bet · G601JoU30 · 1982-12-31 00:00:00 — om ny vattenlag m. m. 1981/82:130 m. I proposition 1981182:130 harregeringen föreslagit att anta inom upprättadeförslag till 1. vattenlag, 2. lag ominförande av vattenlagen, 3. lag ominrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn, 4. lagom inrättande, utvidgning och avlysning av allmän flottled. Lagrådet har avgett yttrande över lagförslagen. Lagförslagen fogas till detta betänkande som bilaga 1. I propositionen föreslås en nyvattenlag, som skall ersätta den nuvarande vattenlagen (1918:523). Förslaget innebär en genomgripande systematisk omarbetningav den gällande lagen samt en förenkling och modernisering av regelsystemet,främst genom att gemensamma bestämmelser så långt som möjligt föreslås för deohka slags vattenföretag som lagen är tillämplig på. Förslaget bygger i väsentliga delar på principerna igällande rätt, t. ex. beträffande lagens tillämpningsområde, den grundläggandefrågan om rätten till vattnet och det vattenrättsliga prövningssystemet medvattendomstolarna som prövningsmyndigheter. Åtskilliga nyheter föreslås dock.De viktigaste nyheterna är följande. Den nu gällande vattenlagens detaljeradetillåtlighetsregler ersätts med mer allmänt hållna regler, som skall möjliggöraen samlad bedömning av ett vattenföretags lämplighet från bl. a. allmännaplanerings- och samhällsekonomiska synpunkter. För att lösa de vattenfördelningsproblem som framför alltden ökade jordbruksbevattningen har aktualiserat införsmöjligheter att bilda bevattningssamfälligheter. Länsstyrelsernaskall utöva tillsyn enligt den nya vattenlagen. Möjligheterna att ompröva villkoren för givna tillståndtill förmån för framför allt allmänna intressen vidgas. De nuvarande fiske- och regleringsavgifterna ersätts avnya fiske- resp. bygdeavgifter som fastställs enligt nya beräkningsgrunder.Årliga avgifter 1 1982/83. JoU1982/83:30 2 skall automatiskt räknas om med hänsyn till inträffadeförändringar i penningvärdet. Länsstyrelserna skall kunna förordna om särskildaskyddsområden till skydd för såväl yt- som grundvatten. De administrativa frågorna om inrättande, utvidgning ochavlysning av allmänna farleder, hamnar och flottleder bryts ut ur vattenlagenoch regleras i särskilda lagar. I propositionen läggs också fram förslag till en lag ominförande av den nya vattenlagen. Den nya lagstiftningen föreslås av utskottet - med ändringav regeringens förslag om ikraftträdande - träda i kraft den1 . I proposition 1982/83:26 medförslag till följdlagstiftning till den nya vattenlagen föreslås att riksdagenantar följande Lag om ändring i vattenlagen (1982:000) Härigenom föreskrivs att 13 kap. 2§ vattenlagen (1982:000) skall ha nedan angivna lydelse. Lydelse enligt prop. 1981/82:130 Föreslagen lydelse 13 kap. 2§ Om domstolar i vattenmål och Omdomstolar i vattenmål och rättegångeni sådana mål gäller vad rättegången i sådana mål liksom i som är föreskrivet om allmän dom- fråga om handläggningen av ärenden stol, i den mån inte annat följer av vid sådana domstolar gäWer vad som denna lag eller annan författning. är föreskrivet om allmän domstol, i den måninte annat följer av denna lag eller annan författning. Denna lag träder i kraft . JoU1982/83:30 3 Motion väckt under allmänna motionstiden I motion 1981/82:1921 av . (s) yrkas, såvitt nu är i fråga, (yrkande 13) att beslutar attanta det i bilaga till denna motion framlagda förslaget till lag om ändring inaturvårdslagen (1964:822) i fråga om skyddet av våtmarker. Motioner väckta med anledning av propositionen I motion 1981/82:2501 av ÅkeWictorsson (s) yrkas att beslutar 1. att, i enlighetmed vad som anförts i motionen, gränsen för regeringens tillåtlighetsprövningav vattenkraftföretag sänks från 20 till , 2. samt att ocksåäldre vattenkraftföretag inbegrips i skyldigheten att utan ersättning avståvatten upp till en tjugondel av produktionsvärdet. I motion1981/82:2502 av () yrkas 1. att beslutar som sin mening ge regeringentill känna vad i