bet · G601KU8 · 1982-12-31 00:00:00 — om ny lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter(prop. 1982/83:19) I propositionen föreslås att antar förslag till 1. lag omförsamlingar och kyrkliga samfälligheter, 2. lag om ändringi lagen (1972:704) om kyrkofullmäkfigeval, 3. lag om ändringi lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighetsutdebitering av skatt m. m., 4. lag om ändringi lagen (1982:221) med särskilda bestämmelser angående det kommunalaskatteunderlaget, 5. lag om ändringi lagen (1979:411) om ändring i rikets indelning i kommuner, landsfingskommuneroch församlingar, 6. lag om ändringi lagen (1972:229) om kyrkliga indelningsreglerade. I propositionen sammanfattas förslagens huvudsakligainnehåll på följande sätt. I propositionen föreslås en ny lag om församlingar ochkyrkliga samfälligheter. Den nya lagen ersätter lag omförsamlingsstyrelse. Den innebär en modernisering i både sakligt och formellthänseende av lagstiftningen om de kyrkliga kommunerna och en anpassning till1977 års kommunallag. Den nya lagen bygger på principen att församlingar ochkyrkUga samfälligheter skall ges största möjliga frihet att anpassa sinaarbetsformer till de lokala förhållandena. har så långtmöjligt undvikits. De kyrkliga kommunernas självständighet markeras och denkyrkokommunala demokratin förstärks. De nya bestämmelserna innebär att kyrkofullmäktige skallinrättas i flera församlingar än f. n. Gränsen för ett obligatoriskt inrättandeav kyrkofullmäktige som beslutande organ i stället för kyrkostämma föreslås gåvid 500 röstberättigade invånare i församlingen. I propositionen föreslås ändringar i fråga om debeslutande organens ställning och arbetsformer. Suppleantsystemet ikyrkofullmäkfige görs sålunda obligatoriskt. Bestämmelser om delegation avfullmäktiges beslutanderätt införs. Kravet på närvaro för beslutförhet ikyrkofullmäkfige och församlingsdelegerade sänks från två tredjedelar tillhälften av ledamöterna. Motioner skall i princip vara färdigberedda inom ettår. Kyrkofullmäktige får besluta om omröstningar och opinionsundersökningarbland de röstberättigade i församlingen eller samfälligheten. De förtroendevaldas arbetsförutsättningar förbättras enligt förslaget 1 1982/83. KU1982/83:8 2 genom rätt till ledighet från anställning för fullgörandeav kyrkokommunala förtroendeuppdrag. Vidare föreslås att omval av kyrkoråd och andra nämndersamt församlingsdelegerade skall ske när val av kyrkofullmäktige har upphävtseller när förnyad sammanräkning har ägt rum och denna har lett till ändradmandatfördelning mellan partierna. En annan nyhet i förslaget är att kyrkorådetfår ansvar för den kyrkliga kommunens informationsverksamhet. Enligt de nyabestämmelserna kan ersättare utses för ordföranden i en nämnd när han eller honför är förhindrad att fullgöra sitt uppdrag. Det blir också möjligtatt utse en andra vice ordförande i nämnderna. De frister som gäller för upprättandet av budget i församlingaroch samfälligheter förlängs. Den skyldighet som de kyrkliga kommunerna harenligt nuvarande bestämmelser att underställa statliga myndigheter vissa beslutpå det ekonomiska området slopas enligt förslaget. De kyrkliga kommunernakommer bl. a. att få ta upp lån och teckna borgen utan regeringens medgivande. 1 propositionen föreslås ingen ändring i fråga om detkyrkliga huvudmannaskapet för begravningsverksamheten. Följdändringar föreslås i en rad författningar. Den nyalagsfiftningen avses träda i kraft . Med anledning av propositionen harväckts sex mofioner. I betänkandet behandlar utskottet vidare fyra motionerväckta under allmänna motionsfi-derna 1981 och 1982. I motion 1982/83:22 av () och () föreslås att som sin mening beslutar geregeringen fill känna att församlingar och kyrkliga samfälligheter inom ramenför sin kompetens ges rätt att verka för lägre begravningskostnader för denenskilde medborgaren i enlighet med vad som anförts i mofionen. I mofion 1982/83:33 av () och EvertSvensson (s) hemställs att beslutar om en