bet · G601KU30 · 1982-12-31 00:00:00 — Eftervad jag förstår pågår det intensiva diskussioner framför allt inomNATO-alliansen om hur man skall förhålla sig till fortsättningen av deneuropeiska säkerhetskonferensen. Genscher gav en stor pressintervju i , och jag uppfattade den som ett komplement till den tysta diplomatin.Både Genscher och Kohlfari morgon till överläggningarmed och utgår från att Genscher valde den formen för att påverka den allmännaopinionen i olika länder. : Jag vill göra två små reflektioner medanledning av vad utrikesministern sagt bl. a. om relationen mellanutrikesministern och . Utrikesministern har redogjort för vad som ärregeringsärenden i formell bemärkelse och sagt att de är fåtaliga. Det mestaavgörs i informella former. Det här är ingenting nytt. Vi har upplevt det isamband med andra regeringars ingripanden i arbetsmarknadsfrågor. Men om manläser regeringsformen 12 kap. 1 § finner man att skallgranska inte bara regeringsärendenas handläggning, utan också statsrådenstjänsteutövning, och det är väl delvis ett annat begrepp. har dettillkommit, såsom påpekade, att statsråd talar i KU1982/83:30 134 Visserligen säger utrikesministernatt ambassadörer och andra alltid gör det, men här har vi alltså ett slags gråzon i den konstitutionella bedömningen av vad som är regeringsärenden och vadsom är statsråds tjänsteutövning. Vad har utskottet rätt att infordra?Utrikesministern var tveksam bl. a. om papper som låg kvar från den gamlaregeringen. Men vi granskar ju tvä regeringar, så det behöver i och för siginte vara något hinder i den mån regeringen och inte bara tjänstemän har varitinkopplade. : Jag vill nu inte använda någotstatsrättsligt uttryck för regeringsärenden, men det finns tre sorters ärendensom regeringen behandlar. Vi har de formella besluten som fattas vidregeringssammanträde. Där har samtliga i beslutet deltagande ledamöter ettansvar. Det sker vid korta sammanträden då kanske hundratalsärenden avgörs. Av dessa ärenden har en del varit förberedda under timmar isammanträden där inga protokoll förs och där beslut egentligen inte hellerfattas i formell mening. Genom en sammanfattning som statsministern eller någonannan gör begriper man ändå vart det lutar. Sedan har vi den tredje formen,dåren departementschef-om uttrycket tillåts-sonderar terrängen hos övrigastatsråd innan han bestämmer sig för att ta upp ett ärende vid ett formelltsammanträde . Det är möjligt att det finns en grå zon, men jagkonstaterar att det anses nästan anstötligt att föra protokoll vid desammanträden då regeringen diskuterar de politiska avgörandena. : Jag skall inte uppehålla mig vid formaliteter.Då det föreligger handlingar som ger saker och ting karaktär avregeringsärenden måste vi bl. a. genom utfrågningar kontrollera statsrådenstjänsteutövning. Det är väl det som huvudparten av det här samtalet har rörtsig om, : Jag är helt överraskad över attpromemorian om en kärnvapenfri zon skulle begäras in i samband med granskningenav statsrådens tjänsteutövning, men om utskottet anser sig behöva det skulledet inte falla någon in att vägra utskottet att ta del av en sådan handling.Jag vet inte om den kritik som skulle kunna tänkas förekomma skulle gälla attvi inte arbetar vidare efter just de linjer som promemorian innehåller utanförsöker att växla in på andra spår eller i varje fall ge en framställning frånregeringen eller departementet ett innehåll som mera speglar den nyaregeringens inriktning. : Vi skall inte föra någon diskussion här,utan utfrågningen är till för att vi skall få ett underlag för bedömningen. : Jag har en kort fråga om offentligheten.Innan publicerade kontakterna med hade uppenbarligennoten KU1982/83:30 135 varit publicerad i det östtyska partiorganet . Känner utrikesministern fill det? : Vi kan inte hindra någon regering attoffentliggöra mottagna noter eller sina egna svar. avgav ju sittsvar offentligt, och det har kommit många kopior på det svaret från andraregeringar. : Om jag förstår rättspelade det ingen