motionen anförts beträffande a) bevattning avgrödor m. m., b) markavvattning, 2. att beslutar införa en begränsningsregelinnebärande att den som ej är sökande vid förrättning inte skall åläggas skyldighet att delta i kostnaderna med större belopp än som svarar mot vederbörandes båt nad. I motion 1981/82:2503 av () och GeorgAndersson (s) yrkas att beslutar att den i proposition 1981/82:130föreslagna nya vattenlagen ändras så att, om ny avtalsperiod förregleringsavgifter infaller , skall bestämmelserna i den nyavattenlagen om årliga bastalsgrundande avstämningar av regleringsavgifternavara gällande, oavsett det beslut som tidigare fattats i . 1 motion1982/83:5 av () yrkas att beslutar att JoU1982/83:30 4 omräkningen av avgifter enligt 16 § i Lag om införande avvattenlagen såvitt gäller regleringsavgifter för vilka ny period börjat löpa före lagens ikraftträdande skall ske med beaktande av detpenningvärde som gäller då den nya vattenlagen träder i kraft.I motion 1982/83:12 av i m. fl. (m) yrkas 1. att riksdagenbeslutar om att begränsning av tillståndsplikt för vattenuttag avseende mindreföretag införs i vattenlagen, 2. att riksdagenbeslutar att nu gällande regler i vattenlagen (1918:523) avseende väghållaresskyldighet att utföra och bekosta vattenavlopp genom vägar skall införas i dennya vattenlagen, 3. att beslutaratt regler rörande skyldighet att delta i kostnader i förhållande till båtnadför förrättning som kommit till stånd med stöd av vattenlagen införs i dennalag. I motion 1982/83:13 av () yrkas attriksdagen beslutar anta det förslag till förändringar i förslag till nyvattenlag, proposition 1981/82:130, som föranleds av motionens förslag att dennya vattenlagen skall underordnas naturvårdslagen. I motion 1982/83:14 av och (båda c) yrkas att beslutar att vattenlagen utformas på sådant sättatt tillstånd till mussel- och andra havsodlingar inte skall prövas enligtvattenlagen. Motion som väckts under allmänna motionstiden I motion 1982/83:211 av RuneEvensson m. fl. (s) yrkas att beslutar att tillämpningsreglerutarbetas för utiäggning av värmepumpslang i vattentäkt. Remissyttranden, hearing m. m. har inhämtatyttrande från civilutskottet över de delar av propositionen m.m. som berörsistnämnda utskotts beredningsområde, se bilaga 2. har inhämtatyttrande rörande vissa namnformer m. m. av lantmäteriverket, som i sin turbifogat utlåtande av ortnamnsarkivet i (bilaga 2 a-2 b). har på jordbruksutskottets begäranavgett yttrande över motion 1981/82:2501 yrkande 2, se bilaga 3. Beträffande vissa frågor om gränsdragningen mellan nyavattenlagen och miljöskyddslagen har anordnats hearing med representanter förstatens naturvårdsverk, , miljöskyddsutredningen, länsstyrelseni samt justitie- och jordbruksdepartementen. Över motion 1981/82:1921 yrkande 13 (tillståndsplikt förmarkawattnings-företag) har yttranden inhämtats från ,lantbruksstyrelsen, . JoU1982/83:30 5 , och , se bilagorna 4-10. I fråga om övergångsregleringen av vissa periodbundnaavgifter enligt gällande vattenlag har yttranden avgivits av kammarkollegietoch vattenreg-leringsföretagens samarbetsorgan (), se bilagorna 11-12. En skrivelse från rörande bl. a.10 § övergångsbestämmelserna behandlas på s. 11 och 80 i detta betänkande. En framställning från lantbruksstyrelsen och någralantbruksnämnder angående tolkningen av 4 kap. 3 § lagförslaget behandlas på s.27. Med stöd av regeringens bemyndigandeden tillkallades sakkunniga med uppdrag att se övervattenlagen (1918:523) (VL). De sakkunniga antog namnet vattenlagsutredningen.Utredningens uppdrag omfattade enligt direktiven (riksdagsberättelses. 