bet · G601UU16 · 1982-12-31 00:00:00 — om erkännande av PLO m. fl. behandlar i dettabetänkande åtta under den allmänna motionstiden väckta motioner,av vilka sju har yrkanden som är likalydande eller likartade medmotionsyrkanden som behandlats av utskottet och . Följande motioner behandlas: 1982/83:291 (),1982/83:317 (kurderna), 1982/83:556 (), 1982/83:723, yrkande 2(), 1982/83:724, yrkande 1 (), 1982/83:725 (), 1982/83:1236 () och 1982/83:1237, yrkande 1 (PLO). Erkännande av PLO; I motion 1982/83:1237 av LarsWerner m. fl. (vpk), yrkande 1, hemställs 1. alt hos regeringen hemställer om ett svenskterkännande av PLO som den enda företrädaren för det palestinska folket vidförhandlingar om upprättande av en palestinsk stat och som den enda nationellaorganisationen för det palestinska samhällets sjukvård, undervisning, socialainrättningar och kulturella liv. I motion 1982/83:291 av (c) hemställs attriksdagen hos regeringen begär kraftfulla åtgärder som kan medföra attdokumenten återställs till palestinierna. har under de tre närmastföregående riksmötena behandlat yrkanden liknande det i motion 1237 nuföreliggande, senast på grundval av betänkande UU 1982/83:6, som bifölls . riksdag och regering har under en följd av årgivit uttryck för att man från svensk sida betraktar PLO som talesman för detpalestinska folket och att PLO därmed framstår som naturlig part iförhandlingar om det palestinska folkets framtid. Utskottet och har också fastslagit att dettainte är liktydigt med ett folkrättsligt erkännande av PLO som enda legitimarepresentant för det palestinska folket. Dessa är de viktigaste folkrättsligasubjekten. Grundläggande för erkännade av en stat är existensen av ett bestämt 1 1982/83. UU1982/83:16 2 territorium och av en befolkning. Vidare krävs en regeringsom med ett rimligt mått av stabilitet utövar effektiv kontroll över dettaterritorium. Regeringen skall också ha vunnit ett rimligt mått avsjälvständighet utåt och någorlunda allmänt accepterats internationellt. Utskottet har tidigare konstaterat att inget av dessakriterier år för handen vad gäller PLO. PLO gör själv inte heller anspråk påatt vara en exilregering. Utskottet har också framhållit att det inte kan varaden svenska uppgift att fastställa vem som skall anses vara ett annatfolks enda företrädare. Utskottets ståndpunkt ligger även i linje medtidigare gjorda ställningstaganden, varför yrkande 1 i motion 1237 avstyrks. Det i motion 291 ställda yrkandet angående återställandeav har tidigare tagits upp som fråga i . I sitt svar sade utrikesministerLennart bl. De israeliska triippernas handlandestrider mot de folkrättsliga principer som gäller för krigförandes ochockupationsmakters ansvar för att civil egendom skall skyddas mot plundring ochstöld. Handlandet strider vidare mot de folkrättsliga principer som föreskriveratt krigförande part måste söka förhindra beslagtagande eller förstörelse avföremål av kulturellt, historiskt eller vetenskapligt värde. Dessa kränkningar av folkrätten fogar sig till raden avfolkrältsstridiga handlingar i som bär ansvar för. Den svenskaregeringen uppmanar enträget den israeliska regeringen att göra allt som på denankommer för alt det bortförda materialet från i och för att kompensation utgår för förstört material. Styrelsen i har uppmanat den israeliskaregeringen att återlämna dessa arkiv och dokument. har vidare beslutatatt sända en kommission till för att undersöka omfattningen avförstörelsen av palestinska utbildnings- och kulturinstitutioner samt omständigheternakring plundringen. Den ställer sig bakom dessa åtgärder ochkommer att nära följa vidare agerande i frågan. Utskottet har vidare inhämtat attfrågan tagits upp med företrädare för de israeliskamyndigheterna. Utskottet har anledning förutsätta att den svenska regeringenäven i fortsättningen kommer att agera aktivt i frågan. Med hänvisninghärtill avstyrker utskottet motion 291. UU1982/83:16 3 1 motion 1982/83:317 av m. fl. (vpk) föreslås 1. att riksdagenhos regeringen