bet · G601SoU10 · 1982-12-31 00:00:00 — I detta arbete bör olikaalternativ för länssjukvårdens dimensionering och arbetsuppgifter utarbetas.Vidare bör analyseras orsaker till länssjukvårdens olika omfattning inom skildalandsting samt hinder för att överföra resurser från länssjukvård tillprimärvård. Konkreta förslag till åtgärder som kan underlätta för huvudmännenaft säkerställa eftersträvade förändringar av vårdstruktur och vårdinnehåll börredovisas. Särskilt bör beaktas förutsättningar och metoder att genom omprioriteringarinom hälso-och sjukvårdssektorn genomföra olika vårdpolitiska förändringar.Därvid bör också konsekvenserna för vårdorganisationens innehåll och uppbyggnadav den medicinskf-tekniska utvecklingen analyseras. Koncentratlon av viss regionsjukvård I motion 1981/82:2018 (m) anförssom mofivering fill yrkande 2 i motion 1981/82:2070 (m) bl. a. att man böreftersträva ytterligare sammanslagning av små regionsjukvårdsspecialifeter filleventuellt endast två eller fre sjukhus i landet för att utnyttjahögkvalificerade resurser på ett rationellt sätt och för att erhålla kom.petensoch skicklighet inom smala specialiteter. Sammanslagning bör enligtmotionärerna övervägas inom t. ex. thoraxkirurgi, brännskadebehandling ochfransplantafionskirurgi. Samverkan m.ed övriga nordiska länder kan på vissaområden vara särskilt befogad, anförs det vidare. Riktlinjer för den framtida regionsjukvården m. m. godkände /81års riktlinjer för den framtida regionsjukvården (prop. 1980/81:9, SoU1980/81:6, rskr 1980/81:123). SoU1982/83:10 11 dessa riktlinjer skall landet för högspecialiserad vårdoch för vård som kräver samverkan mellan flera sjukvårdshuvudmän vara indelat isex sjukvårdsregioner, nämligen Umeåregionen, ,, , och Lund-Malmöregionen.Regionsjukvården beräknas omfatta ca 2 750 - ca 3 150 vårdplatser inomnärmare 30 medicinska verksamhetsområden (se SoU 1980/81:6 s.6-9). Resursernavid regionsjukhusen/klinikerna avses även utnyttjas för öppen vård och förolika former av konsultationer. En koncentration av regionenheterna för vissa medicinskaverksamhetsområden har förutsatts. Enligt riktlinjerna anses det nödvändigtatt koncentrera antalet enheter för barnkirurgi, thoraxkirurgi (thorax =bröstkorg) och transplantationskirurgi till fyra platser i landet. Resurser förvård av vissa infektionssjukdomar, särskilt tropiska infektionssjukdomar, samtspecialkoagulationslaboraforier bör finnas på högst tre platser. Denhögspecialiserade brännskadevården bör koncentreras till två platser och iförsta hand organiseras inom ramen för plastikkirurgi. Operativ behandling avvissa medfödda och komplicerade hjärt- och kärlsjukdomar hos barn bör kunnakoncentreras till en eller två platser. Andra typer av högspecialiseradsjukvård, t. ex. dövpsykiatri, bör slutligen kunna ha hela landet somupptagningsområde. I samband med att riktlinjerna förden framtida regionsjukvården godkändes intogs i sjukvårdslagen ettbemyndigande för regeringen att föreskriva att riket skall indelas i regionerför hälso- och sjukvård som berör flera sjukvårdshuvudmän och ett åläggande försjukvårdshuvudmännen att samverka i frågor som rör sådan hälso- och sjukvård.Motsvarande bestämmelser har intagits i den nya hälso- och sjukvårdslagen. Enligt riktlinjerna bör det ankomma påsjukvårdshuvudmännen själva att överenskomma om hur planeringssamverkan skallläggas upp och genomföras samt om inriktningen och omfattningen av samarbetetinom och mellan regionerna. Det förordas emellertid att en samordning av deregionala planerna skei på riksnivå genom ochLandstingsförbundet. Genomförandet av de förändringar av regionsjukvården somriktlinjerna innebär förutsätts vara i första hand en fråga försjukvårdshuvudmännen. Det förordas att utfärdarrekommendationer beträffande utformningen av regionsjukvårdsavtal samtinitierar eft riksavtal. Slutande av avtal, konstifuering av samverkansorgan ochutarbetande av regionsjukvårdsplaner beräknades kräva av fyra till femår från det godkänt