bet · G601KU30 · 1982-12-31 00:00:00 — Regeringen och kanslihuset ansåg attså länge den militära jakten på ubåten försiggick efter olika indikationer meninnan man hade fått tag på en ubåt låg ansvaret inom de militära myndigheternasdomvärjo. Det blev fråga om beslut av regeringen och eventuellt diplomatisktagerande först i samband med att man skulle ha fått upp en ubåt till ytan. Detta var rollfördelningen. Under helaHårsfjärdsincidenten låg hela ansvaret, inklusive ansvaret för informationen,hos de militära myndigheterna. OUe : Sammanträdde försvarsrådet ? : I samband med att vi granskadeubåtsaffären utanför ägnade utskottet ganska stor uppmärksamhet åtimmunitetsfrågan. I papper som vi fått finns angivet att de här frågorna varföremål för övervägande inom . Gjorde man inför eventualiteten att den sannolika ellermöjliga ubåten skulle tvingas upp några förnyade överväganden om hur man skullehantera den besvärliga immunitetsfrågan? : Ja, i viss utsträckning. Vi använde deerfarenheter vi gjort i och som författningsmässigt finnsformulerade i den nya IKFN-förordning som inte träder i kraft förrän den 1 juli1983 men som antogs av regeringen efter hörande av utrikesnämnden förrasommaren. I den nya IKFN-förordningen lyder § 5: "Om regeringeninte för ett visst fall föreskriver något annat, skall för tillträde till ochåtgärder ombord på ett utländskt statsfartyg eller statsluftfartyg medgivandeinhämtas av chefen för fartyget. För visitation av statsfartyg ellerstatsluftfartyg som har kommit in till riket utan att ha rätt till det behövsdock inte medgivande, om fara för säkerheten på platsen bedöms föreligga." Nyckelorden är "om regeringen inte för ett visst fallföreskriver något annat". Det betyder att om regeringen anser att detföreligger brott mot tillträdesförordningen eller andra lagar och förordningareller kränkning av suveräniteten osv., kan regeringen föreskriva ad hoc att detinte behövs KU1982/83:30 171 tillstånd av fartygets befälhavare för tillträde tillfartyget och åtgärder ombord. Vidare finns det också ett undantag som gällersäkerheten på platsen. Det tar närmast sikte på flygplan som kanske harexplosiva varor ombord eller andra situationer där man inte har tid att avvaktadiplomatiska formaliteter. Vad beträffar vår mentala beredskap för det fall att manhade kunnat tvinga upp den ubåt som jagades på , vill jag säga attvi förmodligen hade gått vidare med samma åtgärder som i . Jag kanläsa upp det utkast till regeringsbeslut som vi diskuterade och om vilket detfanns partipolifisk enighet: "Överbefälhavaren har meddelat att försvarsmakten hartvingat upp en främmande ubåt till ytan vid inom svensktskyddsområde. Med anledning av den grova kränkning av Sverigessjöterritorium som ubåten gjort sig skyldig till föreskriver regeringen attubåten genom överbefälhavarens försorg skall föras till särskild ankarplats ochdär kvarhållas i avvaktan på vidare beslut av regeringen." Man skulle ha fastställt ubåtens nationalitet enligt degamla bestämmelserna, och sedan hade man förmodligen fattat ett andraregeringsbeslut om att uppdra åt ÖB att utreda anledningen till ochomständigheterna kring kränkningen. Det hade troligen även innefattat förhörmed besättningen. -Det var mönstret för vårt agerande. : Jag tackar dig för att du lämnat dessavärdefulla uppgifter. KU 1982/83:30 172 Utfrågning inför av förrehandelsministern angående viss vapenexport : Vi börjar sammanträdet med en utfrågning. är det förre handelsministern som har kallats hit med anledningav en fråga om vapenexport till och luftförsvarssysteinet DIVAD. Vår praxisär att först ge ordet till den som har inbjudits. : Jag skall helt kort inledningsvis säga attregeringens handläggning av ärenden om krigsmaterielexport bygger på deriktlinjer för krigsmaterielexport som har antagit senast våren 1982och 1971. Beslutet var, som utskottets ledamöter väl kännertill, i huvudsak en bekräftelse av beslutet . Det betyder att vi har ettgenerellt förbud mot export av krigsmateriel och att riktlinjerna