77-84) en allmän översyn av VL med huvudvikten lagd på de delar av lagen somhar samband med samhällsplaneringen i stort. Utredningen har tidigare avgivittre delbetänkanden (SOU 1970:40, 1972:14 och 1973:31), som har legat till grundför ändringar i VL och lagstiftning om vattenförbund (prop. 1971:106, JuU1971:13, rskr 1971:204, SFS 1971:531; prop. 1974:83, CU 1974:28, rskr 1974:229,SFS 1974:273; prop. 1975/76:215, JoU 1976/77:9, rskr 1976/77:47, SFS 1976:997och 998). avlämnade slutbetänkandet(SOU 1977:27) Revision av vattenlagen. Förslag till ny vattenlag. Förevarande proposition (prop. 1981/82:130) bygger bl. a.på vattenlagsutredningens slutbetänkande och däröver avgivna remissyttranden.Beslut om lagrådsremiss fattades av den dåvarandetrepartire-geringen på hemställan av statsrådet . Lagrådets yttrande harföranlett vissa ändringar av både saklig och redaktionell natur, vilkabeslutats av den tillträdda tvåpartiregeringen. För att underlättaförståelsen av de olika bestämmelserna har föredragande departementschefen(statsrådet ) funnit det lämpligt att i propositionen ta in enfullständig specialmotivering, varvid lagrådets synpunkter har inarbetats (prop.s. 387 ff.). Den i remissprotokollet intagna specialmotiveringen, för vilkenstatsrådet svarade, har intagits i bilagedelen till propositionen. Utskottet följer i stor utsträckning den disposition avämnet som gjorts i propositionens allmänna motivering. Utskottet har dockfunnit det lämpligt att i ett inledande kapitel närmare ange den nya lagenstillämpningsområde. Denna redogörelse utgår i huvudsak från specialmotiveringen(prop. s. 391 ff.). Betänkandet innehåller i övrigt en kort redogörelse rörandehuvuddragen av de olika förslagen även i de delar som inte närmare berörs av JoU1982/83:30 6 motioner m. m. Där inget annat anges har propositioneninte ansetts påkalla någon erinran eller något särskilt uttalande frånutskottets sida. I detta betänkande behandlas även viss del av proposition1982/83:26 med förslag till följdlagstiftning till den nya vattenlagen. Den delsom behandlas avser endast en komplettering av det i prop. 1981/82:130 framlagdaförslaget till ny vattenlag. När utskottet i det följande hänvisar tillpropositionen resp. föredragandens överväganden åsyftas uteslutande densistnämnda propositionen. Frågan om följdlagstiftning i övrigt behandlas iutskottets betänkande JoU 1982/83:31. I ett inledande avsnitt ipfopositionen (s. 64 f.) görs en återblick på den svenska vattenlagstiftningenfrån 1900-talets början och framåt. En översiktlig redogörelse lämnas förhittills gjorda delreformer och för de överväganden som legat till grund förreformerna. I sammanhanget erinras om att vattenlagen (VL) kom till i dåutvecklingen på det industriella och tekniska området hade skapat helt nyaförutsättningar för att utnyttja landets stora tillgångar på vattenkraft. Den lagstiftningsom fanns före VL kan sägas ha betraktat frågan om krafttillgångarnastillgodogörande främst från de enskilda intressenas synpunkt. I enlighet härmedmedgav lagstiftningen, åtminstone i vad den gällde vattenkraftenstillgodogörande, bara i mycket begränsad omfattning åtgärder i vatten tillförfång för motstående intressen. Särskilt insikten om vattenkraftens storabetydelse från ekonomisk och social synpunkt ledde emellertid till en ändradintresseavvägning VL. Vattenbyggnadsintresset såsom allmäntsamhällsnyttigt tillerkändes förhållandevis långt gående förmåner gentemotallmänna och enskilda motstående intressen framför allt i fråga omförutsättningarna för intrång i annans rätt. Genom lagen öppnades ocksåmöjligheter att tvinga fram ett samarbete i fasta former mellanvattenrättshavarna som tidigare ofta konkurrerat inbördes. slog mandock vakt om andra samhällsintressen som är knutna till vattnet, t. ex. fiske-,farleds- och flottningsintressena, liksom om jordbruket som då ännu varhuvudnäringen. I själva verket uttalades vid lagens tillkomst uttryckligen attdess huvudsyfte var att skapa gynnsamma lagliga förutsättningar förvattenkraftens tillgodogörande som vissa klart definierade motståendeintressen blev favoriserade i lagen. De ändamål som VL avsåg att tillgodose har naturligtvissin aktualitet fortfarande. Många nya omständigheter har emellertid tillkommit.Teknikens framsteg och den allmänna samhällsutvecklingen har medfört