rikthnjerna m. m. Som redovisats om HS 90-arbetet iett föregående avsnitt i betänkandet skall detta arbete bl. a. omfattaöverväganden avseende det flerregionala samarbetet mellan sjukvårdshuvudmännen. SoU1982/83:10 12 Thoraxkirurgi bedrivs i vårt landvid sex kliniker, nämligen vid . Lunds lasarett,i , , iÖrebro samt akademiska sjukhuset i . Klinikerna i , ,och har fullständig verksamhet. Sedan det visat sig aft dittillsvarande planeringsunderlagför utvecklingen av hjärt- och lungkirurgin var i behov av revideringöverenskoms vid en konferens i - till vilkenföreträdare för . och sjukvårdshuvudmänmed region/uridervisningssjukhus inbjudits - att experter utsedda av resp.huvudman skulle medverka i ett projekt under ledning meduppgift att presentera ett reviderat planeringsunderlag för i första handthroraxkirurgins fortsatta utveckling. Resultatet av projektet redovisades iseptember 1981 i verksamhet1981-1985 med undertiteln som grund för framtidaplanering. I expertrapporten diskuteras omdisponering av de thoraxkirurgiskaresurserna i och till de fyra övriga klinikerna. Expertrapporten har remissbehandlats. Inom socialstyrelsenförbereds f. n. allmänna råd om thoraxkirurgisk verksamhet på grundval avexpertrapporten och remissbehandlingen av denna. Mot bakgrund bl. a. av attriksdagens beslut om regionsjukvården förutsatte en bättre samordning av denhögspecialiserade vården - såväl inom sjukvårdsregionerna som mellan dem - ochav vad som förekom vid en konferens , då ledande politiskaföreträdare för sjukvårdshuvudmännen samlats för att diskutera 1980-taletsproblem, uppdrog åt sitt presidium att takontakt med sjukvårdsregionernas samverkansorgan (samverkansnämnder) fördiskussioner om en ökad samordning inom regionsjukvården. I en skrift kallad Vårdpolifiskt reformarbete i enhårdnande ekonomi, .som föreladeLandstingsförbundets tjugoåtfonde ordinarie kongress , framhölls bl. a.att det .var nödvändigt med en mer effektiv samordning inom sjukvårdsregionernaoch att det var naturligt att denna till en början koncentrerades till denhögspecialiserade vården och fill en översyn av vårdplatser och befintligafysiska resurser. Det förutsattes att skulle ta på sigrollen som samordnare av den flerregionala planeringen för att få till ståndett effektivt resursutnyttjande. beslutade uppdra åtLandstingsförbundets styrelse att fortsätta arbetet med planeringsfrågornaenligt den i skriften lämnade redovisningen. SoU1982/83:10 13 Inriktningen av forsknings- och utvecklingsarbetet hosSpri m. m. I motiveringen i mofion1981/82:2018 (m) fill yrkande 3 i motion 1981/82:2070 (m) anförs bl. a. atf detför hälso- och sjukvården troligen inte enbart är negativt att stagneradesamhällsresurser nu framtvingar en bättre uppföljning beträffanderesursanvändningen inom sjukvården. Spri bör enligt mofionärerna ha en viktigsamordnande funktion, och tonvikten bör förskjutas från planering fillrationalisering. Spri, anförs det vidare, har tagit initiativ till ettnytt samordningsorgan mellan , medicinska forskningsrådetoch för att få fram objektiv information kring olika medicinskateknologiers för- och nackdelar, kostnader, risker och nytta. Liknandeinitiafiv bör enligt mofionärerna fas på flera områden. Spris uppgifter m. m. Spri har till uppgift att främja,samordna och medverka i huvudmännens planerings- och rationaliseringsverksamhetinom hälso- och sjukvården samt socialvården. Huvudmännen för Spri är statenoch . Enligt Spris arbetsprogram för är en huvuduppgiftför Spri att ufifrån den nya hälso- och sjukvårdslagens intentioner hjälpasjukvårdshuvudmännen att förbättra vården inom ramen för befintliga eller -för vissa delar av vården - krympande resurser. I arbetsprogrammet ingår bl. a. satsningar på tvåarbetsområden med inriktning på utvärdering och effekfivisering inom hälso- ochsjukvården. Det ena arbetsområdet omfattar frågor omresursdimensionering, resursutnyttjande, organisation och ekonomi pålandstingsnivå. I arbetsområdet ingår ett projekt kallat