hemställer om initiativ till att ta upp den kurdiska frågan iFN:s kommission för mänskliga rättigheter, 2. att riksdagenhos regeringen hemstäljer om åtgärder på det internationella planet i övrigtför samordnade aktioner till stöd för kurderna. Utskottet har under de tre senasteriksmötena behandlat yrkanden likartade med det i yrkande 1 och därvidutförligt redogjort för kurdernas situation i , , , ,och . Senast skedde detta i betänkande UU 1982/83:4, sombifölls av . Utskottetanförde då bl. a. följande: I yrkande 1 begärs att den kurdiskafrågan skall tas upp i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. Även ettsådant yrkande har tidigare övervägts av utskottet. Det avstyrktes med hänvisningtill att om kurdernas förhållanden skall kunna behandlas med någon framgång iFN, dess underorgan eller i andra internationella organisationer krävs stöd ien omfattande internationell opinion. Förutsättningar härför torde f. n.saknas. Ett initiativ i FN utan utsikter till framgång riskerar att skada densak de är avsedda att gagna, hette det bl. a. i UU 1981/82:7. Utskottet delar bedömningen att det finns anledning attpåminna den internationella opinionen om den förföljelse som äger rum motkurder och andra etniska eller kulturella minoriteter. Under det pågåenderiksmötet har utskottet i sitt betänkande UU 1982/83:1 om mänskliga rättigheterbehandlat detta ämnesområde och utförligt redovisat vilka möjligheter ochbegränsningar det internationella samarbetet har när det gäller att ingripamot sådana förföljelser. Utskottet har också särskilt uppehållit sig vidsituationen i och (UU 1982/83:1 och 3), de två länder där denkurdiska minoriteten varit och är värst utsatt. Det är utskottets uppfattningatt den internationella uppmärksamheten även bör inriktas på att generelltfrämja respekten för grundläggande mänskliga rättigheter i de enskilda länderdär förtryck pågår. Det är i denna anda som den utnyttjarsina möjligheter att i internationella organ påtala brott mot mänskligarättigheter när de kommer till vår kännedom. Självfallet omfattas även kurdernaav denna strävan. Utskottet vill emellertid överlämna åt regeringen att avgöravilka kanaler och fora den i varje särskilt fall önskar använda. ärdärtill inte f. n. medlem av FN:s kommission för mänskliga rättigheter. Utskottet anser att detta uttalandeär fullt tillämpligt även på de två nu ifrågavarande yrkandena, vilkaföljaktligen avstyrks. UU1982/83:16 4 I motion 1982/83:556 av m. fl. (vpk) hemställs 1. att riksdagenhos regeringen hemställer om ett skarpt fördömande av och dess allieradesinblandning av trupper, "rådgivare", tortyrexperter osv. i skildacentralamerikanska länder samt dess inblandning också i de progressivaländernas utveckling såsom och , 2. att riksdagenuttalar sig för att man från svensk sida bör verka för att ställningstagande ilikhet med det under punkt 1 också antas i internationella organ. Utskottet behandlade ett medyrkande 1 likalydande yrkande i betänkande UU 1982/83:2, vilket avstyrktes avutskottet och avslogs av . Utskottet hänvisade då till att riksdag och regering meduppmärksamhet och oro följt krisförloppet i . har i enrad uttalanden kraftigt kritiserat våldsaktionerna från olika parters sida,tagit avstånd från all utländsk inblandning och fördömt de utländskavapenleveranserna till regionen. Dessa ståndpunkter framfördes åter i utrikesministerLennart tal i FN:s'generalförsamling . Med de uttalanden som olika svenska regeringar såledesgjort finner utskottet att syftet med yrkandena 1 och 2 i motion 556 torde varauppfyllt, varför de avstyrks. I motion 1982/83:723 av m. fl. (vpk), yrkande2, föreslås 2. att hos regeringen hemställer om att aktivt arbeta fören lösning avKampucheas representation i FN, som sammanfaller med de ansträngningar som görs i dentillsatta ad hoc-kommittén. I yrkandet syftas på den ad hoc-kommitté som tillsattes vid den internationellakonferens om som ägde rum i den Utskottet har i betänkanden de tresenaste åren avstyrkt - och därefter