anger i vilkafall man kan ge dispens från detta exportförbud. När det gäller det nu aktuella ärendet, dvs,, där försäljer viss luftvärnsmateriel, som skall ingå iett luftvärnsbatteri av ganska stor omfattning, skedde somhandelsminister inte något ställningstagande till ett generelltutförseltillstånd. Jag vill alltså inledningsvis understryka att det under mintid som handelsminister inte lämnades någon dispens från förbudet mot export avkrigsmateriel generellt när det gäller det här projektet. Däremot hade det vidett antal tillfällen, innan jag blev ansvarig för dessa frågor i regeringen,lämnats tillstånd för utförsel till av vissa delleveranser somskulle användas i samband med demonstrationer och utprovningar. Regeringen hadevid de tillfällena haft anledning att ta ställning, men jag vill understrykaatt det inte skedde som jag var handelsminister. Det jag nu har sagt betyder inte att jag inte hadeanledning att sätta mig in i frågan och ta ställning till den. Dels fick jagvid ett par tillfällen frågor om medverkan i iriksdagen, och då hade jag anledning att se på den här saken, dels är detnaturligtvis så att om jag hade k.ommit till slutsatsen att riktlinjerna förkrigsmaterielexport entydigt talade mot att skulle få dispens, när ochom man kom in med en sådan ansökan, hade jag självfallet tagit kontakt medBofors och klargjort detta för dem och därmed väl i realiteten hindrat att ettdefinitivt kontrakt tecknades. Jag har ingen anledning att gå in på de regler som gällerför krigsmaterielexport. De är ju väl kända för ledamöter, så vadjag nu sagt kanske kan räcka som inledning. : Du säger att du hade haft möjlighet atthindra exporten. Vilken var din bedömning ? KU1982/83:30 173 bara om stat som är invecklad i krig utan också om statsom är invecklad i internationell konflikt, som kan befaras leda till väpnadkonflikt. Kan man inte anse att mer eller mindre regelmässigt befinner sigi den situationen? : Som jag sade hade jag givetvis möjlighetatt diskutera den här frågan med - och gjorde det också. Vid etttillfälle dä jag var relativt ny som handelsminister hade jag en genomgång medBofors om ett antal krigsmaterielfrågor. Om jag därefter hade kommit tillslutsatsen, att det här projektet entydigt var av den arten att riktlinjernaskulle omöjliggöra export, hade jag klargjort det för . På den punktenhar jag haft anledning att sätta mig in i ärendet, även om det inte finns ettformellt regeringsbeslut om ett utförseltillstånd. När det gäller den fråga som ställer liggerdet väl i vad jag redan har sagt att jag gjorde bedömningen att Förentastaterna inte var en stat som enligt riktlinjerna var utesluten som mottagareav svensk krigsmaterielexport. Detta gäller alla tre huvudkriterierna: Förentastaterna var inte i krig, var inte inblandade i internationell konflikt somkunde befaras leda till väpnad konflikt och hade inte inre väpnade oroligheter. : För att få belyst ungefär vilka kriterierman har för att bedöma situationen vill jag ställa följande fråga: Hur skulledu ha bedömt samma ärende, bl. a. med hänsyn till vad som sker iCentralamerika och den uppladdning där som ändå är inblandat i? Det kanvara viktigt att få svar på den frågan och få veta vilka bedömningar man gör avriskerna för att ett land kan komma att bli invecklat i en konflikt. : Jag tror att konstitutionsutskottetsledamöter förstår att jag inte kan ge ett rakt svar på en sådan hypotetiskfråga och inte heller bör göra det. Men låt mig ge ett indirekt svar på fråganoch påminna om att som handelsminister ägde den öppna konfliktenom rum. Vi drog då slutsatsen att när den konflikten pågickinnebar riktlinjerna ett hinder för krigsmaterielexport till -självfallet också till ,, men var av andra skäl uteslutet,medan däremot betraktades som ett land till vilketriktlinjerna inte lade något hinder i vägen för krigsmaterielexport. Men närkonflikten om uppstod och blev akut kom vi till slutsatsen, attvi inte kunde fullfölja de leveranser av krigsmateriel till somdet hade givits tillstånd