förutveckling - metoder för omprövning och förändring av sjukvårdsresurser. Det andra arbetsområdet omfattar hälsoekonomiskabedömningar av medicinska teknologier i vid mening. Prioritering av forskningen inom sjukvårdsområdet behandlade under förra förslag, somframlagts i prop. 1981/82:106 om forskning m. m., om övergripandeprioriteringar inom forskningsområdet, m. m. (UbU 1981/82:37, rskr1981/82:397). Bland forskningsområden som enligt beslut skallprioriteras ingår forskning om sjukvården som system. I propositionen anfördesom detta forskningsområde bl. a. följande. Såväl hälso- och sjukvården somsocialvården genomgår f. n. en genomgripande förändring i samband med nylagstiftning. Eft fullföljande av denna kommer att ställa stora krav påFoU-insatser inom den sociala sektorn under SoU1982/83:10 14 Mot denna bakgrund finns starka motivatt prioritera bl. a. primärvårdsforskning och forskning i ämnet socialt arbetesamt forskning rörande effekterna av sociala och hälsopolifiska reformer.Inriktningen av hälso- och sjukvården genomgår f. n. en förändring mot enkraftigare betoning av förebyggande verksamhet. För att förebygga uppkomsten avohälsa krävs bl. a. kunskaper och analys av olika sjukdomsframkallandemiljöfaktorer, både sådana som påverkar den fysiska och psykiska hälsan.Miljömedicinsk forskning i bred bemärkelse är därför mycket angelägen. Ansvaret för forskning omstrukturella förhållanden inom hälso- och sjukvårdsområdet skall enhgtriksdagens beslut ligga hos delegationen för social forskning (DSF).Delegationen stöder bl. a. ett antal projekt som avser sjukvårdens planering,organisafion och/eller personalfrågor. Ett åtgärdsprogram för ögonskadade diabetiker I mofion 1981/82:554 (fp) anförsbl. a. att vitrektomi - operation i ögats glaskropp - har blivit svårtsynskadades och blinda diabetikers sista hopp men att resurserna inomögonsjukvården inte räcker fill för att alla de som behöver opereras skall fågenomgå behandling . Motionärerna framhåller att - om våra resurser,specialapparater och utbildade läkare ej räcker fill för denna viktigaoperationsverksamhet - det av humanitära och samhällsekonomiska skäl ärnödvändigt att och tillsammans medsjukvårdshuvudmännen gör en insats inom detta område. Övergripande utredning om synvårdens innehåll ochorganisation Inom pågår ettutredningsarbete om synvårdens innehåll och organisation, vilket syftar fillatf ett s. k. sektorprogram skall utarbetas för denna vårdsektor. Avsikten äratt utredningsresultatet skall kunna ligga som grund för hälsopolifiska ochandra socialpolitiska ställningstaganden vid planering av synvård på längresikt på såväl lokal, regional som riksnivå. Under utredningsarbetet skall bl.a. redovisas behovet av personal och utbildning av personal inom sektorn.Utredningarbefet skall inledas med en nulägesinventering, varvid bl. a.särskilt utsatta grupper skall beskrivas. Härefter skall bl. a. förväntadeeller möjliga förändringar av synvården beskrivas ur olikasynvinklar, nämligen ur teknisk-vetenskaplig, demografisk, social och epidemiologisksynvinkel. Utredningsarbetet har redovisats i två expertrapporter.Expertrapport 1 Ögonvård och syncentraler framlades , och i dennabehandlas sjukvårdens uppgifter inom synvården. Expertrapport 2 Synskadade ochsamhället framlades , och i denna behandlas sådan synvårdsom ligger utanför sjukvårdens område. SoU1982/83:10 15 kommer på grundval av expertrapporterna ochremissbehandlingen att presentera sina överväganden beträffande sektorprogramför synvården . uppdrog genombeslut åt professorerna aftsåsom experter beskriva indikafioner för och resultat av glaskroppskirurgisärskilt vid diabetes, analysera incidens och prevalens av patienter lämpadeför sådan kirurgi samt ge synpunkter för denna kirurgityps organisation,dimensionering och utbildningskonsekvenser. Anm. Incidens=det relativa antalet inträffade fall av ensjukdom . Prevalens= det relativa antalet sjuka i enviss sjukdom inom en viss befolkning . Rapporter av experterna