ändring av 1 kap. 3 § 3. iförslaget till lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter, m. m. av nedanangiven såsom Motionärernas förslag betecknade lydelse. Propositionens förslag Motionärernas förslag 3. främjande av gudstjänstliv och 3. främjande av gudstjänstliv, kyrkligförkunnelse i övrigt samt kyrklig undervisning, evangelisation, kristenverksamhet bland barn och diakoni och själavård, ungdom, äldre, sjuka och andra som behöver kyrkans tjänster. KU1982/83:8 3 I motion 1982/83:34 av m. fl. (c) yrkas 1. att riksdagenbeslutar att kyrkofullmäktige resp. kyrkostämman får besluta om varkyrkofullmäktiges resp. kyrkostämmans och kyrkorådets protokoll skall förvaras, 2. att riksdagendärest detta avslås beslutar att protokoll får förvaras på annat sätt än ikyrkoarkiv, om beslutar det. I motion 1982/83:35 av () och () föreslås att antar följande såsom Motionärernas förslagbetecknade förslag till 1 kap. 3 § p. 4 lag om församlingar och kyrkligasamfälligheter: Propositionens förslag Motionärernas förslag Avlöningsförmåner åt präster, 4. kyrkomusikeroch annan personal. för arbetstagare hos församlingen. I mofion 1982/83:36 av AnitaPersson (s) hemställs att beslutar förändra 5 kap. 15 § i ny lag omförsamlingar och kyrkliga samfälligheter i enlighet med vad i motionen anförts. Enligt mofionen bör minst en av kyrkvärdarna utses blandkyrkorådets ledamöter och suppleanter och övriga bland därfill lämpadeförsamlingsmedlemmar. I motion 1982/83:37 av m. fl. (s) hemställsatt med avslag på proposifion 1982/83:19, såvitt nu är i fråga,beslutar att 5 kap. 3 och 15 §§ förslaget fill lag om församlingar och kyrkhgasamfälligheter ges det innehåll som uttalats i mofionen. Motionärerna föreslår att kyrkoherdens självskrivenhet ikyrkorådet avskaffas. Kyrkoherden skall ha rätt att delta i kyrkorådetssammanträden, yttra sig och anteckna skiljaktig mening fill protokollet. bör bestå enbart av ledamöter valda av kyrkofullmäktige. Vidareföreslås att minst en av kyrkvärdarna utses bland kyrkorådets medlemmar ochsuppleanter och övriga bland därtill lämpliga församlingsmedlemmar. I motion 1980/81:655 av KarlLeuchovius (m) hemställs att beslutar sådan ändring i lagen(1976:500) om församlingsstyrelse att suppleanter kan utses förförsamlingsdelegerade även utanför . I motion 1980/81:1506 av () och WilhelmGustafsson (fp) föreslås att hos regeringen hemställer att prövningenav frågan om utjämning av kostnader för begravningsverksamhet församlingarnaoch samfälligheterna emellan verkställs i lämpligt sammanhang. I mofion 1981/82:505 av () hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om rätt förförsamling att erhålla utdrag ur röstlängd för kyrkostämma. I motion 1981/82:1639 av () hemställs attriksdagen beslutar om sådan ändring i församlingsstyrelselagen att direktvalför vissa kyrkoråd i storstadsförsamlingar möjliggörs. Förslaget till lag om församlingaroch kyrkliga samfälligheter innebär i huvudsak att reglerna för församlingsstyrelsenanpassas fill den nya kommunallagen. Kommunallagsreformen byggde bl. a. påprinciperna att kommunerna skulle ha största möjliga frihet att anpassa sinaarbetsformer till lokala förhållanden och att detaljreglering av den kommunalaverksamheten borde undvikas. Utskottet delar uppfattningen i proposifionen attdet är önskvärt att samma principer nu slår igenom även på det kyrkokommunalaområdet. Utskottet ställer sig alltså bakom huvudinriktningen i detföreliggande förslaget. I det följande behandlas vissa huvudfrågor i propositionensamt motionernas frågeställningar. I propositionen föreslås attförsamlingarnas kompetens regleras på i princip samma sätt som f. n., dvs. enallmän kompetensregel kompletterad med en uppräkning av vad som avses medförsamlingsangelägenheter. Kommunallagen innehåller i motsvarande hänseendeendast en allmän kompetensregel. Utredningen för översyn av församlingsstyrelselagen (SOU1981:6) framhåller att den inte hade i uppdrag att föreslå några sakligaändringar i kompetensparagrafen. Det