attbehovet av ett samlat grepp över vattenresursernas användning har gjort siggällande med allt större styrka. Framför allt de större vattenföretagen har iallmänhet betydelsefulla långsiktiga verkningar av olika slag. Även i övrigt ärdet många viktiga men inbördes motstridiga intressen som kräver beaktande JoU1982/83:30 7 när det gäller användningen av våra vattentillgångar. Överhuvud taget måste vattenföretagen inpassas i samhällsplaneringen i stort, t.ex. vad gäller samhällsbyggande, markanvändning, näringsutveckling,energipolitik, sysselsättning, naturvård, kulturminnesvård, friluftsliv ochhälsovård. Utskottet delar utredningens och föredragandensuppfattning att den nuvarande VL bör ersättas med en ny lag. Skälen härtill ärflera. som har gått sedan VL antogs har lagen visserligen ändratsåtskilliga gångeri betydelsefulla hänseenden. Utskottet vill bl. a. peka på deändringar som inneburit att naturvårds- och andra bevarandeintressens ställninghar stärkts, på ändringar i de processuella reglerna samt på reformeringen avprövningssystemet och ersättningsreglerna. Lagen har därigenom kunnat i skäligutsträckning anpassas till förändrade värderingar och förhållanden. Även eftergenomförandet av dessa reformer har lagen emellertid vissa brister. Redan dendelvis omvälvande utvecklingen beträffande vattentillgångarnas utnyttjandeunder de som VL har varit i kraft motiverar en modernisering avlagen. I samma riktning talar önskemålet att skaffa effektiva rättsligastyrmedel, så att planeringen av hur våra vattentillgångar skall användas kangenomföras i praktiken. Huvudsyftet vid VL:s tillkomst var som tidigare nämnts attskapa gynnsamma lagliga förutsättningar för vattenkraftens tillgodogörande samtidigtsom vissa klart definierade motstående intressen blev favoriserade i lagen. Deändamål som lagen avsåg att fylla 1918 har otvivelaktigt sin aktualitetfortfarande, men många nya omständigheter har tillkommit när detgäller våra vatten. a. kan nämnas den ökade medvetenheten om vattnet såsomen naturtillgång av stort värde från miljösynpunkt samt för rekreation ochfriluftsliv. Utskottet delar föredragandens uppfattning att detta måsteåterspeglas i vattenlagstiftningen. Strävan bör vara att med en ny vattenlagskapa ett instrument med vars hjälp det går att göra en rimlig avvägning mellanexploateringsintresset och motstående allmänna och enskilda intressen. Engrundläggande förutsättning måste dock vara att företagen står i godöverensstämmelse med planerna inom olika samhällssektorer. får detinte vara så att ett vattenföretag, även om det står i överensstämmelse med etten gång givet tillstånd, lägger hinder i vägen för fortsatt utveckling för allframtid. Här kräver hänsynen till främst allmänna intressen att det finnsmöjligheter till omprövning av ett företag. Till dessa synpunkter kommerbehovet av ett systematiskt mera lättillgängligt lagverk. Enligt utskottetsmening är propositionen, som innebär en fullständig och systematisk regleringav det vattenrättsliga området, väl ägnad att tillgodose dessa synpunkter. Somnärmare framgår av det följande har också utskottet, med endast ett fåtalsakliga ändringar, anslutit sig till propositionens överväganden och förslag. JoU1982/83:30 8 Den nya lagens tillämpningsområde m. m. Lagförslaget inleds med en allmändeklaration att vatten skall skyddas och vårdas som en gemensam naturtillgång(1 kap. 1 §). 