beräknaskunna sändas ut till sjukvårdshuvudmännen . I en /riksmöteväckt motion framhölls bl. a. atf eft stort antal diabetiker skulle behövagenomgå ögonoperation för att undgå att bli blinda men att det var ytterst fåsvenska ögonkirurger som var utbildade i den operationsteknik - vitrektomi -som var aktuell. I mofionen framhölls vidare att utbildningen av ögonläkaredärför borde ses över, och det begärdes en översyn av ögonläkarutbildningen. Påförslag av socialutskottet i betänkande SoU 1980/81:19 (p. 15) avslog riksdagenmofionen. Utskottet anförde bl. a. följande. Som underlag för sina i betänkandet(SOU 1978:70) Regionsjukvården redovisade överväganden tog den år 1974tillkallade regionsjukvårdsufred-ningen (S 1974:07) fram ett omfattandematerial om olika medicinska verksamhetsområden genom ett särskilt projekt (Regionsjukvårdens innehåll och omfattning), vilket redovisades i bilagor (SOU1978:71 och 72) till betänkandet. I redovisningen av materialet om ögonsjukvård(SOU 1978:72 s. 269-283) anfördes bl. a. atf den vitreo-refinala kirurgin(kirurgiska ingrepp på glaskropp och näthinna) i samband med mera kompliceradefall av näthinneavlossning, diabetes etc. befinner sig i ett intensivt utvecklingsskede,som kommer att fortsätta under ett flertal år framåt. En koncentration inom ensnar framtid av verksamheten inom detta område till regionsjukhusen ansågs varaden enda realisfiska och rationella lösningen. En särskild expertgrupp inomRIA-projektef, som studerat ögonläkarutbildningen i , föreslog i enrapport att en uppdelning av den svenska ögonläkarutbildningen i enögonmedicinsk och i en ögonkirurgisk specialistutbildning på en och samma nivåborde övervägas. SoU1982/83:10 16 redningen ansåg aft tanken på en sådan uppdelning avögonläkarutbildningen borde utredas vidare och överlämnande expertgruppensrapport till en utredning som nämden för läkares vidareutbildning (NLV) år 1978tillsaft för aft göra en översyn av bestämmelserna om allmänläkarkompetens ochspecialistkompetens (NLV:s översynsutredning). Denna utredning beräknas kunnaredovisa överväganden om läkarnas specialistutbildning under innevarande år. Då frekvensen av diabetes ökar och förändringar i bl. a.ögats näthinna tillhör komplikationerna vid denna sjukdom är det enligtutskottets mening angeläget att möjligheterna att behandla dessa komplikationerförstärks. Med hänsyn till de initiativ som enligfden lämnade redovisningentagits beträffande ögonläkarutbildningen och som enligt utskottets meningtillgodoser syftet med motion 1980/81:713 bör mofionen inte föranleda någonåtgärd av . Motionen avstyrks således. Dåvarande statsrådet en /väckt fråga(1981/82:357) om vilka åtgärder hon hade för avsikt att vidta för attunderlätta för diabetiker att förebygga av sjukdomen betingade allvarligasynskador. Statsrådet beskrev i sitt svar (prot. 1981/82:147 s. 8-10) de två metoder -fotokoagulation och glaskroppskirurgi - med vilkapafienter med de i frågan aktuella synskadorna behandlas. Om glaskroppskirurgianförde hon bl. a. följande. För en större blödning iglaskroppen, som försämrar ögats funktion, fanns det fidigare ingen lämpligbehandling atf erbjuda. är det möjligt att i vissa fall operera bort dengenomblödda glaskroppen genom s. k. glaskroppskirurgi. Väntetiderna för ensådan operation kan tyvärr fortfarande vara långa. Det kan förekomma atfpatienter söker sig utomlands för behandling. avser attsärskilt studera detta ämne . Den metod som kallasglaskroppskirurgi och som kanske är den som har föranlett frågaär, som jag sade, en mycket ny metod. Den fillämpas ännu så länge bara vidnågra av de större sjukhusen i landet. Orsaken till det är, ,att resurserna är mindre än vad som motsvaras av efterfrågan. Dettaberor i sin tur på att metoden är relativt ny och att endast ett fåtalögonläkare har skaffat sig tillräckliga kunskaper för att kunna praktisera den.Det finns infe någon som helst ovilja i det här fallet från myndigheternassida, så att man skulle vägra patienter att få