bet · G601JoU26 · 1982-12-31 00:00:00 — betänkande 1982/83:26 om avfallshantering och återvinning I motion 1982/83:485 av . (vpk) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 2, 4, 6 och 7) 2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att väsentligt öka insamlingen avreturpapper i landet, 4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att återvinna metall- och plastskrotfrån hushållsavfall, 6. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om stoppande av tungmetaller vidkällorna, slambehandling, skattefri elproduktion, kalkfällning och produktionav jordförbättringsmedel i kommunala bolag, 7. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om hantering, deklaration ochslutlig destruktion av miljöfarligt avfall. I motion 1982/83:637 av UllaJohansson m. fl. (s) yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om insamling av returpapper och om begränsningav användandet av sådant papper som bränsle i kommunalaförbränningsanläggningar. I motion 1982/83:791 av m. fl. (c) yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om återhållsamhet med utbyggnad av värmeanläggningar för förbränning av avfall för energiframställning, 2. att begär att regeringen i samarbete medKommunförbundet presenterar en plan för hur också avfall som glas och metall liksom tidningspapper skall skiljas ut av hushållen och omhändertas av kommuner na för materialåtervinning. I motion 1982/83:995 av LarsErnestam och (båda fp) yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om påskrift på förpackningarsom talar om varans och förpackningens lämpliga sluthantering. I motion 1982/83:1451 av BertilFiskesjö (c) yrkas att beslutar att som sin mening ge regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om förbränning och återanvändning avavfallsprodukter. 1 1982/83. JoU1982/83:26 2 I motion 1982/83:1457 av m. fl. (s) yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts rörande inrättandet av ett återvinningscentrum i mö, 2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i övrigt anförts i motionen rörande en ökad återvinning. Utskottet behandlar i betänkandetett antal väckta motioner om avfallshantering och återvinning. fattade beslut omolika åtgärder som syftar till ökad återvinning och bättre omhändertagande avavfall (prop. 1975:32, JoU 1975:10, rskr 1975:161). Beslutet innebarbeträffande pappersåtervinning bl. a. att insamling av hushållens tidningar ochtidskrifter skulle genomföras i hela landet och att ansvaret för insamlingenlades på kommunerna. Pappersavfallet skulle återanvändas som fiberråvara ipappersindustrin och inte brännas upp i värmeanläggningar. Fullt genomfördberäknades insamlingen inbringa omkring tidningspapper. I tre motioner yrkas på åtgärder för att insamlingen avreturpapper skall öka. Enligt motion 485 är beslutet ännu integenomfört över hela landet. Fabrikskapacitet finns för mottagande ochupparbetning av returpapper liksom teknik för avsvärtning men returpapperinlevereras inte till den volym som industrin skulle behöva, anförmotionärerna. Enligt motion 637 bör förbränning av returpapper i kommunalafjärrvärmeverk begränsas genom samhälleliga åtgärder för att beredapappersindustrin tillgång till billigt returpapper. Regeringen bör upptaöverläggningar med kommunerna, insamlingsföretagen och pappersbruken i dettasyfte. I motion 791 (yrkande 2) efterlyses en plan för hur bl. a.tidningspapper skall skiljas ut av hushållen och omhändertas av kommunerna förmaterialåtervinning. Då behandlade returpappersfrågan våren 1982framhöll utskottet att bränning av papper utgör en kvalitativt sämreåtervinning än fiberåtervinning. Ytterligare ansträngningar borde enligtutskottets mening göras av kommuner, företag och enskilda för att ökapappersinsamlingen för fiberåtervinning. betonades att massafabrikeroch pappersbruk har ett ansvar för att genom sin prissättning möjliggöra enökad pappersinsamling. Någon ytterligare åtgärd från sidapåkallades dock ej. följde utskoftet (JoU 