var därför inte möjligt för utredningenatt ta upp i och för sig aktuella och angelägna frågor som t. ex.församlingarnas kompetens på begravningsväsendets område. Som en församlingsangelägenhet anges i förslagetanskaffande och vård av begravningsplats (1 kap. 3 § andra stycket 2. ).Utskottet behandlar i anslutning härtill frågan om huvudmannaskapet förbegravningsväsendet samt de i motionerna 1980/81:1506 och 1982/83:22 väcktafrågorna om församlingarnas åtaganden på detta område. Frågan om kyrkligt eller kommunalt huvudmannaskap förbegravningsverksamheten har varit föremål för flera utredningar. Frågan togsupp av kyrkofullmäktigesakkunniga och behandlades senare av 1958 årsexpertutredning kyrka-stat och parlamentariska beredning om stat ochkyrka. Beredningen föreslog ett principbeslut om borgerligt huvudmannaskap. Idet förslag, som lades fram efter överläggningar mellan staten och och med deltagande av , fasthölls samma princip.De nuvarande huvudmännen skulle emellertid få en lagfäst rätt att fortsätta medförvaltningen av alla nuvarande begravningsplatser mot en ersättning avkommunerna. Förslaget avvisades av allmänna kyrkomöte. Föredragande statsrådet behandlar i propositionen denutredning om begravningsverksamheten som verkställts. I utredningensbetänkande (SOU 1981:36) Begravningsverksamheten presenteras tre huvudalterna- KU1982/83:8 5 tiv när det gäller huvudmannaskapet förbegravningsverksamheten: kyrkligt, kommunalt och delat kyrkligt-kommunalt. Iskrivelse till allmänna kyrkomöte (1982:5) förordade regeringen ilikhet med de flesta remissinstanserna ett fortsatt kyrkligt huvudmannaskap.Även kyrkomötet ställde sig bakom detta alternafiv (TU 1982:4, kskr 1982:7). Ipropositionen intar regeringen samma ståndpunkt som tidigare i skrivelsen tillkyrkomötet. Med ett sådant ställningstagande saknas enligt statsrådet anledningatt ändra den grundläggande bestämmelsen om församlingens befogenheter i frågaom anskaffande och vård av begravningsplats. Utskottet har ingen erinran mot vad som anförs ipropositionen på denna punkt. Församlingarnas möjligheter att begränsa begravningskostnadernaför enskilda tas upp i mofion 1982/83:22 av () och ().Kompetensregeln har enligt motionen förhindrat församlingarna att vidtaåtgärder i denna riktning. a. hänvisas fill att ett beslut av kyrkofullmäktigei om att fritt tillhandahålla kistor och svepning m. m.efter besvär undanröjdes av . beslut fastställdessedermera av regeringsrätten (RÄ 1974 A 1281). Enligt mofionen bör iform av ett tillkännagivande till regeringen uttala att församlingar ochkyrkliga samfälligheter inom ramen för sin kompetens ges rätt att verka förlägre begravningskostnader. har tidigare på utskottets förslag avvisat kravpå vidgning av den kyrkokommunala kompetensen på begravningsväsendets område.Senast frågan var föremål för behandling var (KU 1975/76:38 s. 19)då utskottet hänvisade fill ett tidigare ställningstagande (KU1974:38). I sistnämnda betänkande framhöll utskottet att starka skälvisserligen kunde åberopas till stöd för den i motionen föreslagnakompetensutvidgningen. Utskottet pekade emellertid på de former för ekonomiskhjälp som kan erhållas inom ramen för yrkesskadeförsäkringen,gmpplivförsäkringen, genom begravningskassor eller försäkring på annat sätt. Dåmedel saknas till begravningskostnader kan också ekonomisk hjälp utgå i form avsocialhjälp. Vidare framhöll utskottet att frågan om begravningsväsendetsframtida utformning hade samband med det reformarbete beträffande förhållandetkyrka-stat som då pågick. I detta läge fann utskottet övervägande skäl tala föratt inte skulle ta något initiativ till ändring av gällande reglerangående begravningsväsendet. Både 1974 och 1976 förelåg i sak likalydande reservationerfrån vpk. I reservationerna erinrades om att motionsyrkanden om obligatoriskbegravningsförsäkring under en följd av år avvisats av . En annan vägatt lösa denna fråga var enligt reservationerna att införa fria begravningar.För detta ändamål