bet · G601FiU30 · 1982-12-31 00:00:00 — Särskilt kommer idenna riktning att verka de arbetsskapande program och investeringsinsatser somförordas i motion 1710. dels utskottets hemställan under 8 bort ha följandelydelse: 8. beträffande de allmännariktiinjerna för budgetregleringen att med avslag på regeringens förslagi proposition 1982/83:100 bilaga 1 moment 2 och motionerna 1982/83:1647 yrkande2,1982/83:2107 yrkande 2 och 1982/83:2140 yrkande 3 godkänner vad som förordatsi motion 1982/83:1710 yrkande 2 och som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört. FiU1982/83:30 91 Utredning om begränsning av de automatiskakostnadsökningarna i statsbudgeten (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 39 som börjar med "Utskottet anser att motionärernas" ochslutar med "regeringen till känna" bort ha följande lydelse: Motionärernas förslag är ännu ettförsök att holka ur den sociala tryggheten. Tanken att man genom att minska desamhälleliga transfereringarna skulle minska inflationen bortser fråninflationens verkliga orsaker. Verkningarna av förslaget i motion 2140 och ävenav vad som förordas i motion 1647 (fp) blir att mottagare av samhälleligatransfereringar, vilka till stor del är låginkomsttagare, får lida etter värregenom av andra krafter skapad inflation. Detta är ett utslag av ett ekonomiskttänkande som sätter ett litet budgetunderskott som ett mål i sig för denekonomiska politiken. Det bör ju i sammanhanget dessutom inflikas att denoffentliga sektorns budgetunderskott icke skapas inom socialförsäkringssektorn,vilken lämnar ett betydande överskott. Däremot har utskottet inget att invända omindexuppräkningen av skatteskalan skulle begränsas. Detta bör dock tas upp isamband med skattepolitiken. Utskottetavstyrker alltså bifall till motionen 2140 yrkande 5. dels utskottets hemställan under 9 bort ha följandelydelse: 9, beträffande utredning ombegränsning av de automatiska kostnadsökningarna i statsbudgeten att riksdagenavslår motion 1982/83:2140 yrkande 5, Utredning om begränsning av de automatiskakostnadsökningarna i statsbudgeten (), (), (), (c), (), () och () anser att den del av utskottets yttrande på s, 39som börjar med "Utskottet anser att motionärernas" och slutar med"och jordbruksregleringen" bort ha följande lydelse: Utskottet anser att motionärernasförslag om en begränsad kompensation kan vara ett sätt att dämpa inflationsförväntningarna.Genom att endast en begränsad kompensation ges i transfereringssystemet kanförutsättningar skapas för att minska kompensationstänkandet i andra sammanhangvilket skulle kunna bidra till att dämpa de inflationsdrivande krafterna. Såsnart inflationen stiger över en viss nivå minskar med en sådan metod de realautgifterna under vissa anslag. Vid en strikt tillämpning fungerar åtgärden FiU1982/83:30 92 således som en automatisk stabilisator i budgeten.Liknande tankegångar framförs i motion 1647 (fp). Där sägs att det är viktigtatt statsmakterna försöker skapa trovärdighet för en långsiktigt lågprisökningstakt. En metod kan vara, sägs i motionen, att ange ett mål förinflationstakten, t. ex. , och därefter med lämpliga ätgärder ge eftertryckåt denna målsättning. Även i motion 2107 (m) betonas vikten av att vi bryterautomatiken i utgiftsökningarna. Utskottet anser att frågan om att lösa upp automatiken påutgiftssidan är en mycket central fråga i det framtida budgetarbetet. Endastgenom att bryta utgiftsautomatiken är det möjligt att dämpa utgiftstillväxtenoch motverka ytterligare ökning av budgetunderskottet. Utskottet anser att det vore ett steg tillbaka att nuendast redovisa konsekvenserna av automatiken. Dessa är redan väl kända. Vadsom i stället behövs är förslag om konkreta åtgärder. Den här typen av drastiska ätgärder kan bli nödvändiga atttillgripa som ren krisåtgärd för att få balans iekonomin. De anslag i budgeten där andra typer av ingrepp redantidigare gjorts måste naturligtvis undantas. Vid en inflationstakt som ligger långt över detfastställda