till, och några nya tillstånd gavs inte. Detta är ettaktuellt exempel jag var handelsminister som litet grand belyserden fråga som ställt. Det kan aldrig vara sä att en stat är en gång för alltidgiven som godtagbar mottagare av svensk krigsmateriel eller en gång för alltidutesluten, utan det sker successiva omprövningar. Man får ta hänsyn också tillkrigsrisker i olika områden. Den slutsats jag drog jag varansvarig var att det inte KU1982/83:30 174 fanns någonting i riktlinjerna som omöjliggjorde atttillstånd beviljades för export till . : Får jag ställa en fråga som sammanhängermed att säger att som handelsminister gjordes ingetgenerellt ställningstagande i fråga om denna vapenexport. Hur långt hade denhär affären avancerat innan du tillträdde som handelsminister? Vilka informationer lämnade du till den nya regeringen vidregeringsskiftet ? : Jag lämnade inga informationer till dennytillträdande regeringen. Det är, som säkert är känt, praxis att sådant görspå tjänstemannaplanet. Mitt svar är: Jag har inte haft någon kontakt med dennya regeringen i den frågan. När det gäller hur långt detta ärende hade avancerat närjag tillträdde som handelsminister tror jag att det delvis framgår av ettmaterial som ledamöter har tillgång till. hade det pågått en utprovning i avolika system. Det ena alternativet var att samarbetade med . Detandra alternativet var, vill jag minnas, att samarbetade med detschweiziska företaget . För att dessa utprovningar skulle kunna äga rumhade det skett delleveranser från till . Utprovningarna i drogut ganska mycket. När jag tillträdde som handelsminister gavsinformationen att dessa utprovningar hade utfallit till förmån. Detfanns alltså anledning räkna med att amerikanarna allvarligt skulle övervägaatt utnyttja det svensktillverkade eldröret. Man hade dessutom, vill jagminnas, i förhandlat sig fram fill vissa licensoptioner. Bägge dessa sakertydde ju på att det fanns anledning att allvarligt räkna med att det kunde blien definitiv affär. : Gjordes det definitiva ställningstagandenunder din tid som handelsminister? : Om med definifivtställningstagande menar att det som handelsminister skulle hagetts tillstånd till utförsel av hela det här projektet är svaret nej. : Var det beslutet fattat redan tidigare? BjörnMolin: Nej. NUsBerndtson: Det är den nya regeringens bord, menar du? : Denna typ av regeringsbeslut är hemliga, såjag vet bara vad som skedde . Jag har ingen insyn i vad som harskett under den nya regeringens tid. KU1982/83:30 175 : Det finns ett material i det svar frånutrikeshandelsminister som gavs i om dennuvarande regeringens inställning i den här frågan. har väl varit inkopplad på detta ärende iett tidigt skede? : Ja, det är riktigt. Jag gjorde denbedömningen att det framför allt på grund av affärens storlek men också avandra skäl var motiverat att redovisa ärendet för utrikesnämnden. I juni 1982föredrogs ärendet i utrikesnämnden, och det förekom då ingen erinran. Jag tolkadedet så att utrikesnämnden hade samma bedömning om tillämpningen av riktlinjernapå det här fallet som jag hade. : Då det inte tycks finnas fler frågor berjag att få tacka för denna muntliga komplettering. KU1982/83:30 176 PM angående tillstånd att utföra använt kärnbränsle I en till konstitutionsutskottetden ingiven skrivelse har riksdagsman (vpk)begärt granskning av regeringens beslut om tillstånd förstatens vattenfallsverk och att till CompagnieGénérale des Matiéres Nucléaires (Cogéma) i utföra bestrålat bränslesom använts i kärnkraftsreaktorer för upparbetning enligt kontrakt. Skrivelsenhar följande lydelse: För konstitutionsutskottetsgranskning anmäles härmed regeringens och dess energiministerns handläggning avbeslutet om utförsel av utbränt kärnbränsle från de svenska reaktorernatill upparbetning i . Beslutet strider mot lag 21 arpil 1977 om särskiltfillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, den så kallade villkorslagen,och bör därför ogiltigförklaras. Villkorslagen förutsätter att det skall visas "huroch var en