1981/82:24). I ett frågesvar har jordbruksministernsagt att han räknar med att diskussion kommer att tas upp mellan kommunerna ochpappersindustrin som kan leda fram till sådana överenskommelser attpappersindu- JoU1982/83:26 3 strins behov av inhemskt returpapper långsiktigt tryggasunder sådana förutsättningar för insamlingsarbetet som kan accepteras avkommunerna. Utskottet får för sin del erinra om att kommunerna bärhuvudansvaret för pappersinsamlingen. Varje kommun har själv att bedöma påvilket sätt insamlingen skall ske. I vissa fall kan insamlingen göras avkommunens egna organ, i andra fall av entreprenörer eller av ideellaorganisationer. Som utskottet vid olika tillfällen framhållit bör returpappereti första hand användas för fiberåtervinning och inte som bränsle. Avgörandevikt bör vidare enligt utskottets mening fästas vid att insamlingen ger störstamöjliga utbyte av fiberråvaran. En förutsättning härför torde vara att pappersbrukenåtar sig att överta allt det insamlade papperet till ett pris som minst täckerinsamlingskostnaderna samt att kommunerna kan garantera leverans tillpappersindustrin. Som ovan nämnts har jordbruksministern tagit initiativet tillöverläggningar mellan kommuner och industrin i detta syfte. Enligt utskottetsmening kan man förvänta sig att dessa överläggningar skall leda till åtgärdersom i det väsentliga är ägnade att tillgodose syftet med motionerna 485, 637och 791 (yrkande 2). Dessa påkallar mot den bakgrunden ingen ytterligareriksdagens åtgärd. Avfallsseparering, värmeåtervinning, återvinning avmaterial har vid olika tillfällenbetonat att avfall är en resurs som i största möjliga utsträckning skallåtervinnas. Återvinningsprincipen slogs fast i det inledningsvis refererade1975 års beslut om återvinning och avfallshantering. formuleradesprincipen om att producenten bör ta ansvar för att avfall som ellerpå sikt uppkommer av en produktion kan tas om hand pä ett från miljö- ochresurssynpunkt riktigt sätt. Stora ansträngningar har under det gångna decenniet gjortsi landets kommuner för att - till stor del med statligt stöd - byggaavfallshanterings-anläggningar där hushållsavfall separeras i olika fraktionerför att möjliggöra återvinning av material eller energi. I några motioner yrkas på åtgärder för att minskaavfallshanteringens miljöstörningar och utveckla återvinningstekniken. I motion485 (yrkande 4) yrkas på åtgärder för att återvinna metall- och plastskrot frånhushållsavfall. Motionärerna anser att en organiserad sortering bör ske redanvid källan om man generellt skall få en bättre återvinning av material frånhushållen. Enligt motion 791 bör avfallshanteringen principiellt inriktas på iförsta hand återanvändning av bruksföremål som förpackningar, i andra handåtervinning av material genom industriella processer och först i sista handförbränning och energiframställning. Därför bör återhållsamhet iakttas medutbyggnad av värmeanläggningar för avfallsbränning. Enligt motion 1451 har deintentioner om återanvändning som funnits från samhällets sida inte fullföljts.Som långsiktig lösning anser motionären att separering av soporna JoU1982/83:26 4 bör ske på sådant sätt, att man avskiljer och avstår frånatt bränna sådana sopor där förbränningen ger miljöskador. I motion 1457(yrkande 2) framhålls att nästan alla produkter - även kapitalvaror - förreller senare dyker upp som potentiellt avfall. Detta bör av resursskäl återvinnas.Härför krävs enligt motionen en teknisk utveckling kombinerad med organisatoriskaoch tekniska lösningar. Utskottet får med anledning av motionerna erinra om attriksdagen uttalade att de fastlagda principerna omavfall som resurs och om producentens ansvar har stor betydelse från resurs-och miljösynpunkt. Regeringen borde närmare överväga vilka åtgärder somerfordras för att bringa dem till praktisk tillämpning (JoU 1981/82:24, rskr1981/82:240). gjordes ett tillkännagivande att särskilda åtgärder börvidtas för att hindra spridningen av giftiga tungmetaller med hushållssopor.Frågan