrande frarrihälUt attfullmäktigeförsamlingarna inte längre utser någon ledamot i direkfionen förGöta kanal eller något revisionsombud. Gemensamma sammanträden förekommerendast vid val av styrelseledamot och suppleant i .