helt säker slutlig förvaring av det vid upparbetningen erhållnahögaktiva avfallet kan ske". I kontraktet mellan ochfranska COGÉMA garanteras dock ingenting om hur avfallet slutligen kommer attse ut, om och när det återsänds, varför det inte heller finns några garantierför att det upparbetade avfallet någonsin skall kunna slutförvaras på ens ettsäkert sätt. Regeringen biföll en av statensvattenfallsverk ingiven ansökan om tillstånd enligt atomenergilagen (1936:306)att till Cogéma utföra 48 patroner med bestrålat kärnbränsle innehållande uran som använts i kärnkraftsreaktorn . Med anledning av enannan ansökan av om att utföra 507 patroner medbestrålat kärnbränsle innehållande uran som använts ikärnkraftsreaktorerna och 2 beslöt regeringen att medge utförselav 198 patroner. Utförseltillståndetgäller i båda fallen till och med . Enligt regeringsbeslut med stöd av 4§ atomener-gilagen föreskrivs att av och statensvattenfallsverk ägt uran inte får överlåtas utan särskilt tillstånd av regeringeneller, i vissa fall, av . Regeringen föreskriver i besluten omutförseltillstånd med stöd av 4 § atomenergilagen att instruktioner angåendeförflyttning från upparbetningsanläggningen av det bestrålade bränslet ellerdärav utvunnet uran eller plutonium inte får lämnas utan regeringens tillstånd. KU1982/83:30 177 Som underbilagor 1-3 har deaktuella regeringsbesluten och ett pressmeddelande intagits. Den skriftväxlingsom redovisas i besluten finns intagen i den av UD utgivna serien Sverigesöverenskommelser med främmande makter SÖ 1979:99 till vilken hänvisas. Enligt atomenergilagen fordrastillstånd för att ta befattning med uran, plutonium eller annat ämne somanvänds som atombränsle eller är ägnat att omvandlas fill atombränsle, liksomförening, vari sådant ämne ingår. Också använt atombränsle omfattasavfillståndsplikten (1 §). Tillstånd krävs vidare för att uppföra, inneha ellerdriva atomreaktorer eller anläggning för bearbetning av sådant ämne ellerförening som har sagts. Detsamma gäller beträffande anläggning förbearbetning, lagring eller förvaring av använt atombränsle eller radioaktivtavfall som uppkommer vid användning av atombränsle eller vid bearbetning avanvänt atombränsle (2 §). Regeringen har i beslut meddelatvissa nya villkor för samtliga, av regeringen, meddelade tillstånd enligt 1 §atomenergilagen. Dessa innebär att, när klyvbart material som avses i 1 §första och andra styckena atomenergilagen förvärvas eller införs i ,anmälan därom skall göras till . Vidare fåröverlåtelse av sådant material som omfattas av tillståndet ske endast eftertillstånd av regeringen eller, om överlåtelsen avser material och mängd somavses i 2 § förordningen (1976:12) om tillsynsmyndighet enligt atomenergilagen(1956:306), m. m., av . Tillstånd krävs enligt atomenergilagen också för att urriket föra angivet ämne eller förening samt använt atombränsle (3 §). Fråga om tillstånd prövas av regeringen eller myndighetsom regeringen bestämmer. Regeringen kan föreskriva att utförsel av utrustningeller material som särskilt har konstruerats eller iordningställts förbearbetning, användning eller framställning av särskilt klyvbart material intefår äga rum utan tillstånd (3 § andra stycket). Föreskrifter har meddelats iförordningen (1975:20) omförbud mot utförsel av utrustning eller material förutvinning av atomenergi, m. m. Tillstånd enligt atomenergilagen kan fidsbegränsas ochförses med villkor såväl när fillståndet meddelas som under tillståndetsgilfighetstid (4 §). För detta krävs att villkoret är påkallat av säkerhetsskäleller eljest ur allmän synpunkt. Tillsyn över efterlevnaden av atomenergilagensföreskrifter om tillståndsplikt och av meddelat villkor utövas av myndighetsom regeringen bestämmer (5 §). Regeringen har vid meddelande av fillstånd enligtatomenergilagen överiåtit till tillsynsmyndigheten att uppställa de närmarevillkor som skall gälla för tillståndet. Verksamheten på atomenergiområdet regleras vidare avstrålskyddslagen (1958:110) vad gäller joniserande