behandling, men eftersom vi intehar fillräckligt många läkare med denna specialitet, så uppstår det väntetider.Det är därför nu skall studera detta, och ambitionen ärnafurligtivs atf så många läkare som möjligt skall kunna skaffa sig den härutbildningen. frågade också om man i sådana här fallkunde flytta patienter mellan olika sjukhus i landet. Jag har fått uppgiftenatt det förekommer samarbete här mellan landsfingen. SoU1982/83:10 17 I motion1981/82:1743 (fp) anförs bl. a. följande. Det beräknas att ungefär 80 000personer i vårt land lider av reumatiska sjukdomar i en allvarligare form.Under senare år har reumatologins vårdområde vidgats till aft omfatta sjukdomari rörelseorganen i en vidare bemärkelse. Bland de reumatiska sjukdomarna idenna vidare bemärkelse dominerar - förutom inflammatoriska ledsjukdomar -ryggsjukdomar och artros. De reumatiska sjukdomarna har också under senare årökat kraftigt. Allt fler landsting har redan inrättat eller kommer attinrätta särskilda reumatologiska kliniker. På vissa orter är köerna mycketlånga när det gäller reumatologisk behandling. Detta beror i första hand påbrist på läkare. Det är därför synnerligen angeläget att öka utbildningen avläkare inom denna specialitet. Även om antalet läkare ökat något på senare årär behovet långt ifrån tillgodosett. Det är därför mycket angeläget att det pågåendeutredningsarbetet inom detta område påskyndas och slutförs så snart sommöjligt. När ett sektorprogram för vårdområdet rörelseorganens sjukdomarförehgger bör detta resultera i att reumatikervården förstärks kraffigt. Ökadutbildning av reumatologläkare är då av största betydelse för atf vi skall kommatill rätta med denna folksjukdom. I motion 1981/82:1755 (c) anförs bl. a. följande. Antalet reumatiskt sjuka barn ivårt land uppgår till ungefär 3 000 och man räknar med att ytterligare ca150 fall av kronisk ledgångsreumatism hos barn tillkommer . Av dembehöver åtminstone reumatologisk specialistvård , vilketmotsvarar 30-35 vårdplatser. finns det endast 18-20 vårdplatser förreumatologiska barn, nämligen vid den barnreumatologiska enheten vidregionsjukhuset i . Det ringa antalet vårdplatser medför att väntetiden kanbli mellan ett och , om det inte rör sig om ett akut fall. Enligt ennyhgen färdigställd vårdutredning behövs det, förutom den i , ytterligareen specialavdelning, omfattande 8-10 platser. Mycket viktigt är också att vårdendecentraliseras. måste barn från hela landet bahandlas vid enheten iLund. Detta medför givetvis i många fall stora påfrestningar både för barnen självaoch för föräldrarna, eftersom barnen kanske måste vistaslångt borta från hemmet. Vid en decentralisering och utbyggnad torde t. ex:Stockholm och kunna komma i fråga. Initiativ av socialutskottet beträffande reumatikervården Under \91in9i års väcktes ett antalmotioner om.utbyggande av reumatikervården - bl. a. med förslag om inrättandeav vårdplatser för barnreumatiker vid i . Inför behandlingenav motionerna anordnade utskottet ett sammanträffande medföreträdare SoU1982/83:10 18 för , , och , varvid frågor omreumatologisk vård belystes. Företrädarna för ochLandstingsförbundet framhöll bl. a. att de var medvetna om att särskildainsatser måste göras i fråga om reumatikervården. Företrädarna för socialstyrelsenframhöll vidare att i syfte att komplettera principprogrammetför hälso- och sjukvården inför 1980-talet förberett ett utvecklingsarbete omvårdsektorn rörelseorganens sjukdomar samt lämnande information om syftet meddetta utvecklingsarbete. Utskottet framhöll vid behandlingen av motionerna bl. a.att det fanns starka skäl för att den reumatologiska vården ägnades särskilduppmärksamhet vid den fortsatta strukturomvandlingen och utbyggnaden av hälso-och sjukvården, att det var angeläget att utredningsarbete omrörelseorganens sjukdomar sattes i gång utan dröjsmål och bedrevs medskyndsamhet samt att utredningsarbetet bedrevs i nära kontakt med de förplaneringen och utbildningen av hälso- och sjukvårdspersonal