större roll om Neues publicerade noten ochsvaret. : Det hade inte spelat någon roll försvenska intressen heller om noten hade överlämnats direkt till journalisternavid det tillfälle då jag höll presskonferensen. Det är väl med vår not och vårtpressmeddelande som med det norska svaret och det norska pressmeddelandet, attskillnaderna är tämligen små. : Utrikesministern har lämnat ett klarläggandeav hur ärendet togs upp i UD - det har varit oklart. Den 5 novemberfick tydligen någon uppdraget att utarbeta ett förslag. Vilken eller vilkatjänstemän fick det uppdraget? : Det går till på det sättet att jagsammanträder med den politiska avdelningen, vars chef utskottet träffade i går.Han medför då cheferna för de olika enheterna. I och med att en anvisning ärutfärdad utgår jag från att den är uppfattad och kommer att verkställas.Således för vi inte protokoll vid de sammanträdena. Däremot förs det protokollvid chefssammanträden där jag inte är med, men det protokollet delas inte uttill de närvarande utan går till mig för att jag skall känna till vad man harsysslat med när jag varit frånvarande. Vid mötet med den politiska avdelningenförekommer alltså en diskussion. Man sitter runt ett bord. och jag frågar vadde håller på med och vilka ärenden de vill ta upp - de flesta har kanskeingenting att ta upp - och lämnar jag meddelanden av den här typen. Imina kontakter med regeringar eller med ambassadörer får jag en del informationsom kan vara nyttig för de deltagande att känna till. : När skulle då förslaget presenteras? : Det var inte angivet någon tidpunkt, mendet borde inte ta alltför . Jag skulle inte ha haft någonting attinvända om man kommit tillbaka med förslaget. Det har oftapåpekats av dem som sysslar med detta att det inte såg ut som en kompliceraduppgift att av sidorna i utforma en text där manställer frågor till länderna i och NATO-alliansen och till vissaneutrala stater. Jag hoppas att ingen har velat ge sken av att jag har sagtatt man kan vänta tills man får ytterligare anvisningar om hur man skallarbeta. De har inte fått något annat besked av mig än att utgå frånPalmekommissionens förslag. KU1982/83:30 136 : Det tog den här gången uppenbarligen längretid än normalt innan förslaget kom fram. : Det finns andra saker som också tar tid. När jag hade tagit del av den promemoria som vi har talatom förut sade jag vid mötet: "Jag anser att ni skall utarbeta en skriftsom kan ges full offentlighet i fråga om både bakgrundsmaterial och analys, ochså sprider vi den så fort som möjligt så att det kan föras en diskussion omkärnvapenfri zon där alla har tillgång till ett rikare material." Denkunde gott ha varit färdig också, så hade vi kanske sluppit den härdiskussionen. Jag antar att det är varje chefs uppgift att vara något aven pådrivare och att ständigt upprepa frågan hur långt man har kommit, men detär svårt i ett departement där det sammanlagda antalet tjänstemän översfigerantalet i samtliga övriga departement tillsammans. : Jag ber att få tacka förde muntliga kompletteringar vi har fått av beslutsunderlaget. KU1982/83:30 137 Utfrågning inför av ambassadörLennart Eckerberg . angående kärnvapenfri zon i : Vi hälsar från UDvälkommen. Vi har i utskottet ett granskningsärende som berör den svenskaregeringens sondering rörande ett förslag om en kärnvapenfri zon iCentraleuropa. Vi kommer senare här att höra både utrikesministern ochstatsministern, men det skulle vara värdefullt att få litet upplysningarom handläggningen på UD-nivå. Den som kallas till utfrågning brukar gesmöjlighet att komma med en inledning, och jag ber därför att få överlämna ordettill . : Tack, herr ordförande! Jag har tidigareskrivit ett papper, som fanns med i den dokumentation som vi lämnade från den politiskaavdelningen och som gällde avdelningens handläggning av ärendet. Jag kanskeskall förklara för dem av utskottets ledamöter som har läst det att det inteursprungligen var skrivet för utskottet. Jag hade faktiskt skrivit ned det medtanke på att möjligen på