borde den rådande oklarheten om den kommunala kompetensen pådetta område undanröjas. Kostnaderna för begravningsverksamheten behandlas också imofion 1*1982/83. KU1982/83:8 6 1980/81:1506 av Berfil () och (), som väcktes under allmänna motionsfiden . Mofionärerna framhåller attgravrätt som regel upplåts kostnadsfritt, om den avlidne vid dödsfallet ärkyrkbokförd i den församling eller samfällighet där gravrätten önskas. Atterhålla gravrätt i annan församling eller samfällighet medför enligt motionäremavanligen en kostnad för den enskilde. Motionärerna menar att de ofta välunderbyggda önskemålen öm förvärv av gravrätt utanför den egna församlingenmotiverar att kostnadsfrågan löses genom "clearingavtal" mellanförsamlingarna eller med kyrkofondsmedel. Utredningen om en vidgad användningav kyrkofonden är enligt motionärerna ett naturligt organ för att belysa bådeden mera speciella fråga som motionen aktualiserar och den mera vittsyftande omen utjämning mellan församlingarna av kostnaderna för begravningsverksamhetenöver huvud taget. (Kn 1980:05) utreder frågan omkyrkofondens användning för ekonomisk utjämning mellan kyrkliga kommuner. Pågrundval av ett betänkande från utredningen föreslogs i proposition till förrariksmötet (prop. 1981/82:158) ett nytt system för ekonomisk utjämning inomsvenska kyrkan genom kyrkofonden. Enligt proposifionen skulle utredningsarbetetrörande de kyrkokommunala kostnaderna fortsätta med inriktning på en revisionav systemet under förutsättning av att även det kommunalaskatteutjämningssystemet då revideras. På utskottets förslag (KU 1981/82:28)godkändes propositionen av . I en socialdemokratisk reservation tillutskottets betänkande förordades ett kortare uppskov med beslutet i syfte attfå fram en bättre analys av utjämningssystemets förhållande till strukturfrågor på lokalplanet. Utskottet har stor förståelse för det krav på vidgadkompetens på begravningsområdet som framförs i motion 1982/83:22. Trots deolika former av ekonomisk hjälp som finns är begravningskostnaderna ofta enbetungande utgift för de anhöriga. Församlingarnas förmåga att bära de ökadekostnader som en vidgning av kompetensen skulle medföra är emellertid högstvarierande. Enligt utskottets mening måste därför de ekonomiska förutsättningarnaför en vidgning av kompetensen först utredas. I denna utredning bör strukturfrågor på lokalplanet få en framträdande plats. Även den imofion 1980/81:1506 berörda frågan om en utjämning mellan församlingarna avkostnaderna för deras nuvarande befattning med begravningsverksamheten börkunna ses över i detta sammanhang. Formerna för detta utredningsarbete fårankomma på regeringen att besluta om. Vad utskottet nu anfört bör med bifallfill motionerna 1980/81:1506 och 1982/83:22 ge regeringen fill känna. Enligt förslaget fill kompetensparagraf avses medförsamlingsangelägenhet även frågor om främjande av "gudstjänstliv ochkyrklig förkunnelse i övrigt samt verksamhet bland barn och ungdom,äldre, sjuka och andra som behöver kyrkans tjänster" (1 kap. 3 § andrastycket 3. I motion1982/83:33 av () och () föreslås KU1982/83:8 7 att bestämmelsen ändras på det sätt som årets kyrkomöteuttalat sig för. Innebörden av detta förslag är att uppräkningen gudstjänstlivetc. ersätts med "gudstjänstliv, kyrklig undervisning, evangelisafion,diakoni och själavård". Avsikten skulle vara önskemål om en fidsenligareformulering. Motionärerna erinrar bl. a. om att begreppen evangelisafion ochdiakoni förekommer i den nya punkt 9. i övergångsbestämmelserna fillregeringsformen och i lagen om . Föredragande statsrådet behandlar i propositionenkyrkomötets uttalande. Han kommer fill slutsatsen att denna punkt ikompetensparagrafen i stort har en lämplig utformning. Propositionens förslaginnebär enligt statsrådet en mera konkret beskrivning. Utskottet delar i huvudsak föredragande statsrådetsuppfattning på denna punkt. Dock anser utskottet att de fyra sista orden ibestämmelsen, dvs. "som behöver kyrkans tjänster", är onödiga