1 gällande lagstiftning finns som motsvarighet härtill endast enregel om sparsamhet vid uttag av grundvatten (2 kap. 43 § VL). Av propositionenframgår att det i det allmänna kravet på aktsamhet rörande vatten också liggeratt vattnet skall användas med sparsamhet. Den nya vattenlagens tillämpningsområde i stort anges inästföljande paragraf. Lagen blir sålunda tillämplig på vattenföretag ochvattenanläggningar. Dessutom finns i lagen bestämmelser om skydd förvattenförsörjningen. Med vattenanläggning avses enligt 1 kap. 3 § en anläggningsom har tillkommit genom ett vattenföretag med till anläggningen hörandemanöveranordningar. I samma stadgande finns de grundläggande definitionerna avbegreppet vattenföretag. Som lagrådet anfört har denna bestämmelse betydelsefrämst i två hänseenden. Dels anger den närmare lagens tillämpningsområde, delsavgränsar den olika typer av vattenföretag i förhållande till varandra. Fråganom gränsdragning mellan olika företag är viktig inte minst på grund av attlagförslaget innebär att de olika företagstyperna särbehandlas i vissutsträckning. Första stycket första punkten i 3 §innehåller en definition av företag i ytvatten, dvs. i vattendrag, sjöar ochandra vattenområden (se prop. För det första skall till vattenföretag i ytvattenhänföras uppförande av anläggningar och andra åtgärder av mera stadigvarandenatur, som berör ett vattenområde, dvs. vad som i 2 kap. 1 § första stycket VLbenämns byggande i vatten. Denna term används dock inte i den nya lagen. Hithänförs uppförande, ändring, lagning och utrivning av dammar och andra anläggningari vattendrag, sjöar och andra vattenområden samt fyllning och pålning i sådanavattenområden. Uttrycket "andra vattenområden" (än vattendrag ellersjöar), som i VL motsvaras av "mindre vattensamling eller havet", harvalts för att uppnå överensstämmelse med terminologin i 1 § miljöskyddslagen(ML). Uttrycket omfattar, förutom havsområden, även konstgjorda vattensamhngarsom regleringsmagasin, bevattningsdammar o. d. Däremot omfattas intesimbassänger m. m., som saknar vattenrättsligt intresse. En kompletterande bestämmelse om vad som skall förstås medett vattenområde finns i paragrafens tredje stycke. Uppförande, ändring, lagning och utrivning av anläggningarliksom fyllning och pålning t vatten är att hänföra till vattenföretag även om JoU1982/83:30 9 åtgärderna i och för sig inte skulle medföra förändring avvattnets djup eller läge. Under remissbehandlingen har diskuterats om vissa åtgärderskall anses som vattenföretag. a. har kabeldragning på bottnen ochanläggande av flytbryggor nämnts som exempel på åtgärder, där tveksamhet kanråda om den nya lagens tillämplighet. Föredraganden anser det emellertid vara ställtutom tvivel att båda faller under definitionen av anläggningar i vatten och attde alltså är att hänföra till vattenföretag. Utskottet delar uppfattningen att kabeldragning ivattenområde och anläggande av flytbryggor m. m. är att hänföra till vattenföretag.Definitionen av vattenföretag är av betydelse bl. a. såvitt avser anläggningarför fisk-och musselodling samt för utvinning av energi ur ytvatten ochgrundvatten. Dessa frågor behandlas närmare av utskottet i det följande underrubriken mellan nya vattenlagen och miljöskyddslagstiftningenm. När det gäller uppförandet av vissa broar m.m. anförs ipropositionen att förevarande punkt inte omfattar sådana anläggningar vars enda"inverkan" på vattenförhållandena består i att de utförs över ettvattenområde. Den inverkan på användningen av vattenområde som sådanaanläggningar har bör enligt propositionen bedömas med utgångspunkt i annanlagstiftning, t. ex. väglagen, lagen om enskilda vägar och anläggningslagen.Givetvis kan, som föredraganden påpekar, arbetena varasådana att de inverkar på vattenförhållandena och att det därmed kan bli frågaom ett vattenföretag. I propositionen görs vidare vissa uttalanden angåendetippning av muddermassor och liknande åtgärder, som f. n. kan prövas enligtbåde VL och ML. Tippning utgör byggande i vatten men dessutom finns särskildabestämmelser i 2 kap. 35 § VL som i princip innebär ett förbud mot att släppaut fast avfall (se prop. 1969:28 s. 258). ML är tillämplig bl. a. påutsläppande i vatten av fasta ämnen. Lagens tillämplighet är, framhålls det,inte beroende av att avfall ingår i det som släpps ut (se prop. Utskottet får i anslutning till det sist sagda erinra omden efter ML:s ikraftträdande tillkomna lagen (1971:1154) om förbud motdumpning av avfall i vatten. Enligt nu gällande lydelse av 1 § tredje stycketML är denna inte