taket blir onekligen verkningarna stora vid tillämpning av den ovanskisserade metoden. Utskottet anser att det sociala skyddsnätet måstekonstrueras så att det ger varje medborgare en grundtrygghet. Därför är det ensjälvklarhet att undantag från de generella reglerna måste göras för desvagaste grupperna i ett läge med hög inflation. Indexklausuler i system, som baseras på avtal, måstehanteras i särskild ordning. Utskottet föreslår med anledning av vad ovan anförts attriksdagen beslutar ge regeringen i uppdrag att utreda och lägga fram förslagför att begränsa de automatiska kostnadsökningarna i statsbudgeten. Översyn av den offentliga sektorns långsiktigafinansieringsformer (), (), (), (c), (), () och () anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 40 som börjar med "I motion 1647" och slutar med "avutskottet" bort ha följande lydelse: I motion 1647 (fp) yrkande 3 begärsen översyn av den offentliga sektorns långsiktiga finansieringsformer.Utskottet delar motionärernas uppfattning att en sådan översyn är en logiskföljd av den nuvarande obalansen mellan en utgiftsandel på och enskatte- och avgiftsandel på av BNP. FiU1982/83:30 93 En sådan omprövning av deoffentliga utgifternas finansiering behöver inte betyda att de tjänster som nuär offentligt producerade försvinner. Det är emellertid vikfigt att sambandetmellan individernas förmåner och utgifter stärks. I många fall är det annarssvårt att veta om medborgarna värderar tjänsten hka högt som denresursförbrukning som krävs för att producera den. Även finansieringen av de offentligatransfereringssystemen behöver ses över. Utskottet instämmer i motionärernasuppfattning att sambandet mellan individernas förmån och utgift även härbehöver förstärkas. Konsekvenserna blir annars oacceptabla församhällsekonomin. Ett exempel på detta är ATP-systemet. Vid sin konstruktionanpassades det till en ekonomi med låg inflation och hög tillväxt. 1970-taletsekonomi har som alla vet visat upp en helt annan bild, och såvitt nu kanbedömas kommer inte heller att uppvisa en allmän ekonomisk tillväxtav samma storlek som under 1960-taiet. Större delen av det resursutrymme som skapas genom1980-talets tillväxt måste dessutom sättas av för investeringar och för attkomma till rätta med bytesbalansunderskottet. Det kommer alltså att bliförhållandevis litet kvar för konsumtion. Med nuvarande regelsystem är detta konsumtionsutrymmeredan intecknat, eller till och med överintecknat, genom gjorda åtaganden. Om regelsystemen inte förändras betyder det att det krävsen fortlöpande nedpressning av reallönerna. Att kontinuerligt sänka reallönernaunder vid en balanserad kostnadsnivå är varken möjligt eller önskvärt. Även om löntagarna skulle acceptera en kontinuerligreallönesänkning tar det innan den ekonomiska tillväxten skapar ökadeskatte- och avgiftsintäkter för den offentliga sektorn. Detta beror på attskatteinkomsterna i stor utsträckning är kopplade till löner och privatkonsumtion, som måste hällas tillbaka till förmän för exporten. Det är såledesförst när en väsentligt ökad sysselsättning skapas som skatteinkomsterna ökarigen. Detta framgår bl. a. av inkomstberäkning (bilaga 1.2till prop. RRV räknar där med en inkomstökning pä bara ca 6 miljarderkronor att jämföra med nära . Den senaresiffran inkluderar ett antal skattehöjningar. Detta är dock enligt utskottetingen framkomlig väg i fortsättningen. Därtill kommer att det är först nu som stora grupper medfull ATP-pension börjar nå upp till pensionsåldern, liksom attpensionärsgruppen blir allt större i förhållande till de yrkesaktiva grupperna.För närvarande går det fyra förvärvsarbetande på en ATP-pensionär, redan 1990har siffran sjunkit till tre förvärvsarbetande och den fortsätter att sjunkaäven därefter. Sammanfattningsvis menar utskottet att finansieringen avflera av de nu existerande försäkringssystemen måste ses över för att de skallstå i överensstämmelse med vår långsiktiga samhällsekonomiska utveckling. FiU1982/83:30 