ochföreslår att de utgår (se lagförslag bilaga 1). Mofionen 1982/83:33 avstyrks avutskottet. Som församlingsangelägenheter avses vidare enligtförslaget till kompetensparagraf (1 kap. 3 § andra stycket 4.) frågor om"avlöningsförmåner åt präster, kyrkomusiker och annan personal". I motion 1982/83:35 av () och () föreslås en utformning av denna punkt som enligt motionärerna bättreöverensstämmer med lagstiftningen på arbetsmarknaden, nämligen "arbets-och anställningsvillkor för arbetstagare hos församlingen". Enligt utskottets uppfattning är en formulering av detslag som motionärerna föreslår inte förenlig med präst- ochkyrkomusikerbefattningarnas karaktär av statligt reglerade tjänster. Begreppet"arbets- och anställningsvillkor" inrymmer således för prästernasoch kyrkomusikernas del frågor som avgörs av statliga organ. Utbyts begreppetdäremot mot proposifionens förslag "avlöningsförmåner" kanmotionärernas ändringsförslag i övrigt godtas. Därigenom uppnås också störreöverensstämmelse med modern arbetsrättslig terminologi. Motionen tillgodosesdärmed delvis. Utskottet lägger i bilaga 1 fram förslag till lag i denna del. Kyrkoherdens ställning i kyrkorådet I propositionen föreslås attkyrkoherden liksom skall vara ledamot av kyrkorådet. Enligt mofion 1982/83:37 av m. fl (s) börkyrkoherdens ställning som självskriven ledamot av kyrkorådet upphöra. Istället skall kyrkoherden få rätt att delta i kyrkorådets sammanträden, yttrasig och anteckna skiljaktig mening till protokollet. Kyrkoherdens ledande ställning inom den kyrkokommunalaförvaltningen har gammal hävd; Enligt vår första sockenstämmoförordning från1817 var kyrkoherden ordförande på sockenstämma och i kyrkorådet. 1843 årssockenstyrelseförordningar gjorde ingen ändring i detta. KU1982/83:8 8 rade kyrkoherden sin ställning som självskriven ordförandepå kyrkostämman och med församlingsstyrelselag även det självskrivnaordförandeskapet i kyrkorådet. Då hade också hans självskrivenhet iskolstyrelse, , fattigvårdsstyrelse och kommunalnämnd upphört. Vid behandlingen av förslaget till 1961 årsförsamlingsstyrelselag diskuterades ingående frågan om kyrkoherdens ställningsom självskriven ordförande i kyrkorådet. I proposifionen (prop. 1961:70)uttalade föredragande statsrådet bl. a. att frågan komplicerades av attkyrkorådet har såväl kyrkliga som kyrkokommunala uppgifter. När det gäller dekyrkliga uppgifterna konstaterade han att det fanns ett otvivelaktigt sambandmellan kyrkoherdens tjänsteutövning och kyrkorådets uppgifter inomförsamlingsvården. Med hänsyn till detta samband fann han det både naturligtoch nödvändigt att kyrkoherden fick medverka i arbetet inom församlingenscentrala kyrkliga organ. Vad beträffar den kyrkokommunala sidan av rådetsverksamhet ansåg statsrådet att ett obligatoriskt medlemskap var föga förenligtmed principerna för det kommunala styrelseskicket. Till den borgerligakommunens styrelse var vissa chefstjänstemän inte valbara. Med dettabetraktelsesätt skulle det enligt statsrådet kunna ifrågasättas om kyrkoherdenöver huvud taget borde vara medlem i rådet. Han skulle i stället utövafunktionen som föredragande i rådet och verkställare av rådets beslut. Enligt föredragande statsrådet propositionskulle således behovet av att kyrkoherden såsom församlingens föreståndaremedverkar i kyrkorådets arbete vägas mot det krav som kommunalasjälvstyrelseprinciper ställer på rådets sammansättning. En viktigomständighet var därvid att kyrkoherdens uppgifter är sådana, att han knappastkan jämföras med någon befattningshavare i den borgerliga kommunen. Kyrkoherdenmåste till följd av sin stäUning ha medansvar för rådets verksamhet, och hansmedverkan inom rådet kunde därför inte inskränkas till föredragning ochverkställighet. Statsrådet erinrade också om att kyrkoherden i allmänheterhållit sitt ämbete efter församlingens val. Övervägande skäl talade såledesför att kyrkoherden även i fortsättningen skulle vara ledamot i rådetomedelbart på gmnd av sitt ämbete. Valet av