något sätt kommentera en rad uttalanden som hadegjorts i pressen av oidentifierade, anonyma UD-tjänstemän. Som chef förpolitiska avdelningen tyckte jag att det såg litet egendomligt ut att baraanonyma UD-tjänstemän uttalade sig. Eftersom jag tyckte att den bild somskapades av dessa uttalanden i vissa avseenden var litet felaktig, ville jagsjälv kommentera förloppet. Jag gjorde det något sent, eftersom jag hade varitdels på tjänsteresa utomlands, dels på skid- och skollovssemester. Jag var alltsåinte här då hela denna debatt fördes utan tog del av den något iefterhand. När jag sedan i radion och i svarade på någrafrågor var det av samma anledning, dvs. att jag tyckte att någon identifieradUD-tjänsteman skulle kommentera handläggningen, i ett läge där bara anonymakällor hade åberopats. I korta drag har vi från politiska avdelningen sett pådetta ärende på följande sätt. Jag är kanske inte säker pä alla detaljer,eftersom jag - det måste jag erkänna - när vi höll på med detta inte visste attvi senare skulle ha anledning att tänka efter i varje detalj vad som händeresp. Dessutom var jag själv naturligtvis inte med i alla skeden. I stort sett visste vi från början när regeringentillträdde att förslag skulle stå på vår dagordning; attregeringen understödde detta förslag, som hade framlagts i kommissionensrapport. Vi hade ju alla tagit del av rapporten redan tidigare - den hadefunnits . I flera olika uttalanden i och i FN åberopadesockså i allmänna ordalag. Första gången som utrikesministern sedan något meraspecifikt tog upp detta var vid ett möte som han hade meddepartementets chefstjänstemän. Där talade han bl. a. om förslaget om en KU1982/83:30 138 zon i , fri från slagfältskärnvapen. Dessutomtalade han om ett annat förslag, som också ingår i ,om förbud mot kemiska vapen. Det kom vi att tala betydligt mer om vid dettamöte, eftersom vi från tjänstemannahåll hade en del synpunkter på den frågan. Sedan kom ärendet konkret upp i och med att sändes över från statsrådsberedningen . Det översattes dåförst, och någon vecka senare började vi på politiska avdelningen - exaktvilken dag vet jag inte, men det var någon dag omkring - gåigenom detta med uppdrag att på grundval härav sätta upp förslag till en svensknot. Det var vi klara med . Den dagen är jag säker på, eftersomdet var en tisdag- varje tisdagsmorgon har vi ett möte med alla enhetschefernapå politiska avdelningen. var också frånstatsrådsberedningen närvarande. Enligt rutin är alltid en tjänsteman frånstatsrådsberedningen närvarande. Det har alltid varit så, även under den förraregeringen. Vid detta möte presenterade vi de ändringsförslag - ettpar stycken - som vi hade med anledning av det utkast som hade sattupp på statsministerns uppmaning. Vi gick då igenom och diskuterade ändringsförslagen,och de skickades sedan över till statsrådsberedningen dagen efter, den 1december. Sedan reste statsministern till , och vi fick klartecken den 6december, tror jag det var - vilket är - , och då hade viinstruktionen, telegram och sådant klara, så att det gick ut . Notenöverlämnades av ambassaderna i de olika länderna . Tyvärr läckte saken ut, och det stod i ochäven litet grand i , den 8, om den härsonderingen. Utrikesministern fann sig föranlåten att i all hast sammankalla enpresskonferens, eftersom vi fick en mängd frågor och måste besvara dem. Vityckte alla att det var litet olyckligt. Det hade naturligtvis varit mycketbättre att i enlighet med de ursprungliga planerna vänta , tillefter det att noten hade överlämnats, och ge de mottagande länderna tillfälleatt något smälta det hela, för den händelse att också de skulle få frågor. Mendet var alltså en ofrånkomlig åtgärd, eftersom det blev ett väldigt tryck frånpressen och man på något sätt måste kommentera de uppgifter som fanns itidningarna. Ja, det var alltså, herr ordförande, handläggningen ikorta drag. Jag är naturligtvis beredd att efter bästa förmåga svara på frågor. : Herr ordförande! Jag vill ställa någrafrågor som har anknytning