94 gäller t. ex. sjukförsäkringssystemet och arbetslöshetsförsäkringssystemetliksom pensionssystemet. Det är därför nödvändigt att regeringen påbörjar en sådanöversyn av hur finansieringsproblemet för den offentliga sektorn kan lösas.Därvid måste diskuteras såväl en tänkbar framtida finansieringsmodell som hurerforderliga förändringar skall genomföras. Om man underlåter att göra dettablir resultatet förödande för just de medborgargrupper som man främstvill skydda. Vad utskottet här anfört bör med bifall till motion 1647 yrkande 3ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 12 bort ha följandelydelse: 12. beträffande översyn av denoffentiiga sektorns långsiktiga finansieringsformer att med bifalltill motion 1982/ 83:1647 yrkande 3 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört. Uttalande om tillsättande av en parlamentariskkommission för att uppnå balans mellan statens Inkomster och utgifter senast år1986 , , och (alla m) anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 41 som börjar med "Det stora" och slutar med "motion278" bort ha följande lydelse: Utskottet anser inte atttillsättandet av en parlamentarisk kommission är rätta vägen för att nåstatsfinansiell balans. Ej heller är det möjligt att föreskriva att jämviktskall råda mellan statens inkomster och utgifter senast är 1986. a. tas till läget inom hela den offentliga sektorn och till den aktuellakonjunktursituationen. Motionären har emellertid helt rätt i att det snabbtväxande budgetunderskottet utgör ett av de största hoten mot stabiliteten iden svenska ekonomin. Det undergräver inte endast de offentliga finanserna utanförsvårar också det privata näringslivets utveckling. Utskottet delaruppfattningen i motion 278 att den enda framkomliga vägen för att minskabudgetunderskottet är att minska statsutgifterna. Vad utskottet här anfört börges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 13 bort ha följandelydelse: 13. beträffande uttalande om tillsättandeav en parlamentarisk kommission för att uppnå balans mellan statens inkomsteroch utgifter att med anledning av motion 1982/83:278som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. FiU1982/83:30 95 , , och (alla m) anser att dels den del av utskottets yttrandesom pås. 42 börjar med "Utskottet vill" och pä s. 43 slutar med"och 2140 (c)" bort ha följande lydelse: Regeringen förutser enkommunal konsumtionsökning om . Av samhällsekonomiska skäl och medhänsyn till de krav på höjda kommunalskatter som blir en följd av den sålunda"medgivna" konsumtionsökningen, kan enligt utskottets mening endylik volymexpansion icke godtas. Budgetpolitiken och därmed sammanhängandeåtgärder måste i stället inriktas på att möjligt åstadkomma O-tillväxti den samlade kommunala sektorn. Det allvariiga ekonomiska läget motiverar attkommuner och landsting genom omprövningar av löpande budgetar eftersträvar attredan under 1983 kunna nå O-tillväxt. Enligt utskottets mening är behovet av omedelbara åtgärderså stort att en lagstiftning om temporärt skattestopp för åren 1984 och 1985framstår som synnerligen angelägen. På en speciell punkt ansluter sig utskottet till vad somsägs i finansplanen, nämligen beträffande indragningen av skatteunderlag frånfysiska personer . Enligt riksdagsbeslut sker en dylik indragning såsomen temporär åtgärd ; den bör upphöra fr. o. m. Därigenomåterförs till kommunerna ett belopp vars storlek inte nu låter sig närmareberäkna men som för uppskattats till ca 855 milj. kr. Vad gäller de indragningar av skatteunderlag som skettbeträffande juridiska personer vill utskottet framhålla att indragningen avdessa medel bör permanentas och fr. o. m. 1984 fullföljas på sådant sätt attkommuner och landsting avstår från alla skatteintäkter från juridiska personer.Därigenom skapas förutsättning för en reformering av bolagsskatten. Inte helleri detta fall kan storleken av överföringen närmare beräknas; om åtgärdenvidtagits kan beloppet uppskattas till ca 1 265 milj. kr. En