bet · G601UU8 · 1982-12-31 00:00:00 — omröstning i FN beträffande I motion 1981/82:301 av m. fl. (vpk), yrkande3, hemställs att som sin mening beslutar ge regeringen till känna vadsom i motionen anförs beträffande omröstning i FN om ockupationen av ÖstraTimor. har med anledning avmotioner, interpellationer och frågor ingående behandlatsituationen i . Omständigheterna kring den indonesiska ockupationenår 1975 och utvecklingen därefter har beskrivits senast i UU 1981/82:19.Sveriges möjligheter att lämna humanitärt bistånd till den nödhdandebefolkningen på ön redovisas senast i betänkande UU 1981/82:20, i vilket denföreliggande motionens yrkanden 1, 2 och 4 behandlats. ÖstraTimor är fast anknutet till . Flera länder -däribland destörre västmakterna och länderna i regionen - har erkänt överhöghetöver . De indonesiska myndigheterna torde också ha en så gott somtotal kontroll över området. De regelrätta striderna mellan Fretilins anhängareoch de indonesiska styrkorna tycks praktiskt taget ha upphört.Försörjningssituationen på ön uppges också ha förbättrats. äremellertid situationen på allvarlig. Övergrepp mot befolkningenförekommer. Trots att utländska besökare tillåtits studeraförhållandena på ön, föreligger endast ofullständiga och delvis motsägelsefullauppgifter om förhållandena där. ÖstraTimor har under en följd av år behandlats i på grundvalav resolutionsförslag som framlagts av länder som stöder befrielserörelsen . I dessa resolutioner bekräftas bl. a. det timoresiska folkets rätt tillsjälvbestämmande och oberoende. Efter hand som den indonesiska ockupationen avÖstra kommit att framstå som alltmer definitiv har stödet förresolutionerna blivit allt svagare. När frågan behandlades års mötemed generalförsamlingen blev röstsiffrorna 58 för resolutionen, 35 mot och 46nedlagda. Motsvarande siffror blev 54-42-46 och 50-46-50. Redanår 1979, då röstade för resolutionen, hade vi i vår röstförklaringerkänt att det nu rådde en faktisk situation på , till vilken maninte kunde se något realistiskt alternativ. stödde dock resolutionenmed hänvisning till dess humanitära innehåll. 1 1982/83. UU 1982/83: is 2 Påföljande avstod - liksom ,och -från att rösta på motsvarande resolution. I röstförklaringarbekräftades den svenska uppfattningen att genom sin invasion avÖstra brutit mot principen om folkens självbestämmanderätt. Detunderströks också att stött de internationella humanitärahjälpinsatserna på ön och att dessa måste få fortsätta om en ny hungerkrisuppstod. vädjade till att hålla möjligheterna härför öppnaoch att brådskande lösa aktuella familjeåterföreningsfall. interpdlationsdebatt i framhöllutrikesminister att den omständigheten att avstått från attrösta på den då föreliggande resolutionen inte berodde på en ändrad inställningi själva sakfrågan utan hade med resolutionens utformning att göra. Den hadeblivit mera politiskt inriktad än den varit tidigare, anförde utrikesministern. vid årets möte med generalförsamlingen framlagda resolutionen återfinns dehuvudelement som karakteriserar tidigare års resolutiot\er. Folkenssjälvbestämmanderätt slås fast; behovet av humanitära insatser konstateras.Resolutionens operativa del innehåller emellertid en nyhet, nämligen enuppmaning till FN:s generalsekreterare att inleda konsultationer med alladirekt berörda parter i syfte att klarlägga vilka vägar som skulle kunna ledatill en allomfattande lösning av problemet. avstod från attrösta även . Som nämnts vidhåller att vid sininvasion av bröt mot principen om folkens självbestämmande. Sverigehar aldrig erkänt överhöghet över . harregeringen måst notera den utveckling som ägt rum och som bl. a. tar siguttryck i ett allt svagare stöd i FN för Östra Timors oberoende. Det är ocksåett faktum att samverkan med indonesiska myndigheter krävs när humanitärtbistånd