ordförande bland kyrkorådetsmedlemmar borde dock stå församlingens representafiva organ helt fritt. (KU 1961:16) tillstyrktepropositionen och avstyrkte motioner både om bibehållande av kyrkoherdenssjälvskrivenhet som ordförande och om avskaffande av hans obligatoriskamedlemskap i kyrkorådet. Båda förslagen stöddes i reservationer. Riksdagenbeslöt i enHghet med utskottets hemställan. Frågan har behandlats av vid flera senaretillfällen, . En mofion som framhöll det principielltfelakfiga i kyrkoherdens självskrivenhet i kyrkorådet avstyrktes av ettenhälligt utskott med hänvisning till de pågående utredningarna i relationsfrågan(KU 1975/ 76:20). KU1982/83:8 9 Utredningen för översyn avförsamlingsstyrelselagen tog upp frågan om kyrkoherdens självskrivenhet ikyrkorådet till diskussion och erinrade bl. a. om att under senare tiduttrycket "folkligt förankrad självstyrelse och prästerligämbetsförvaltning" har brukat användas för att beteckna den samverkanmellan präster och lekmän som är utmärkande för kyrkans struktur. Utredningenpåpekade att kyrkoherden har en rad uppgifter av exklusiv karaktär som görhonom eller henne till en självständig myndighet med självständigt ansvar. Utredningen framhöll visserligen att kyrkoherdenssjälvskrivenhet i kyrkorådet inte är lika självklar som tidigare,men stannade dock för att bibehålla den nuvarande ordningen med i stort settsamma motiv som har anförts. Av de tre remissinstanser som tagit upp frågantillstyrktes utredningens förslag av i och . Enligt i bordedet närmare övervägas om kyrkoherden även i fortsättningen skall ha sammaadministrativa särställning som . Föredragande statsrådet framhåller i proposifionen attkyrkoherden har en sådan ställning och sådana uppgifter i församhngen att detfinns anledning tro att kyrkorådets arbete inte skulle kunna bedrivas på etttillfredsställande sätt utan kyrkoherdens deltagande. Han förordar därför attkyrkoherden skall vara självskriven ledamot i kyrkorådet även i fortsättningen. I likhet med föredragande statsrådet i 1961 årsproposition anser utskottet att frågan om kyrkoherdens ställning i kyrkorådetrymmer awägningsproblem av stor principiell vikt. Å ena sidan har kyrkoherdenen speciell ställning som inte kan likställas med t. ex. en kommunalchefstjänstemans. Ä andra sidan strider det mot viktiga demokratiska principeratt ett folkvalt organ innehåller självskrivna ledamöter. Den avvägning somgjordes vid behandlingen av församlingsstyrelselag ledde fill resultatetatt självskrivenheten bibehölls. som gått sedan desshar enligt utskottets mening argumentet mot självskrivenheten vunnit i styrka.Inte minst genom de reformer av kyrkolagstiftningen och av kyrkomötetsställning och sammansättning som under stor enighet fattatbeslut om har en betydande demokrafisering ägt rum på kyrkans område. Det är avsärskilt intresse i detta sammanhang att i det reformerade kyrkomötetbiskoparna inte längre ingår som självskrivna ledamöter. De har däremotnärvaroplikt och rätt att delta i överläggningarna. Enligt utskottet talar således starka skäl för att nuavskaffa kyrkoherdens självskrivenhet i kyrkorådet. Det är emellertid angelägetatt en utredning får pröva vilka konsekvenser detta skulle få för arbetet ikyrkorådet och i församlingen över huvud taget. Skulle utredningen stanna föratt föreslå att det obligatoriska medlemskapet skall upphöra, bör den taställning fill om det är lämpligt att kyrkoherden är valbar till kyrkorådet.Vidare bör utredningen KU1982/83:8 10 undersöka andra former för kyrkoherdens medverkan ikyrkorådets arbete än ledamotskap. Utredningen bör bedrivas så snabbt attförslag fill kan läggas under innevarande valperiod.Utredningsförslaget bör bli föremål för sedvanlig remissbehandling. Vad utskottet nu anfört bör med anledning av motion1982/83:37 ges regeringen till känna. I proposifionen föreslås att kyrkvärdarnaliksom hitfills skall utses bland kyrkorådets ledamöter och suppleanter. Enligt motion 1982/83:36 av () och mofion1982/83:37 av m. fl.