del kommuner, som kan komma att drabbas särskilt hårt,skall kunna fä viss kompensation. Den nödvändiga dämpning av den offentliga sektornsexpansion, som.av samhällsekonomiska skäl är erforderlig, måste förkommunsektorns del medföra faktiska minskningar av transfereringarna frånstaten till kommunerna. Utöver effekterna av ovan redovisade förslag tillförändrade regler för överförandet av kommunalskattemedel till staten börstorleksordningen av den förestående minskningen av ingående statsbidrag uppgåtill ca 2 ä , ett belopp som i stort sett kan beräknasmotsvara minskningen av den kommunala volymtillväxten från tillO-tillväxt. i relation till de kommunala intäkterna, i form av skatter ochstatsbidrag FiU1982/83:30 96 ,som överskrider , kan sparmålen,enligt utskottet, bedömas som rimliga och inte avsevärt mycket högre än vad somgenerellt gällt vid genomförande av de årliga besparingarna inom den statligasektorn. Vad slutligen angår statsbidragen till barnomsorgen synesfinansplanen utgå från att bidraget per plats bör vara oförändrat 1984 jämförtmed 1983.1 motion 2107 erinras om att bidragen bort utgå enligt de grunderriksdagen beslöt och ej i enlighet med beslut . I fråga om barnomsorgen gäller att den samhällsekonomiskautvecklingen omöjliggör en utbyggnad även i takt med nu föreliggande revideradeplaner. Då av fastlagda utbyggnadsplaner har, enligt utskottet, enpådrivande och kostnadshöjande effekt bör det av ursprungligenfattade beslutet om barnomsorgsutbyggnaden nu upphävas. Såsom anges i finansplanen gäller som en allmänförutsättning att några nya uppgifter inte kän läggas på kommunsektorn de.närmaste åreri. Utskottet anser att en minskning av den statligadetaljregleringen dessutom är absolut nödvändig. Dessutom erfordrasomprövningar av ett antal redan fattade beslut. Den politik som förordas i prop. 100 liksom i motionerna1647, 1710 och 2140 leder till en snabbare expansion än vad utskottetkan tillstyrka. dels utskottets hemställan under 14 bort ha följandelydelse: 14. beträffande den kommunalaekonomin att med anledning av vad som anförts i proposition1982/83:100 bilaga 1 moment 6 samt med avslag på motionerna 1982/83:1710 yrkande3 och 1982/83:2140 yrkande 8 och med bifall till motion 1982/83:2107 yrkande 4som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. (c) och () anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 42 börjar med "Utskottet vill" och pä s. 43 slutar med"och 2140 (c)" bort ha följande lydelse: Utskottet vill med anledning avmotionerna anföra följande. av pressades denkommunala volymökningen tillbaka och var målsättningen högst . Ävenom kommunerna ännu inte uppnått detta var de på god väg. 1981 var volymökningentreprocentig och 1982 . Det skall jämföras åriigen under1970-talet. Som ett naturligt resultat hade också de kommunalaskattehöjningarna kommit ner till en mycket låg nivå. FiU1982/83:30 97 I de flesta kommuner och landstinghar man inte kunnat beakta effekterna av eftervalspolitiken (devalvering,momshöjning, höjning av arbetsgivaravgifter m. när budgetarna för 1983fastställdes. Kommunernas merkostnader på grund av regeringens ätgärder kan nuuppskattas till utöver de riksdagenvåren 1982 beslöt dra in . Det betyder att kommuner och landsting nuriskerar att dra på sig mycket stora budgetöverskridanden . Enbedömning av storleksordningen pekar mot att överskridandena kan kommaatt :motsvara en utdebitering om . Enligt de kalkyler som den s. k. KEA-gruppen gjortberäknas kommunsektorns finansiella situation bli kraffigt försämrad åren 1984och 1985. Nedan visas ett räkneexempel som utförts av KEA-gruppenför 1984 och 1985. Beräkningarna har baserats pä antaganden om pris- ochlönekostnadsökning, volymökning av konsumtionen samt en oförändradinvesteringsvolym. Kommunalskattesatsen har förutsatts vara oförändrad jämförtmed preliminära utdebiteringssats. Om skatteunderlagsbegränsning fortsätter attgälla 1984 och 1985 blir det finansiella sparandet för kommuner och landstingenligt