avslagit - motionsyrkanden omerkännande av och upprättande av diplomatiska förbindelser med HengSamrin-regimen, senast i betänkande UU1982/83:16 5 UU 1982/83:5, som bifölls av den 23 december1982. Utskottet har också konstaterat att bildandet av enkoalitionsregering inte föranlett någon ändring i den svenskainställningen såsom denna kommit till uttryck , att ingen regimeller grupp kan anses vara legitim företrädare för . Utskottet har uttalat att den svenskauppfattningen i erkännandefrågan inte hindrar att lämna humanitärt biståndtill folk. Den i yrkandet nämnda ad hoc-kommittén, i vilken Sverigeinte ingår, fick av konferensen i uppdrag att bistå konferensen i sökandetefter en fullständig politisk lösning av Kampucheafrågan i enlighet med FN:sgeneralförsamlings resolution 35/6, att ge generalsekreteraren råd mellankonferensens möten, att i samråd med generalsekreteraren när så är lämpligtföreta förhandlingsresor samt att i samråd med generalsekreteraren gekonferensordföranden råd om när konferensen bör återinkallas. Det ingår däremot inte i kommitténs mandat att finna enlösning av representation i FN. Medhänvisning härtill avstyrks yrkande 2 i motion 723. Röstning i FN om I motion 1982/83:724 av m. fl. (vpk), yrkande1, yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförs beträffande omröstning i FN om . har under de gångna årenmed anledning av motioner, interpellationer och frågor vid flera tillfälleningående behandlat situationen i , senast på grundval av betänkandeUU 1982/83:8, som bifölls av . Utskottet konstaterade därvid att vidhåller attIndonesien vid sin invasion av bröt mot principen om folkenssjälvbestämmande. har aldrig erkänt överhöghet över ÖstraTimor. har regeringen måst notera den utveckling som ägt rum och sombl. a. tagit sig uttryck i ett allt svagare stöd i FN för . Det är också ett faktum att samverkan med indonesiska myndigheterkrävs när humanitärt bistånd lämnas till den nödlidande befolkningen i . har alltid fäst stor vikt vid FN:s och dessgeneralsekreterares auktoritet. Det fanns därför risk för att det uppdrag somgavs åt generalsekreteraren i den resolution som antogs vidgeneralförsamlingens UU1982/83:16 6 möte inte kommer att kunna genomföras med åsyftatresultat. Vid en samlad bedömning fann regeringen att borde avstå frånatt rösta på den resolutionen. Utskottet delade denna bedömning i december 1982och har ingen anledning ändra denna ståndpunkt. Följaktligen avstyrksyrkande 1 i motion 724. 1 mofion 1982/83:725 av m. fl. (vpk) hemställs 1. att riksdagenhos regeringen hemställer om åtgärder för att främja en internationell bojkottav Chilejuntan, 2. att riksdagenhos regeringen hemställer om förslag som stoppar svenska företags kapitalexportlill . Utskottet har vid flera tidigaretillfällen behandlat likartade yrkanden, senast i betänkande UU 1982/83:2, sombifölls av . Utskottet har därvid avstyrkt - ochriksdagen avslagit - sådana förslag med mofiveringen att ensidiga svenskaåtgärder, som inte heller har utsikt att vinna någon allmän internationellefterföljd, inte skulle få någon kännbar effekt. Utskottet har också bedömt detsom osannolikt att skulle besluta om internationella bindandesanktioner mot . Utskottet gör fortfarande samma bedömning och avstyrkeryrkandena i fråga. Åtgärder mot militär regeringen i I motion 1982/83:1236 av m. fl. (vpk) föreslåsatt hos regeringen hemställer om initiativ till att den turkiskafrågan tas upp i FN. Utskottet behandlade och avstyrkteett likalydande motionsyrkande i betänkande UU 1982/83:3, som bifölls . Utskottet lämnade däri - liksom tidigare ibetänkande UU 1981/82:18 - en bakgrundsbeskrivning av situationen i Turkietefter det militära maktövertagandet , av det nyaförfattningsförslaget och folkomröstningen om detta samtredovisade den behandling av situationen i som äger rum inomEuroparådet, där bl. UU1982/83:16 7 drivit frågan med stort eftertryck. beslutade i maj1981 att de turkiska representanterna inte längre skulle få delta iförsamlingens arbete