strålning. Beträffandeskadeståndsansvaret för atomskada finns bestämmelser i atomansvarighetslagen(1968:45) och i lagen (1963:158) om ersättning för skada i följd av atomfartygsdrift. Vissa ersättnings och skyddsfrågor i samband med olyckor iatomenergianläggningar regleras i lagen (1960:457) om ersättning pä grund avmedverkan i skyddsarbete vid olyckor i atomenergianläggningar m. m. 12 1982/83. KU1982/83:30 178 nämnda lagar finns lagen (1977:140) om särskilt tillståndatt tillföra kärnreaktorn kärnbränsle, m. m., den s. k. villkorslagen. Enligtdenna lag skall frågor avseende hanteringen av högaktivt avfall och använtkärnbränsle redovisas och prövas innan en kärnreaktor första gången fårtillföras kärnbränsle. Villkorslagen tillkom som en komplettering tillatomenergilagen eftersom denna inte närmare reglerar hur det användakärnbränslet eller det radioaktiva avfallet skall omhändertas. I villkorslagenfinns även föreskrifter om ersättning i det fall drifttillstånd vägras ellervillkorslagen i annat fall föranleder att meddelat tillstånd enligtatomenergilagen inte kan utnyttjas. är tillsynsmyndighet enligtatomenergilagen och har vidare vissa uppgifter enligt kungörelsen (1968:46) medförordnanden enligt atomansvarighetslagen (nr 45).Kärnkraftsin-spektionens tillsyn gäller uppförande och drift avatomenergianläggningar. Tillsynen omfattar vidare fillverkning och hantering avkärnbränsle samt hantering, lagring och förvaring av aktivt avfall frånkärntekniska anläggningar. Tillsynen innebär kontroll av skyddet mot olikaolyckor som kan leda till skada på människor eller miljö och kontroll avskyddet mot otillåten användning av nukleärt material. Utförselfrågan har tagits upp i tvåfrågor, dels av (), dels (c). frågade statsrådet hur regeringen avser att skapa fullständiga garantier mot att svenskkärnavfall kan komma att missbrukas i utländskt kärnvapenprogram. Jonängfrågade utrikesministern om han är beredd medverka till enomprövning av beslutet om utförsel av använt kärnbränsle. Båda frågorna besvarades i ett sammanhang den 3 februari1983 av statsrådet . Svaret har följande lydelse: Jag vill först slå fast attklyvbart material från inte på några villkor får användas tillkärnladdningar. Jag vill också erinra frågeställarna om att anledningentill att vi ställts inför dessa problem är de bindningar till upparbetning somblev följden av de borgerliga regeringarnas handlande, såsom 1976 årsregeringsdeklarafion, där upparbetning utpekas som enda alternativ, samtvillkorslagen (1977:140) och de beslut som fattats med anledning av den, t. ex.att godkänna upparbetningsavtalen som grund för laddningstillstånd. Vidare haraffärsavtalen knutits fill en av regeringen framförhandladmellanstatlig överenskommelse med . Jag vill också erinra om attsocialdemokraterna hela fiden har motsatt sig såväl villkorslagen somupparbetningsavtalen. Regeringens handlande utgår från principen att det nugäller att trots dessa bindningar skapa garantier mot att ens riskeraratt bidra till kärnvapenspridning. Det plutonium som separeras vid upparbetning enligtavtalen kommer att förbli svensk egendom. Kraftföretagen måste ha tillstånd avregeringen eller i vissa fall för att överlåtaplutoniet. För plutonium som separeras i upparbetningsanläggningen i i KU1982/83:30 179 gäller dessutom att den svenska och den franskaregeringen bada måste ha godkänt plutoniets fortsatta hantering och användning,innan det får förflyttas från anläggningen. Regeringen har dessutom träffat enöverenskommelse med den franska regeringen om att allt svenskt material i LaHague-anläggningen skall stå under kontroll av Internationella atomenergiorganet.Sådan kontroll gäller även materialet som förts till . På detta sättskapas en garanti mot varje användning av materialet i strid mot den svenskaregeringens intentioner. Vidare är, av de skäl jag anfört, någon omprövning avbeslutet inte aktuell. tog i eninterpellation till statsrådet upp ett antalfrågor om utvecklingen inom kärnkraftsområdet; bl. a. frågade han "vilkaåtgärder tänker regeringen vidta för att stoppa upparbetningen av svensktkärnkraftsavfall?" I sitt interpellationssvar svaradestatsrådet bl. a. följande: Regeringen är i princip emot att -såsom de tidigare regeringarna gjort - i realiteten binda företagen vidupparbetning av använt kärnbränsle. Upparbetning bör inte komma i fråga förden mängd - av den beräknade totala mängden använt bränsle från detsvenska programmet - för vilken avtal om upparbetning ej har slutits. Dettakräver dock en översyn av gällande lagstiftning. Utförselfrågan behandlades ävenunder den allmänpolitiska debatten . Kommittén skall enligt sina direktiv bl. a.särskilt studera behovet av lagsfiftning som föreligger i samband medomhändertagande av använt kärnbränsle och högaktivt avfall. Det förslag tilllagstiftning som kommittén lämnar bör enligt direkfiven "vad beträffaranvänt kärnbränsle och akfivt avfall, utformas så att statsmakterna får ettfast grepp om hela avfallsfrågan. I detta sammanhang bör även studeras fråganom att förknippa fillstånd enligt atomenergilagen med vissa skyldigheter. Bl.a. bör i den nya lagsdftningen slås fast att tillståndsinnehavaren harskyldighet att svara för sådana utgifter och åtgärder som beror av verksamhetenoch som uppkommer efter det att den har upphört. Kommitténs förslag filllagstiftning i förening med resultatet av bl. a. det inhemska ochinternationella arbetet inom kärnavfallsområdet bör utgöra en del av grundentill den prövning av hela avfallsfrågan sombör ske omkring 1982-1983." Kommittén har avslutat sitt arbetevilket redovisas i betänkandet Lagstiftningen på kärnenergiområdet SOU 1983:9. KU1982/83:30 180 behandling i KU av frågor rörandevillkorslagen och Cogema- av talet Utskottet har i granskningsarbetet(KU 1978/79:30) behandlat frågan om villkorslagens tillämpning. Utskottet fanninte anledning att uttala någon kritik. I en reservation (s) uttalades krifikmot regeringens handläggning. Frågan rörande avtalet med behandlades av utskotteti granskningen 1981 (KU 1980/81:25). Granskningen föranledde inte någotuttalande från utskottets sida. I regeringsbesluten - anges att enighetnåtts mellan den franska och den om att Internationellaatomenergiorganet (lAEA) skall kontrollera såväl det svenska bränsle som lagrasi La Hague-anläggningen som det uran och plutonium som erhålls vidupparbetningen. Från UD har överlämnats brev som utväxlats mellan defranska och svenska myndigheterna. Breven har översatts till svenska ochtillförs ärendet som underbilaga 4. De aktuella regeringsbesluten omutförsel gäller och . De två förstnämnda blockenstartades och berörs inte av villkorslagen. Beslut omladdningstillständ för meddelades enligt 3 § villkorslagen varikrävs företeende av godtagbart upparbetnings-avtal. Regeringens "laddningstillstånd"för gavs . Tillståndet gällde t. o. m. år 1979.Tillstånd fill fortsatt drift meddelades av regeringen . Från industridepartementet har påbegäran inkommit en sammanfattande redovisning av ärendets handläggning. Vad gäller SIPRLs arbete med frågorrörande relation mellan upparbetning av kärnkraftsavfall ochkärnvapenproduktion har i sin senaste årsbok behandlat frågor omomvandling av använt kärnbränsle till vapenplutonium och uttalat sig varnandeför utvecklingen på området. Enligt har inte företagitnågra speciella undersökningar i denna fråga. Vissa studier planerasemellertid. KU1982/83:30 181 Tillstånd att föra ut bestrålat kärnbränsle ()har med eget yttrande överlämnat en ansökan av om fillstånd att till Générale des Matiéres Nucléaires(Cogéma), , utföra 507 likadana patroner med bestrålat bränsle,tillsammans innehållande uran, varav U-235, och 670 kgplutonium. Materialet är av amerikanskt ursprung. Bränslet här använts ikärnkraftsreaktorerna . Det använda bränslet avses lagras iCogémas anläggningar i La Hague, , för att senare upparbetas därenligt tidigare ingångna kontrakt mellan Cogéma och (). SKI har tillstyrkt bifall till ansökningen. Det material som kommer att erhållas vid upparbetningentillhör .