till sättet att handlägga ärenden av det här slaget.Får jag fråga som chef för politiska avdelningen, om han anserdet vara normalt att man när det gäller ett utrikespolitiskt utspel av dettaslag tar kontakt med oppositionen i ett visst land, inte med regeringen i detlandet. Är det ett normalt förfaringssätt utifrån den praxis som råder inomutrikesförvaltningen? KU1982/83:30 139 : Nej, det är väl i och för sig intenågot normalt förfaringssätt. tycker jag egentligen inte att det är min sakatt kommentera det, men läget var ju det att var medlem iPalmekommissionen, och det var enbart i den egenskapen som han kom att ha handom det här. Statsministern var ordförande, och han hade, om jag förstått rätt,ett möte i med några medlemmar av kommissionen,där även deltog. Då diskuterade man hur det här förslaget lämpligastskulle föras fram i den internationella debatten. Olika medlemmar avkommissionen hade synpunkter, och statsministern bad, om jag har förståttiätt,att teckna ned de synpunkter han hade, vilket denne gjorde. : Om jag får fortsätta: Rekommenderade maninte från politiska avdelningen regeringen också att ta kontakt med denregering som för tillfället fanns i ? : Nej, det gjordes inte. Jag måste sägaatt, som vi såg på det här, var avsikten att det skulle vara fråga om ensondering till regeringen i . Jag hade personligen inte uppfattat det såatt det skulle bedömas som fullt så sensationellt som har skett senare idebatten. Det hela rörde sig alltså om en s. k. förtroendeskapande åtgärd. Detär i och för sig en relativt modest åtgärd, som inte innebär någon nedrustning,utan att kärnvapnen förs tillbaka en bit från gränsen. Det var ett förslag somlänge hade varit känt av alla, och vad som gjordes i noten var att den svenskaregeringen konstaterade att den stöder förslaget och frågar bl. a. denvästtyska regeringen hur den ser på förslaget. Detta var alltså den sondering som gjordes med olikaregeringar i olika länder. Vad sedan gäller statsministerns underhandskontaktvill jag säga att han dels hade kontakt med , eftersom denne varmedlem av kommissionen - det var enbart i den egenskapen -, dels av en renhändelse även träffade herrar och och troligen diskuterade ocksåmed dem. Men det var inte av den anledningen han träffade dem. : Ytterligare en fråga: harju varit länge på UD. Finns det någon parallell, såvitt han kan minnas, tilldenna form av handläggning av ett svenskt utrikespolitiskt utspel? : Nej, jag kan inte erinra mig det, menvarje fråga har ju så att säga sin egenart. Jag kan inte erinra mig att vi pådetta sätt har tagit upp något förslag från en internationell kommission. Någonparallell är jag alltså inte medveten om. : Herr ordförande! Jag vill först ställa enfråga med anledning av att den svenska noten ju väldigt nära anknyter till dendirekta utskrift som hade gjorts av : Har det förekommit tidigareatt man har mottagit från en utländsk politiker ett praktiskt taget färdigtdokument. KU1982/83:30 140 som man sedan bara i detaljer har förändrat innan man gördet till ett svenskt förslag? : Nej, jag kan inte erinra mig det. Detär klart att vi ofta arbetar med texter som har färdigställts utomlands, iFörenta nationerna och i andra sammanhang. Men exakt detta har jag, som jagnyss sade, inte varit med om. var det ju helt klart att det gälldeett förslag som var sammanställt av Palmekoinmissionen och att ordföranden idenna hade bett en av ledamöterna att ställa samman den här texten. Därmed blevdet ju en ganska speciell situation. : Jag tänker bl. a. på den rent formellautformningen: "Die königliche Schwedische Regierung möckte die Aufmerksamkeit die Regie rung --- " etc. Det är alltså fråga om en direkt utskrift till en svensk regeringshandling,som man får utifrån. Sedan skulle jag vilja fråga om formerna. Det politiskafår vi väl ta upp med och när de kommer hit. Jag vill alltså taupp formerna för själva beslutsfattandet, såsom ni såg det från UD: Närbeslötman att avge den här noten och vilka fattade det beslutet? : Om jag