eftersom det turkiska parlamentet upplösts. Det har varit svårare att få till stånd påtryckningar motTurkiet inom . inlämnade emellertidSverige, , , och gemensamt en anmälan motTurkiet till kommission för de mänskliga rättigheterna. Sedan utskottet senast behandlade frågan har läget iTurkiet ånyo dryftats i . Församlingen antog därvid med bred majoritet en resolution(nr 794). I denna konstaterar församlingen att konstitutionen har en lång radsvagheter såsom inskränkningar av mänskliga rättigheter, vittgåendemaktbefogenheter åt statschefen och bristande självständighet för domstolarna.Det erinras om att landet ännu inte återgått till en situation förenlig medEuroparådets stadga och den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter.Bekymmer yppas över att tidigare politiker uteslutits från medverkan i dendemokratiska processen. Församlingen understryker att fortsattamedlemskap i är avhängigt återupprättade grundläggande fri-ochrättigheter, inkl. minoriteters rättigheter. Bland besluten märks att församlingen allvariigt övervägerrekommendera ministerkommittén åtgärder enligt stadga, artikel 8,som handlar om uteslutning av medlemsland. Den turkiska regeringen uppmanasavstå från att utnyttja sin rösträtt i ministerkommittén till dess attparlamentarisk demokrati helt återupprättats och till dess ånyorepresenteras i parlamentariska organ. Utskottet har tidigare uttalat att det finns anledning förSverige att beröra situationen i i olika internationella fora, såsom t.ex. skedde i utrikesminister tal i den15 . Utskottet har emellertid fastslagit att detförefaller mest ändamålsenligt att för sin del i första hand driverfrågan i . Utskottet intar fortfarande samma ståndpunkt och avstyrkerdärför motion 1236. 1. att riksdagenavslår mofion 1982/83:1237, yrkande 1, om PLO, res. 1 (vpk) 2. att riksdagenavslår motion 1982/83:291 om , 3. att riksdagenavslår motion 1982/83:317 om kurdernas situa- res. 2 (vpk) tion. UU1982/83:16 8 4. att avslår mofion 1982/83:556 om situationen i res. 3 (vpk), 5. att avslår motion 1982/83:723. yrkande 2, om res. 4 (vpk) , 6. att riksdagenavslår motion 1982/83:724, yrkande 1, om Östra res. 5 (vpk) , 7. att riksdagenavslår motion 1982/83:725 om bojkottåtgärder res. 6 (vpk) mot , 8. attriksdagenavslår motion 1982/83:1236 om militärregeringen i res. 7 (vpk) . Närvarande vid ärendets slutbehandling: (),(), (), (), (), Margarethaaf (), (), Axel (), (),(), (), (). () ochLars (vpk). LarsWerner (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 1 som börjar med "Utskottet och " och på s. 2slutar med "1237 avstyrks." bort ha följande lydelse: Frågan om det palestinska folkets nationella rättigheterintar vid internationell jämförelse en särställning genom sin historiskaupprinnelse och aktuella problematik. Efter slut inleddes i och Asienen utveckling mot ett nära nog globalt erkännande av varje nations rätt tillsjälvbestämmande. De gamla europeiska imperierna började upplösas, dels genompolitiska lösningar, dels genom befrielsekrig, och de nya afrikanska ochasiatiska staterna såg dagens ljus. Principen att förvärv av landområden genomkrig icke skulle tillåtas vann också brett internationellt erkännande, befästgenom upprättande. kom här att utgöra ett flagrant undantag.Palestina var brittiskt mandat och om den brittiska avvecklatsin militära och administrativa överhöghet i på samma sätt som iIndien och efter hand i östra , så hade vi haft en palestinsk statoch sannolikt UU1982/83:16 9 betydligt fredligare förhållanden i denna del avVästasien. I stället tillkom på stormakternas tillskyndan FN:sdelningsplan 1947, som innebar att en särskild judisk stat skulle skapas påpalestinska områden. Det är icke svårt att förstå det motstånd delningsplanenväckte hos den dåtida befolkningen i . Åren av främmande ockupationoch kolonialt förtryck hade sammansvetsat palestinierna, och deras uppdelningpå tre olika religioner spelade en underordnad roll. Det fanns en utbreddmotvilja även inom den tredjedel av palestinierna