bereds inom . Utskottet delar motionärernas mening att förbränning avavfall bör undvikas när förbränningen medför skador på miljön. Avfallsbränningkan i många fall även innebära ett slöseri med naturresurser. Enligt vadutskottet erfarit har koncessionsnämndens krav på rökgasrening vid kommunalavärmecentraler medfört att vissa kommuner söker nedbringa tungmetallhalterna ihushållsavfallet genom kampanjer för insamling av tungmetallhaltiga batterier.Utskottet får erinra om att ett intensivt arbete pågår i olikainstanser för att få fram metoder för förbättrad återvinning och minskadeskador på miljön i samband med avfallshantering. Inom natur-' vårdsverket pågårett utvärderingsarbete beträffande redan vidtagna åtgärder. Verket avser ävenatt lägga fram en rapport med förslag om separat insamling avtungmetallhaltiga batterier m. m. Styrelsen för teknisk utveckling har i samrådmed bl. a. utgivit en handledning för kommunalavfallshantering. Forskning på området bedrivs vid bl. a. i ,och tekniska högskolan i . Den verksamhet somsålunda pågår är enligt utskottets mening ägnad att ge resultat som i betydandeutsträckning tillgodoser de nu aktuella yrkandena i motionerna 485 (yrkande 4),791, 1451 och 1457 (yrkande 2). Dessa påkallar därför inte något särskiltuttalande från sida. Enligt motion 995 bör miljöpolitiken inriktas påförebyggande åtgärder. Märkningen som skydd mot hälsorisker i samband medhantering av hälso-och miljöfarliga varor bör enligt motionärerna ocksåinnefatta påskrift om varans och förpackningens lämpliga slutbehandling. Sådanmärkning bör även kunna föreskrivas för andra varor. Utskottet får med anledning av motionen framhålla att nyamärkningsbestämmelser enligt lagen 1973:329 om hälso- och miljöfarliga varorkommer att träda i kraft . Denna märkning avser främstriskupplysning för användarna. Inom pågår som ovannämnts en utredning om insamling av tungmetallhaltiga batterier. I sambanddärmed övervägs frågan om särskild märkning av sådana batterier för att JoU1982/83:26 5 ange hur man bör förfara med den utbrända varan. Medhänvisning till den verksamhet som sålunda pågår avstyrks motionen. I motion 1457 yrkas även (yrkande 1) att ettåtervinningscentrum inrättas i . Utskottet får med anledning häravframhålla att det - som framgår av vad som anförts i det föregående - pågår enforsknings- och utveckhngs-verksamhet på återvinningsområdet vid en radmyndigheter och institutioner i landet. Med hänvisning härtill torde det nuinte föreligga anledning till något initiativ från sida tillinrättandet av en institution av det slag som avses i motionen. Yrkandetavstyrks med hänvisning härtill. Miljöfarligt avfall, avloppsrening Vissa frågor om behandlingen avmiljöfarligt avfall tas upp i motion 485 (yrkande 7). a. framhållermotionärerna att bestämmelserna om deklarationsplikt enligt förordningen ommiljöfarligt avfall bör efterlevas. I motionen understryks även vikten av attdriften vid den centrala anläggning för behandling av miljöfarligt avfall sombyggs av i Kumla kommer att skötas seriöst och underkastas opartiskkontroll. Näst intill strikt skadeståndsskyldighet för bör tillämpas videventuellt uppkommande skadefall i . Utskottet får med anledning av motionen framhållaföljande. Enligt förordningen (1975:346) om miljöfarligt avfall är den somyrkesmässigt utövar verksamhet där miljöfarligt avfall uppkommer skyldig attlämna uppgift om avfallets art, sammansättning,.mängd och hantering. Deklarationeri detta syfte har senast infordrats . Bearbetningen av deklarationernaär arbetskrävande, och den slutliga utvärderingen beräknas enligt uppgift frånnaturvårdsverket föreligga . har iskrivelse till regeringen föreslagit att nästa deklarationsomgång ersätts aven landsomfattande inventering av gamla kemikaliedepåer. Frågan bereds enligtvad utskottet erfarit i . Den centrala behandlingsanläggning för miljöfarligt avfallsom uppför i , Kumla, beräknas vara klar för provdrift underhösten 1983. Den har vid olika tillfällen