bet · G601JoU1 · 1982-12-31 00:00:00 — I motion 1981/82:1899 av m. fl. (m)yricas 1. att rilcsdagen lios regeringen begär förslag omsådan ändring av bolcskogslagen att markägaren får möjiigliet att odla bokskog på den för bok mest lämpade marken, 2. att riksdagenhos regeringen begär att förordningen som reglerar ersättningen till markägareändras så att kostnader för återväxtåtgärder maximeras, 3. att riksdagenhos regeringen begär att forskningen beträffande bokskogsföryngringarförbättras. I motion 1981/82:1910 av WiggoKomstedt (m) yrkas att hos regeringen anhåller om en utredning omupphävande av lagen om bevarande av bokskog. Enligt lagen (1974:434) ombevarande av bokskog får bokträd ej avverkas i bokskog utan särskilt tillstånd.Icke heller är det tillåtet att utan tillstånd vidta åtgärder för återväxt avannat trädslag i bokskog eller på område där bokskog avverkats.Tillståndsfrågan prövas av . Särskilt skall bokskog som är avvärde från naturskyddssynpunkt bevaras så långt det är möjligt. Detta är enligtförarbetena (prop. 1974:73, JoU 1974:18, rskr 1974:240) angeläget inte minstmed hänsyn till de speciella svårigheter som föreligger vid föryngring av bok.Enligt kungörelsen (1974:436) om bevarande av bokskog utfärdar skogsstyrelsenvissa föreskrifter om beståndsvårdande gallring och föryngringshuggning m. m. Isamma kungörelse meddelas regler om statsbidrag till föryngring och vård avbokskog. Sådana bidrag administreras av . Enligt kungörelsenfår bidrag för återväxtåtgärder lämnas endast om anser attavsedda åtgärder kan ge tillfredsställande resultat. Skogsvärdslagen är inte tillämplig på bokskog i den måndess bestämmelser strider mot bokskogslagen. JoU1982/83:1 2 Utskottet behandlar i dettabetänkande två motioner om bokskogsodling med förslag till ändringar avnuvarande särskilda bokskogslagstiftning. Enligt motion 1981/82:1899 tolkas bokskogslagen så, attbok måste föryngras på exakt samma mark där den nu växer. Detta kan innebäraatt kostnaderna för föryngring ofta blir orimligt höga. Däremot finns detmarker som är beväxta med annan skog som vore mera lämplig för bokskog änmycket av den mark där boken växer . Motionärerna anser därför angelägetatt bokskogslagen ändras så att markägare ges möjlighet att ersätta bok påolämplig mark med annan skog. Markägare skall därvid vara beredd att anlägga nybokskog på bättre lämpad mark. Vidare bör förordningen om ersättning tillmarkägare ändras så att föryngringskostnaderna maximeras för markägaren. Medhänsyn till att problemen med bokskogsföryngringar är stora bör enligt motionenökade forskningsinsatser på området komma till stånd. I motion 1981/82:1910hävdas, att det förhållaridet, att två olika myndigheter - skogsvårdsstyrelsenoch naturvårdsenhet -skall granska frågor om bokskogsskötsel,leder till ökat krångel och förorsakar staten kostnader. Den särskildalagstiftningen för bokskogen bör därför avskaffas. avslog en motion av samma innehållsom motion 1981/82:1910. Utskottet framhöll därvid att syftet med bokskogslagenknappast kan tillgodoses inom ramen för den nya skogsvårdslagens regel omhänsyn till naturvårdens intressen vid skötseln av skog (JoU 1981/82:15). De frågor som behandlas i motionerna har utrettsav i samråd med . , somredovisar sina synpunkter i ett betänkande om skydd av värdefull ädellövskog(SNV PM 1587), anför att bokskogslagen i stort fungerat väl. En likartad lagbör därför enhgt verkets uppfattning införas till skydd för annan ädellövskog.Naturvårdsverket finner inte erforderligt att ändra bokskogslagen för attunderlätta markbyte i samband med föryngring av bokskog. Enligt utredningenmedger lagen redan nu upprättandet av långsiktiga bokskogsplaner som germarkägarna möjlighet att föryngra bokskogen över en hel fastighet efter ettfastställt program. föreslår vidare, liksom ävenskogsstyrelsen vilken i en särskild skrivelse () till regeringenuttrycker en annan uppfattning om vilken lagstiftningsform somädellövskogsskyddet bör ha, att bidragsreglerna görs mer generösa samt attverksamheten för utbildning och rådgivning intensifieras. anser att bokskogslagen bör upphävas ochatt bokskog och annan ädellövskog bör skyddas genom en komplettering avskogsvårdslagstiftningen. Utskottet vill för sin del anföraatt de förhållanden som låg till grund för införandet av en särskildbokskogslag fortfarande synes vara för handen. Bokskogarna utgör ett särpräglatinslag i landskapsbilden i de sydligaste JoU 1982/83:1 3 provinsernaoch representerar stora sociala, kulturhistoriska och vetenskapliga värden. Deär uppskattade i rekreationshänseende. Att bevara bokskogen är ett välgrundatkrav från naturvårdssynpunkt. I och för sig anses en väl vårdad bokskog på marksom är tjänlig för bokskogsodling kunna göras ekonomiskt räntabel. Dock ansesövergång till barrskog ur privatekonomisk synvinkel mer lönsam än fortsattbokskogsodling. Bokskogen är också svår att föryngra med moderna metoder.Enighet torde råda om att bokskogen därför behöver fortsatt skydd. Mot denbakgrunden är det enligt utskottets mening alltjämt angeläget att demöjligheter tas till vara som erbjuds att göra bokskogsvården effektiv, bl. a.genom en ändamålsenlig föryngringsverksamhet. Även forsknings- ochutbildningsinsatser kan vara värdefulla. Emellertid kommer de frågeställningarsom här berörts att bli föremål för vidare överväganden i isamband med prövningen av de utredningsförslag som omnämnts i det föregående.Motionerna bör med hänsyn härtill enligt utskottets mening icke föranleda någonriksdagens ytterligare åtgärd. att avslårmotionerna 1981/82:1899 och 1981/82:1910. Närvarande:Einar (), (), (), (),(), (), (), KerstinAndersson (c), (), (), (),(), (vpk), () och ().