som då var mosaiskatrosbekännare mot planerna på en särskild judisk stat i landet. Ännu starkare var givetvis motståndet bland de 59procenten muslimer och de (150 000) kristna palestinier.Sionisterna var en liten men mäktig minoritet, stödd av vissastormaktsintressen. Det blev krig mellan denna minoritet och folkflertalet iPalestina när delningsplanen skulle genomföras. Vid ett första vapenstilleståndförsökte den svenska medlaren jämka delningsplanen till förmånför nationella palestinska intressen. Detta ledde till att han mördades avsionistiska terrorister . Delningsplanen blev aldrig verkställd. Kriget avslutadesgenom vapenstillestånd 1949, då staten hade utropats och israelernaunder krigets förlopp ockuperat större delen av . Någon fred slötsaldrig och FN fattade då inget nytt beslut om den nya staten begränsning. Upprättandet av en judisk stat i hade lett tillatt ca 750 000 palestinier fördrivits från sina hem. I det område som Israelkontrollerade 1949 hade det funnits 859 000 araber mot 655 000 judar - omaraberna stannat. Över hälften av alla palestinier fördrevs från sina hem. Eneländig tillvaro i flyktingläger runt gränser väntade dem. De somstannade kvar i blev främlingar i sitt eget hemland, eftersom detillhörde den "icke-judiska" minoriteten. Efter junikriget håller ytterligarepalestinska områden ockuperade - och . Där bor sammanlagt drygten miljon palestinier, som delar varje ockuperat lands förtryck och hinder förnationell organisering. Till följd av invasion av södra och lever nu ytterligare omkring 400 000 palestinier i enmyckel utsatt situation, bekräftad icke minst av massakern i flyktinglägrenSabra och Shatila . Palestinafrågan reser en rad problem vid en tillämpning avde svenska erkännandeprinciperna. Dessa är deviktigaste folkrättsliga subjekten. Grundläggande för erkännande av en stat ärexistensen av ett bestämt territorium och av en befolkning. Vidare krävs enregering som med ett rimligt mått av stabilitet utövar effektiv kontroll överdetta territorium. Regeringen skall också ha vunnit ett rimligt mått avsjälvständighet utåt och någorlunda allmänt accepterats internationellt. Israelär ostridigt en stat, oavsett atl denna stat är den enda som i modern tid UU 1982/83:16 10 upprättats genom att invandrad befolkning fördrivit del av den tidigare folkmajoriteten. har ostridigt en befolkning,medan däremot staten bestämda territorium alltjämt inte har fastställtsi något fredsfördrag. Staten har erkänts endast av 52 av världens 177stater, vilket gör att det inte är helt invändningsfritt att konstatera attIsrael "någorlunda allmänt accepterats internationellt". Någon palestinsk stat existerar inte . Men en bredinternationell opinion torde inse. att upprättandet av en palestinsk statär ett trängande etappmål för alla seriösa fredssträvanden i denna del avVästasien. och utgör tillsammans ett bestämt territorium medövervägande palestinsk befolkning, ockuperat av i strid mot folkrättenoch en rad FN-resolutioner. Frågan om vilken regering som kan anses företrädapalestinierna i dessa ockuperade territorier är ännu obesvarad från svensksida. En analogi med förhållande till efter kanhär vara en vågledande erinran: Det föll icke den in atterkänna vare sig regering eller kommissarie som dennorska statens legitima företrädare. Fastmer torde konung och regeringenNygaardsvold ha åtnjutit ett sådant svenskt erkännande, trots att båda befannsig i . Det palestinska folket har trots sin tillvaro iflyktingläger och ockuperade områden lyckats organisera sig i folkrörelser,fackliga organisationer, kvinnoförbund och politiska partier av olikainriktning. Sjukvård, undervisning, sociala organ och kulturliv harorganiserats inom ramen för den nationella organisation palestinierna upprättat- . Ingen annan palestinsk organisation har framträtt medkonkurrerande anspråk på atl företräda det palestinska folket. Icke ens enenstaka palestinsk har anmält sig med sådana ambitioner. PLO har haftsin obestridda ställning bland