förstod rätt så hadestatsministern och utrikesministern beslutat sig föratt en hänvändelse av något slag skulle ske rörande det här förslaget. Detomnämnde utrikesministern i mera allmänna ordalag vid det här mötet i början avnovember. Men sedan kom alltså Bahrs utkast till statsministern i enlighet medvad de tydligen hade kommit överens om. Det var kanske litet överambitiöst attäven skriva "königliche" etc. Jag är inte alls säker på att det vardet som statsministern hade tänkt sig. Men är en energisk ochambitiös person och hade kanske gått in mer i detalj än vad som var förutsett. Det här papperet sändes då över till UD som ettarbetsmaterial. Vi fick alltså i uppgift att ställa samman ett förslag till ennot, vilket vi gjorde . BertU Fiskesjö: Ni hade inte en känsla av att dennautförliga och, såvitt jag kan förstå, diplomatiskt korrekta utskrift gjordes avBahr och översändes på det här sättet därför att han önskade att den svenskaregeringen skulle handla mycket snabbt i den här frågan? : Det hade jag ingen uppfattning om. Detkände jag inte till, och jag hade ingen anledning att anse detta. Han hadenågra veckor tidigare, , blivit ombedd av statsministern attskriva ned sina synpunkter, och han gjorde det i mitten av noveinber. : Jag vill fortsätta med det formella. Jagblev inte riktigt klar över svaret på mina första frågor. Jag utgår ifrån atten sådan här viktig sak har föredragits i regeringen vid regeringssammanträde.Men jag har inte KU1982/83:30 141 kunnat hitta något dokument som styrker detta. Det äremellertid möjligt att vi inte har fått alla handlingar . Det var närmastdet som jag syftade på med min första fråga - när man beslöt i regeringen attdenna not skulle avges. : Jag kan inte svara på den frågan. Jagmåste överlämna åt utrikesministern att svara huruvida ärendet föredrogs iregeringen. Men det var helt klart att våra instruktioner var att sammanställaoch utsända en sådan här not. Formellt sett krävs det naturligtvis ingetregeringsbeslut för att skicka en sådan not. Men huruvida det skedde eller intevet jag inte. BertU Fiskesjö: Varför krävs det inte ett regeringsbeslut? : Jag tror inte att det krävs. Det kanjag inte svara på - de formella grunderna. Vi agerar ju ofta, skickar mångaolika hänvändelser till olika regeringar, utan formella regeringsbeslut. Om viskulle ingå ett avtal i den här formen, så skulle det givetvis krävas ettformellt beslut. Men här var det bara fråga om en förfrågan hur andraregeringar såg på detta, och jag kan inte tänka mig att det krävs ettregeringsbeslut för att framställa en sådan fråga. BertU Fiskesjö: Det har här sagts att detta var planeratsedan någon tid. Jag återkommer till frågan: Kom det här utspelet just när detkom på grund av att Bahrs brev och hans utkast till not anlände? Eller hade niplanerat inom UD att avge en liknande not ? : Vi kände till, sedan början avnovember, att en hänvändelse av .något slag skulle göras, och det formellauppdraget att göra detta kom i samband med - tillsammans med - brevet frånBahr. BertU Fiskesjö: En sista fråga, i den här omgången i varjefall. Detta är naturligtvis en viktig sak och det är, såvitt jagkan förstå, av stor betydelse att ett utspel av det här slaget förbereds nogaom man vill förvänta sig en framgång med förslaget. I anslutning härtill skullejag vilja fråga om det, innan man gjorde detta utspel till de här angivnaregeringarna, hade gjorts någon form av sonderingar hos dessa regeringar om hurde ställde sig till ett sådant här förslag. : Detta var ju själva sonderingen, ochnågon sondering innan vi gjorde denna sondering ägde inte rum. såvitt jagkänner till. BertU Fiskesjö: En fråga som jag kanske skulle spara tillspolitikerna kommer men som jag i alla fall tentativt vill ställa: Tyckerambassadören att effekten av det här utspelet blev den som man hoppats på? : Vi har ju nu fått in ett antal svarfrån olika länder. Jag tror att så gott som alla har svarat, och vi håller nupå att analysera de här svaren och ställa samman dem. Det är ingen