lämnas till den nödlidande befolkningen i . Sverigehar alltid fäst stor vikt vid FN:s och dess generalsekreterares auktoritet. Detfinns risk för att det uppdrag som ges åt generalsekreteraren i åretsresolution inte kommer att kunna genomföras med åsyftat resultat. Viden samlad bedömning fann regeringen att borde avstå från att rösta påresolutionen om . Utskottet delar denna bedömning och avstyrkerföljaktligen yrkande 3 i motion 301. attriksdagen avslår motion 1981/82:301, yrkande 3. res. UU1982/83:8 3 Närvarande vid ärendets slutbehandling: (),(), (), (), (c), IngridSundberg (m), (), (), (),(), (), (), BertilMåbrink (vpk), () och (). (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 1 som börjar med "är" och slutar med"förhållandena där" bort ha följande lydelse: är fortfarande ockuperat av . Fleraländer - däribland de större västmakterna och länderna i regionen - har erkäntIndonesiens överhöghet över . Genom militär överlägsenhet harIndonesien tillskansat sig kontroll över territoriet. De regelrätta striderna mellan Fretilins anhängare och denindonesiska ockupationsmakten tycks därmed praktiskt taget ha upphört. är emellertid situationen på Östtimorallvarlig. Övergrepp mot befolkningen förekommer. Trots att utländska besökarepå sistone tillåtits studera förhållandena på ön, föreligger endastofullständiga och delvis motsägelsefulla uppgifter om förhållandena där. dels att den del av utskottetsyttrande på s. 2 som börjar med "Som nämnts" och slutar med"motion 301" bort ha följande lydelse: Vid generalförsamling i FN ändrade den borgerligasvenska regeringen sin röstning i fråga om den resolution som behandlar rättentill självbestämmande för folket på och behovet av humanitär hjälptill de nödlidande människorna där. Efter att tidigare ha röstat förmotsvarande resolutioner avstod den . Detta inkonsekventahandlande kritiserades av socialdemokrater och kommunister eftersom det varuppenbart att ingen förändring hade inträffat som kunde motivera denförändrade svenska röstningen. Samma hållning intogs vid omröstning. vidhåller att vid sin invasion avÖsttimor bröt mot principen om folkens självbestämmande. har aldrigerkänt överhöghet över trots att den borgerligaregeringen ändrat röstning i FN när Östtimorfrågan behandlats. Dettaändrade röstningsförfarande var förkastligt och har också hårt kritiserats avsocialdemokraterna och kommunisterna, som velat stå fast vidSveriges tidigare röstning i frågan. Den socialdemokratiska regeringen har i stort settantagit de förra borgerliga regeringarnas argument för att hålla fast vid denfelaktiga linje som man tidigare själv kritiserat. Detta trots attförhållandena nu är i stort sett desamma som de var . Vidarehar det anförts att man inte UU 1982/83:8 4 kundestödja årets Östtimorresolution därför att den uppmanar generalsekreterarenatt inleda konsultationer med berörda parter i konflikten. Detta kan intetolkas på annat sätt än att man nu från socialdemokraternas sida är beredda attge tipp kampen för ett självständigt . Detfullföljande av den borgerliga politiken i Östtimorfrågan som densocialdemokratiska regeringens röstning i FN:s kolonialutskott om Öst-timorresolutionenhösten innebär är ett tvärt brott mot tidigare deklarationer frånsocialdemokraterna. Mot bakgrund av att bärande argument för ett fasthållandevid den borgerliga hållningen i frågan inte kan presenteras och mot bakgrund avatt en fortsatt felaktig Östtimorpolitik på allvar hotar anseendebland länder i tredje världen och bland progressiva befrielserörelser världenöver, delar utskottet den uppfattning som kommer till uttryck i motion 301,yrkande 3. delsatt utskottets hemställan bort ha följande lydelse: att med bifall till motion 1981/82:301,yrkande 3, som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. GOTAB 73125 Slockholm 1982