palestinierna . PLO har observatörs status inom FN och medlemskap i organ som , , m. fl. PLO är fullvärdig medlem i de alliansfriastaternas gemenskap, i , och IslamiskaKonfrensen. Över 100 stater har erkänt PLO och upprättat diplomatiskaförbindelser med nämnda organisation. PLO uppfyller därigenom två av kriterierna för svenskerkännandepraxis: PLO har vunnit ett rimligt mått av självständighet utåt ochhar någorlunda allmänt accepterats internationellt. Detta är dock inte tillräckligtför ett svenskt erkännade av PLO som palestinsk regering. Ett längre gående svenskt erkännande av PLO än ärdock angeläget mot bakgrund av den betydelse detta får för att stärka PLO:smöjligheter att kunna uppträda som förhandlingspart i fortsatta och realistiskafredsförhandlingar för att få till stånd fred och stabilitet i området. UU1982/83:16 11 anfört liggeri linje med syftet i yrkande 1 i motionen,vilket som sin mening bör ge regeringen till känna. dels att utskottets hemställan i moment 1 bort ha följandelydelse: 1. alt med bifall tillmotion 1982/83:1237, yrkande 1, som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Kurdernas situation (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 3 som börjar med "Utskottet anser" och slutar med"avstyrks." bort ha följande lydelse: När det gäller kurderna är det uppenbart att de arenfolkgrupp som i högre grad än andra glömts bort av den internationellaopinionen. bör därför nu ta initiativ till att aktualisera den kurdiskafrågan i olika internationella sammanhang. I första hand bör den svenskaregeringen väcka frågan om kurdernas rättigheter inför FN:s kommission för mänskligarättigheter. Även i övrigt bör agera för att få till ståndsamordnade aktioner till stöd för kurderna. dels att utskottets hemställan i moment 3 bort ha följandelydelse: 3. att med bifall tillmotion 1982/83:317 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. (vpk) anser dels atl den del av utskottetsyttrande på s. 4 som börjar med "Med de uttalanden" och slutar med"avstyrks." bort ha följande lydelse: Situationen i har ytterligare förvärrats.USA har stationerat flera tusen soldater i vid gränsen tillNicaragua. Flotet mot de progressiva krafterna i har därmedökat kraffigt sedan utskottet behandlade frågan . Terrorn motmänniskorna i och har också trappats upp. Vpk har i tidigare års motioner presenterat en historisksammanfattning av utvecklingen inom området och de skilda länderna. Att ansvar är stort för att inte säga avgörande ärhelt klart och följden av en konsekvent genomförd imperialistisk politik.Genomgående har stött korrupta militärregimer som gett de amerikanskastorbolagen förmåner till nackdel för de fattiga bönderna och människorna iLatinamerika. Det ärriktigt att den fördömt olika diklaturregimers UU1982/83:16 12 brutalitet i skilda länder i . Regeringenhar också påvisat roll i sammanhanget. Trots detta fortsätter brutaliteten och trappar uppsin hjälp till diktaturregimerna. Därmed kan det utvecklas till en konflikt somkan få oanade konsekvenser för hela . Det är därför inte oviktigt att den änen gång kraftigt fördömer direkta medansvar för vad som händer och förvad som ytterligare kan ske. Det är också viktigt att i internationellasammanhang än en gång markerar sin uppfattning om situationen i Centralamerikaoch fördömer de krafter som bär det direkta ansvaret. Vad utskottet här anfört ligger i linje med syftet iyrkandena 1 och 2 i motionen, vilket som sin mening bör ge regeringentill känna. dels att utskottets hemställan i moment 4 bort ha följandelydelse: 4. att med bifall tillmotion 1982/83:556 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. (vpk)anser dels att den del av utskottetsyttrande.på s. 5 som börjar med "Den i yrkandet" och slutar med"motion 723." bort ha följande lydelse: Lika angeläget som att hjälpa i återuppbyggnadenär att åstadkomma fredliga förhållanden. Utskottet vill framhålla att det underdet senaste halvåret gjorts vissa öppningar i det tidigare så låsta läget iregionen.