nedanstående tabell. Miljarder kronor 1984 1985 Primärkommuner - 5,7 - 9,6 Landsting - 2,7 - 5,5 Summa - 8,4 - 15,1 Om priser och lönekostnader såvälsom konsumtionsvolymen utvecklas annorlunda än i räkneexemplet påverkassjälvfallet det finansiella sparandet. En procentenhets snabbare ellerlångsammare kostnadsökning eller volymökning ger en försämring ellerförbättring av det finansiella sparandet med mellan 1-1,. Räkneexemplet leder enligtKommunförbundets och bedömningar till följande förändringav finansieringskapitalet under förutsättning att bruttoupplåningen förprimärkommunerna blir för 1983-1985 och för landstingen ca0,. Nettoupplåningen har beräknats till ca 1,5-2 miljarderkronor vardera året för primärkommunerna. I landstingskommunerna beräknas däremotamorteringarna överstiga nyupplåningen. FiU 1982/83:30 Primärkommuner - 4,0 - 8,1 Landstingskommuner - 2,5 - 5,2 1,12 2,12 0,78 1,51 Detta innebär alltså hot omkommunalskattehöjningar på . Den kommunala ekonomin har en sådan omfattning attäven den måste fasas in i den övergripande ekonomiska politiken. Kommuner ochlandsting bör därför ta sitt ansvar för att få bättre balans isamhällsekonomin. Styrande måste vara insikten om att de kommunala skatterna nunått en sådan höjd att de svårligen kan höjas ytterligare. Utskottet anser vidare att det statliga finansiella stödetbör fortsätta läggas om från specialdestinerade anslag tillskatteutjämningsbidrag. Utskottet tillstyrker att översyner görs av olikaspecialdestinerade bidrag i syfte att minska detaljregleringen och ökaeffektiviteten i bidragssystemen. Mot bakgrund av de finansiella utsikterna för ochdet angelägna i att hålla tillbaka de kommunala skattehöjningarna ser inteutskottet f. n. det som möjligt att minska statsbidragen till kommunerna. Någraindragningar i den storleksordning som föreslås i motionerna 1547 (fp) och 2107(m) ser inte utskottet som realistiska om man inte accepterar kraftigakommunala skattehöjningar eller en drastisk nedskärning av den kommunalaservicen. Utskottet vill för sin del inte förorda en sådan politik. Å andrasidan finns det inget finansiellt utrymme för åtgärder av den typ som föreslåsi motion 1710 (vpk). Utskottet anser att vad ovan anförts om den kommunalaekonomin bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 14 bort ha följandelydelse: 14, beträffande den kommunala ekonomin attriksdagen med anledning av vad som anförts i proposition 1982/83:100 bilaga 1moment 6 samt med avslag på motionerna 1982/83:1710 yrkande 3 och 1982/83:2107yrkande 4 och med bifall till motion 1982/83:2140 yrkande 8 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, FiU1982/83:30 99 RolfWirtén (fp) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s, 42 börjar med "Utskottet vill" och på s, 43 slutar med"och 2140 (c)" bort ha följande lydelse: I motion 1647 (fp) föreslås enbesparing på ca på statsbidragen till kommunerna, I motion2140 (c) yrkande 8 föreslås att som sin mening uttalar att regeringenvid förhandlingar med bör verka för att denkommunala volymutvecklingen begränsas till , Även i motionerna 1710 (vpk)och 2107 (m) föreslås, om än med andra medel, begränsningar i den kommunalaexpansionen. Utskottet anser att det är helt nödvändigt att denkommunala och landstingskommunala volymutvecklingen ytterligare begränsas. Denkommunala konsumtionen har ökat kraftigt ; som andel av BNPfrån är 1970 till , Trots en uppbromsning undersenare är har ökningen fortfarande klart överstigit BNP:s tillväxttakt, Ifinansplanen redovisas en underliggande expansionstakt på ,Utskottet har fidigare hävdat att denna måste bromsas till högst igenomsnitt. En högre expansionstakt skulle äventyra en samhällsekonomiskutveckling i riktning mot ökad balans. En lämplig metod kan enligt utskottet vara att successivtgöra om det kommunala skatteutjämningsbidraget till ett inomkommunaltskatteutjämningssystem efter förebild från de kyrkliga kommunerna. Enbesparing pä statsbudgeten på ca motsvarar av