tillämplig på sådant utsläppande av avfall som avses i lagenom förbud mot dumpning av avfall i vatten ("'dumpningslagen"). Härunderfaller dumpning av avfall inom Sveriges sjöterritorium från fartyg, luftfartygeller annat transportmedel. ML:s tillämplighet på denna typ av utsläpp blirsåledes beroende av om åtgärden faller under dumpningslagen eller ej (se prop.1971:160 s. 14). Tippning kan i vissa fall bli att hänföra till fyllningenligt förevarande stadgande. Enligt propositionen bör det huvudsakliga syftetmed en tippning vara avgörande för gränsdragningen mellan den nya vattenlagenoch ML. Om ett syfte med en tippning är att åstadkomma en anläggning som kan JoU1982/83:30 10 komma till nyttig användning, exempelvis en vägbank elleren pir, utgör tippningen ett vattenföretag som skall prövas enligt vattenlagen.Detta gäller även om det primärt finns en önskan att bli av med de användamassorna. Om massorna är förorenade kommer detta att beaktas vid denvattenrättsliga tillåtlighetsprövningen och det är också möjligt att meddelaföreskrifter till skydd mot förorening. Om syftet med en tippning däremotendast är att bli av med massorna skall prövning ske enligt ML. Härvid kanbeaktas även annan inverkan än förorening. Utskottet vill i sammanhanget hänvisa till attmiljöskyddsutredningen föreslagit vissa ändringar i förprövningssystemeti fråga om sådan muddertippning som utgör ett led i ett vattenföretag (se nedans. Till vattenföretag skall vidareenligt 1 kap. 3 § första punkten hänföras bortledande av vatten från ellergrävning och sprängning i ett vattenområde. Sådana åtgärder, som enligt 2kap. 1 § andra stycket VL skall likställas med byggande i vatten, anses somvattenföretag även om de inte medför förändringar i vattnets läge eller djup,t. ex. vid bortledande av vatten ur havet. Med nu angivna åtgärder likställs istadgandet uttryckligen rensning i ett vattenområde. Med rensning avses enåtgärd för bibehållande av vattnets djup eller läge. En sådan rensningsärbehandlas i viss mån i lagen (se 2 kap. 5 § andra stycket, 4 kap. 3 § och 8kap. 3 §). Under begreppen grävning och rensning faller ocksåmuddring och sandsugning. Föredraganden anser i likhet med utredningen attnuvarande gräns mot ML bör behållas i fråga om sådana åtgärder (se prop.1969:28 s. 258). De olägenheter, t. ex. vattenförorening och grumling, som kanuppkomma genom muddring och sandsugning får bedömas vid tillåtlighetsprövningenenligt vattenlagen. Slutligen skall som vattenföretag enligt förevarande punktanses andra åtgärder i vattenområden om åtgärden i fråga syftar till att förändravattnets djup eller läge. Till sådana åtgärder hänförs bl. a. vattenregleringoch annan reglering av vattnets avrinning samt omgrävning av en åfåra. Liksomenligt 2 kap. 1 § andra stycket VL krävs uttryckligen att syftet med åtgärdenskall vara förändring av vattnets djup eller läge. Under denna punkt skulle enligt ordalydelsen även kunnaanses falla vissa markavvattningsåtgärder, t. ex. en sjösänkning. Avsikten äremellertid att markavvattningsåtgärder i stället skall hänföras till punkt 4(se nedan). 3 § första stycket andra punktenbehandlar grundvattenföretag och har utformats så att den avser bortledande avgrundvatten och utförande av anläggningar härför. Härmed avses bortledande bådeför tillgodogörande av grundvatten och för bortskaffande av skadligtgrundvatten. Förslaget innebär i denna del en utvidgning av tillämpningsområdeti förhållande till gällande VL, vilken ej omfattar bortledande av grundvatten iskadeförebyg- JoU1982/83:30 11 Som anförs i propositionen omfattarbestämmelsen även bortledande av vatten ur en grundvattentillgång för atttillgodogöra vattnets värmeenergi. Begreppet bortledande torde dock enligtutskottets mening inte omfatta sådana värmeutvinningsanläggningar där vattencirkulerar i ett slutet system av rör, slangar e. d. (jfr nedan s. 16). Med grundvatten avses liksom i gällande VL (se 1 kap. 15§) det vatten som finns under markens yta.