bet · G601UU10 · 1982-12-31 00:00:00 — om internationell för RaoulWallenberg I motion 1981/82:1246 av ElisabethFleetwood m. fl. (m) hemställs att hos regeringen anhåller omtillsättande av en internationell samt att regeringenverkar för att denna får tillstånd att i utröna öde. Bland de första på utsagor avögonvittnen baserade rapporterna till om vad som försiggick iförintelselägren i under , om gaskamrarna och detsystematiska dödandet av judar, var rapporter från den svenskabeskickningen i . I utlöste nyheterna, hksom på andra håll,allehanda åtgärder för att åstadkomma hjälp åt judarna. Beskickningen iBudapest hade -liksom de andra neutrala ländernas beskickningar - börjatutfärda provisoriska pass. Det var egentligen intyg om rätt att tas emot iSverige samt s. k. skyddsbrev för judar i med särskild anknytning tillSverige. Dessa gav ett stort mått av skydd mot förföljelserna, och alltfler judar ansökte om sådana dokument. Beskickningen bad om förstärkning föratt kunna utöka verksamheten. Frän utsändes därför affärsmannenRaoul - med tidigare erfarenhet från verksamhet i - för att,med ställning som förste legationssekreterare, leda en särskild avdelning vidbeskickningen för den fortsatta verksamheten att rädda judar från förföljelserna.Denna växte därefter snabbt i omfattning. Även sedan de sovjetiska trupperna trängt in i Budapestuppträdde till förmån för de judar som stod under den svenskabeskickningens beskydd. Han bortfördes av sovjetiskmilitär. Det sovjetiska utrikesministeriet meddelade strax därefter den svenskaenvoyén i att omhändertagits i och att åtgärder hadevidtagits för att skydda honom och hans egendom. Efter upprepade svenska hänvändelser med påminnelse ochbegäran om upplysningar om vad som hänt efter omhändertagandet,meddelades från sovjetisk sida att var okänd för desovjetiska myndigheterna. Med hänsyn till tidigare lämnade sovjetiska beskedfortsatte dock svenska att göra efterforskningar om vadsom verkligen kunde ha hänt med . 1 1982/83. UU1982/83:10 2 komvittnesmål av personer i tidigare sovjetisk fångenskap som kunde bedömas somtrovärdiga och som visade att iakttagits i fångenskap iSovjetunionen. Den har därefter nedlagt ett intensivtarbete på att söka bringa klarhet i öde. I en serie svenskadémarcher till framlades bestämda krav på att erhållaklarhet i öde. erhölls ett officiellt sovjetiskt beskedsom gjorde gällande att avlidit i Ljubljankafängelset den 17 juli1947. Från sovjefisk sida har man härefter vidhållit detta besked. I två vitböcker, , har regeringenredovisat ett omfattande material om efterforskningarna efter Wallenberg.Dessutom har, med ytterst begränsade undantag, alltutrikesdepartementets material i frågan t. o. m. frisläppts. Den har emellerfid fortsatt sittintensiva efterforskningsarbete. Även har framkommitytterligare vittnesmål som föranlett framställningar från den svenskaregeringens sida; I sina svar har den sovjetiska regeringen hållit fast vid1957 års besked. har underbehandlingen av detta ärende inhämtat närmare informafion om formerna förefterforskningsarbetet, och om de möjligheter som på detta sätt finns attbringa klarhet i öde. Detta arbete bedrivs fortlöpande ay ,som genom olika tillgängliga kontakter försöker samla så mycket informafion sommöjligt i syfte att skapa klarhet, i öde i . Utskottet noterar att den vid ettflertal tillfällen har uttalat att man anser sig ha skäl att tro att Wallenbergvar i livet efter den tidpunkt vid vilken han enligt det officiella sovjetiskabeskedet skulle ha avlidit. Regeringen har vid en rad tillfällen även under desenaste åren tagit upp öde med olika företrädare förSovjetunionen. Utskottet anser för sin del att utgångspunkten förbedömningar av utsikterna att bringa klarhet i ödefortfarande är att det inte kan anses bevisat att inte längre skullevara i livet. Huvudsyftet för allt svenskt agerande måste därför fortsatt varaatt söka utröna vad som hänt efter gripandet i mitten av januari1945 och under hans därpå följande fångenskap, spåra honom om han fortfarandeär i livet och söka utverka hans befrielse. Utskottetanser inte att ett svenskt initiativ till en internationell undersök- UU1982/83:10 3 , på sätt som föreslagits i motionen, utgören verksam metod att söka nå det angivna huvudsyftet. Utskottetavstyrker därmed motion 1246. attriksdagen avslår motion 1981/82:1246. Närvarande vid ärendets slutbehandling: (),(), (), (), (c), IngridSundberg (m), (), (). (),(), (), (), BertilMåbrink (vpk), () och ().