varit föremål för riksdagensuppmärksamhet. Utskottet vill erinra om att de villkor för anläggningen somsatts upp av och sedermera skärpts avregeringen innebär ytterligt stränga utsläppsregler. Av miljöskyddslagen följeräven att rent strikt ansvar föreligger för den som orsakar olägenhet genommiljöfarlig verksamhet. Med det anförda' torde motionsyrkandet enligtutskottets mening vara besvarat. I motion 485 yrkas även (yrkande 6) att skallrikta ett tillkännagivande till regeringen om stoppande av tungmetaller vidkällorna, slambehandling, skattefri elproduktion, kalkfällning och produktionav jordförbättringsmedel i kommunala bolag. Utskottet får med anledning avdetta yrkande erinra om att vid olika tillfällen framhållit det JoU1982/83:26 6 önskvärda i att avloppsreningen kan förbättras genomavskiljande av bl. a. tungmetaller vid källan och att det näringsrikaavloppsslammet skall kunna renas så att det kan utnyttjas produktivt (senastJoU 1980/81:8). Frågan om kalkfällning aktualiserades senast i samband medbehandlingen av proposition 1981/82:131 om åtgärder mot försurningen.Utskottet framhöll därvid att kommunerna bör förmås att övergå tillkalkfällning eller till kalktillsats vid rening där så är motiverat iförsurningsbekämpande syfte (JoU 1981/82:35, rskr 1981/82:321). Ansvaret för slambehandlingen åvilar kommunerna medlänsstyrelser och som tillsynsmyndigheter. En ständigverksamhet pågår för att förbättra avloppsreningen. Utskottet finner för sindel icke att något särskilt uttalande från sida i denna frågaerfordras. Motionsyrkandet avstyrks sålunda. 1. beträffandeåtervinning av returpapper attriksdagen lämnar motionerna 1982/83:485 yrkande 2, 1982/83:637 och 1982/83:791yrkande 2 utan ytterligare åtgärd, 2. beträffandeavfallsseparering m. m. a) att riksdagenlämnar motionerna 1982/83:485 yrkande 4, 1982/83:791 yrkande 1,1982/83:1451 och1982/83:1457 yrkande 2 utan ytterligare åtgärd, b) att avslår motion1982/83:995, c) att riksdagenavslår motion 1982/83:1457 yrkande 1, 3. beträffandemiljöfarligt avfall attriksdagen avslår motion 1982/83:485 yrkande 7, attriksdagen avslår motion 1982/83:485 yrkande 6. Närvarande: (), (), ArneAndersson i (), (), (), (), (), (), (vpk),(), (), (), (),() och (). JoU1982/83:26 7 Reservation (mom. 4) (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 6 som börjar med "Ansvaret för" och slutar med "avstyrkssålunda" bort ha följande lydelse: Utskottet instämmer i motionärernas bedömning att detkvarstår en del problem att lösa när det gäller avloppsreningsverken. Enförutsättning för att avloppsslammet skall kunna användas somjordförbättringsmedel är således att det är fritt från tungmetaller. Dessa börenligt utskottets mening stoppas redan vid källan. Utskottet instämmer även ide övriga förslag fill förbättring av avloppsreningstekniken som skisseras imotionen. Det finns enligt utskottets mening anledning understryka vikten avatt det fortsatta utvecklingsarbetet för denna teknik inriktas i linje härmed.Vad utskottet sålunda anfört med anledning av motionen bör som sinmening ge regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 4bort ha följande lydelse: 4. beträffande avloppsrening attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört medanledning av motion 1982/83:485 yrkande 6, Särskilt yttrande (mom. 2 b) () anför: I mofion 1982/83:995 erinras om att nyamärkningsföreskrifter till skydd mot hälsorisker utfärdats för varorsom omfattas av lagstiftningen om hälso- och miljöfarliga varor. Det finns skälför att denna märkning också bör innefatta påskrift om varans ochförpackningens lämphga slutbehandling. Det finns också skäl att utvidgamärkningen till varugrupper som utan att innebära direkt hälsofara ändå behöversepareras för återanvändning i samband med den slutliga hanteringen. Enligt min mening har förslaget ett sådant principielltintresse att det bort föranleda ett tillkännagivande av . Jag hardärför velat fästa uppmärksamheten på frågan genom detta särskilda yttrande.