ansvarigamyndigheterna. Utskottet framhöll vidare aft särskilda resurser i olika delarav landet för behandling och vård av reumatiskt sjuka barn tedde sig mycketangelägna. Utskottets betänkande i ärendet, SoU 1978/79:6, behandlades avriksdagen /, varvid på förslag avutskottet beslutade ge regeringen till känna vad utskottet anfört beträffandereumatikervården (rskr 1978/79:7). Med anledning av beslut beslutade regeringen ijanuari 1979 att uppdra åt att i enlighet med vad utskottetanfört skyndsamt utarbeta sekforprogram för vårdsektorn rörelseorganenssjukdomar och därvid överväga bl. a. vilka åtgärder som bör vidtas för attförbättra rekryteringen av läkare och annan personal till ifrågavarandeområden. Regeringen överlämnade utskottets betänkande och skrivelsei övrigt till sjukvårdsdelegation. utredning om ett sektorprogram avseenderörelseorganens sjukdomar Inom har igångsattsett utredningsarbete som skall omfatta planering från såväl medicinsk somsocial synpunkt av vårdsektorn rörelseorganens sjukdomar och som skall syftatill ett s. k. sektorprogram för denna vårdsektor. Utredningsarbetet inleddesmed en delstudie fram . Sektorprogrammet avsesskola ligga till grund för hälso-, sjuk- och socialvårdspolitiskaställningstaganden samt tjäna som underlag för huvudmännens planering. Inomprogrammet skall man analysera och lämna förslag beträffande bl. a.organisation och avgränsning av vårdsektorn samt samverkan inom denna mellanprimärvård, länssjukvård och regionsjukvård. Vidare skall behovet avmedicinska och sociala åtgärder inom vårdsektorn redovisas. Utredningsarbetetbedrivs i en arbetsgrupp för SoU1982/83:10 19 primärvårdsfrågor samt i fyra expertgrupper för läns- ochregionsjukvårdsfrågor. Expertgrupperna skall bl. a. beskriva de aktuellasjukdomarna och behandhngsinsatser för dem, uppmärksamma förebyggande åtgärderavseende såväl miljö som individ, ange den kompetens som erfordras och depersonalkategorier som kan komma i fråga inom de olika områdena. Områden inomvilka kunskaper f. n. saknas skall anges, och behovet av förändringar inomgrundutbildningen, vidareutbildningen och fortbildningen försjukvårdspersonalen skall beaktas. Expertgrupperna skall bl. a. även ange vilkaforsknings- och utvecklingsuppgifter som lämpligen bör förläggas till läns-resp. regionsjukvårdsnivå. Resultat av utredningsarbetet beräknas komma aft presenteras i en skrift om sektorprogram förrörelseorganens sjukdomar, vilken kommer atf göras till föremål förremissbehandling. Efter remissbehandlingen beräknas komma atfunder ta ställning till ett sekforprogram. I skriften kommer bl. a. utbildningsfrågor och frågor ombarnreumatiker-vården att behandlas. Utskoftet har senast i betänkandeSoU 1980/81:27 behandlat en motion om utbyggnad av barnreumafikervården och ibetänkande SoU 1980/81:11 mofioner om utbyggnad av reumatikervården över huvudtaget. På förslag av utskottet har avslagit motionerna. Utskoftet harhänvisat till utredningsarbetet om ett sekforprogram för rörelseorganenssjukdomar. I betänkande SoU 1980/81:11 underströk utskottet angelägenheten avatt- här eft sektorprogram föreligger - kraftfulla åtgärder vidtas för attförstärka reumatikervården i vårt land. I de motioner som behandlas i dettabetänkande fas upp frågor om underlag för dimensionering av primärvården, omkoncentration av viss regionsjukvård, om viss inriktning av forsknings- ochutvecklingsarbetet hos sjukvårdens och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut (Spri) m. m., om ett åtgärdsprogram för ögonskadadediabetiker samt om utbyggnad av reumatikervården. Som allmän bakgrund till utskottets överväganden rörandede i motionerna upptagna frågorna lämnas först en översiktlig redogörelse förden pågående utvecklingen inom hälso- och sjukvården m. m. En närmareredogörelse återfinns i ett föregående avsnitt i betänkandet (s. 1-9). Genom hälso- och sjukvårdslagen(1982:673), vilken träder i kraft och då ersättersjukvårdslagen (1962:242), får landstingskom- SoU1982/83:10 , 20