hemlighet -det tror jag KU1982/83:30 142 framkom vid utrikesdebatten i - atten del av svaren är ganska kritiska. Jag tror inte att någon väntade sig någon omedelbarframgång. Utrikesministern framhöll ju vid sin presskonferens att detta inteär något färdigt förslag - det är ett inlägg i denna debatt som har ägt rumlänge i , inte minst i NATO-kretsar, om de taktiska kärnvapnens roll. Dethar ägt rum en mycket livlig debatt, och NATO drar ju själva tillbaka,unilateralt, ett antal taktiska kärnvapen. Därför tyckte den svenska regeringenatt det var rimligt att ställa det här förslaget under debatt. Menutrikesministern sade särskilt, kommer jag ihåg, vid presskonferensen att dethär inte är ett färdigt förslag soin vi i alla delar är bundna vid, utangivetvis gör vi nu den här sonderingen för att få i gång en diskussion omhuruvida det över huvud taget är möjligt. Och kanske är det inte möjligt,kanske finns det förslag till ändringar, förbättringar, eller andrainvändningar som vi i så fall skall diskutera. Jag är alltså inte så säker påatt regeringen utgick från att man här skulle ha någon omedelbar framgång. Som svar på frågan kan jag väl säga att en del av svarenhar varit kritiska. Men det är ju självklart att varje regering ser förslagetur sin synpunkt. Det är värdefullt att regeringarna får framföra synpunkter,och sedan får man försöka analysera dem och se om det går att antingenmodifiera förslaget eller diskutera om verkligen dessa invändningar är bärande.Det är alltså ett led i en diskussion som äger rum om olika möjligheter attminska kärnvapeninnehavet - eller minska riskerna för kärnvapenkrig. Några svar kanske innebar en besvikelse, men inte någondefinitiv överraskning, tror jag. : Innan jag låter ordet gå tillbaka till viceordföranden tillåter jag mig att själv ställa en fråga. Det åberopades ju här vissa anonyma röster frånUD-personalen - i pressen bl. - som gått ut på att det skulle vara ettallmänt missnöje bland UD:s tjänstemän över handläggningen av det här ärendet.Jag vill då fråga om utrikesministern och statsministern uppträdde på ett sättsom gav intryck av att man ville forcera ärendet och inte ville lyssna tillUD-tjänstemännens synpunkter. : Nej, jag tycker att tidtabellen talarför sig själv. Vi hade alltså rätt mycket tid på oss. Första gången det taladesom detta var . Sedan kom det formella uppdraget. Vi fickalltså Bahrs brev , och vi började arbeta på uppdraget någonvecka . I och för sig var det inte någon riktigt tidskrävandearbetsuppgift. hade varit ute , ochalla tjänstemän som sysslar med nedrustningsfrågor har ju läst den mycketnoggrant, eftersom vi vet att den är ett grundläggande dokument för svenskaregeringen. Den har varit uppe till diskussion i FN, och den kommer upp nu iFN:s . Vi har alltså haft många anledningar attdiskutera den och läsa KU1982/83:30 143 Ändå tog vi på oss att sätta samman dennakorta not, som bara är på en sida. Sedan gick det innan vifick klartecken. Så någon sådan brådska kan jag inte se att det rådde över dethela. Vi hade kunnat göra det betydligt snabbare. : Jag anknyter till de inledande frågorna.Du sade att formellt krävs det inte något regeringsbeslut för att sända en not.Hur hanterar man det då i praktiken? Det är ju ingenfing särskilt med att densvenska regeringen sänder en not till andra regeringar- det har naturligtvisförekommit och kommer att förekomma. Men gör man då på det viset att notenunderställs de olika statsråden i regeringen, eller handlar UD ochutrikesministern helt självständigt i sådana ärenden? Det är den ena frågan. Den andra frågan är: Tog man inom UD, i samband medförberedandet av det här utspelet, upp frågan om att höra utrikesnämnden? Detvar ju dock förberedelser för ett utrikespolitiskt utspel från regeringens sida. : På den första frågan måste jagsvara attdet beror på. Det finns ju ingen regel därvidlag, utan det beror på notensinnehåll. Om det är en rutinsak, så sköter säkert utrikseministern det på egenhand. Här var det ju en viktigare fråga.