helaskatteunderlaget för kommunerna. En sådan avgift skulle delvis finansiera detkommunala skatteutjämningssystemet. För att kommunerna skall kunna klara dennainkomstminskning utan skattehöjningar och 1985 krävs attvolymökningen hålls tillbaka kraftigt, till högst i genomsnitt, samt attavgiftsfinansiering prövas i ökad omfattning. service kan därutöver endast byggas ut i den mändet kan ske genom omprioriteringar eller genom avgiftsfinansiering. Det ärutskottets uppfattning att kommunerna därvid bör prioritera barnomsorg ochäldreomsorg. Effektiviteten inom den kommunala servicen bör kunna ökasgenom att kommunerna i ökad omfattning utnyttjar möjligheterna till konkurrens,t. ex. genom anbudsförfarande och privat entreprenad. Privata initiativ inomområden som varit huvudsakligen förbehållna den offentliga sektorn böruppmuntras. Regeringen har i finansplanen aviserat en proposition omden kommunala ekonomin . Utskottet får därför anledning attåterkomma i dessa frågor, när denna proposition föreligger. Utskottet villockså hänvisa till vad FiU1982/83:30 100 som anförs om den kommunala sektorni avsnittet om budgetregleringen. Vad utskottet här anfört bör ges regeringentill känna. dels utskottets hemställan unde.- 14 bort ha följandelydelse: 14, beträffande den kommunala ekonomin attriksdagen med avslag på motionerna 1982/83:1710 yrkande 3 och 1982/83:2107yrkande 4 samt med anledning av vad som . anförts i proposition 1982/83:100bilaga 1 moment 6 och motion 1982/83:2140 yrkande 8 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s, 42 börjar med "Utskottet vill" och pä s. 43 slutar med"och 2140 (c)" bort ha följande lydelse: En planmässig utbyggnad av denoffentliga sektorns verksamhet fordrar en helt annorlunda statlig politikgentemot kommuner och landsting än den som de borgerliga regeringarna instiftati deras strävan att försvaga och avveckla delar av den offentliga sektorn.Effekterna av den åderlåtning av den kommunala sektorn med 3,5 miljarder kronorsom den borgerliga regeringen genomförde och det snäva tak som sattes för dessutvecklirig måste undanröjas. En ökad satsning på kommuner och landsting ärnödvändig både för att bekämpa arbetslösheten och lösa angelägna sociala behov.Inriktningen bör vara att kommunerna skall få utrymme för en avsevärt störreexpansion (av ungefärlig storleksordning ). Den närmare omfattningen av de åtgärder som behöver vidtasför den kommunala sektorn får utskottet återkomma till sedanregeringen efter överläggningar med utarbetat förslag tillåtgärder. Utskottet menar dock att vad som anförts bör ges regeringen tillkänna så att hänsyn därtill kan tas i det pågående propositionsarbetet. Detanförda innebär att det som anförs i motion 1710 (vpk) om den kommunalaekonomin godkännes. Däremot avstyrker utskottet vad som därom anförs imotionerna 1647 (fp). 2107 (m) och 2140 (c). dels utskottets hemställan under 14 bort ha följandelydelse: 14, beträffande den kommunala ekonomin attriksdagen med anledning av vad som anförts i proposition 1982/83:100 bilaga 1moment 6 samt med avslag pä motionerna 1982/83:2107 yrkande 4 och 1982/83:2140yrkande 8 och med bifall till motion 1982/83:1710 yrkande 3 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. FiU1982/83:30 101 (), (c) och ()anför: Enligt vår uppfattning måsteutvecklingen på kreditmarknaden innebära en avreglering i linje rnedvad den kreditpolitiska utredningen har föreslagit. Det är emellertid inte nu möjligt att snabbt åstadkomma detta framförallt med anledning av det stora och växande budgetunderskott som regeringenspolitik innebär. Vi har avvisat denna ekonomiska politik och också anvisat hurden ekonomiska politiken i stället måste utformas. Den inriktning som viförordar ger goda möjligheter att åstadkomma den önskadeliberaliseringen av kreditmarknaden. Det är emellertid inte redan nu möjligtatt avhända vissa av de instrument som den har. Utredning om övergång från arbetsgivaravgift tillIndirekt skatt (), (), (), (c), (), () och () anför: