bet · G601SoU16 · 1982-12-31 00:00:00 — ansåg i likhet medmotionärerna att det var angeläget att ett informationssystem rörande barns ochungdomars levnadsförhållanden utvecklas för att få ett bättre underlag förutformningen av samhällets insatser för barn och ungdom. Utskottet förordadedärför att ett utredningsarbete sattes i gång som syftade till att ett sådantinformationssystem utvecklades. Den tillkallade barn- ochungdomsdelegationeri har fått i uppdrag att ange de översiktliga riktlinjernaför ett sådant informationssystem (Dir. 1982:104). Frågan om BP S-samarbetet (jfr ovan s. 7) harsocialutskottet tidigare berört. I sitt betänkande 1981/82:43 behandladeutskottet bl. a. en motion om samordning av åtgärder mot missbruk.Socialutskottet erinrade då om att justitieutskottet i yttrandetill socialutskottet uttalat att det kan ifrågasättas om det inte erfordrasåtgärder från statsmakternas sida för att åstadkomma en effektivare och längregående samverkan mellan berörda myndigheter än som följer av framhöll (s. 15) vikten av att de berörda myndigheternafillsammans med de båda kommunförbunden intensifierar ansträngningarna atfåstadkomma vägledande riktlinjer för samarbetet på barn- och ungdomsområdet. behandlade vid samma ettmotionsyrkande att regeringen skall lägga fram förslag till ett samlat barn-och ungdomspolitiskt program. som behandlade motionen i sittbetänkande KrU 1981/82:22 pekade bl. a. på att undersöktbarns och ungdomars val av fritidsaktiviteter, vilket presenterats i rapportenEj till salu. Denna var vid utskottets behandling föremål för remissbehandling.Vidare redovisades att en utvärdering av den statliga satsningen påbarnkulfurområdet pågick inom . Utskottet delade motionärernasuppfattning att det var angeläget att resultaten av utredningsarbetet förssamman och atf förslag om fortsatta insatser på barn- och ungdomsom- SoU1982/83:16 11 ansåg sig dockinte vid det tillfället böra föreslå att göra en särskild hänvändelsetill regeringen enligt motionärernas yrkande. Samarbetsskyldighet mot polisen (mot. 1981/82:2042) I motion 1981/82:2042 (m) begärsmed hänvisning fill vad som anförts under avsnittet Rättstrygghet ochkriminalvård i motion 1981/82:2018 förslag om atf sociala myndigheter skall gesen samarbetsskyldighet gentemot polisen på motsvarande sätt som polisen har ipolisinstruktionen. I motion 1981/82:2018 anförs bl. a. att utvecklingen avvåldsbrotfsligheten inger oro. Orsakerna till detta får enligt motionärerna sökaspå flera olika håll. Familjebandens upplösning, oro i skolan,ungdomsarbetslösheten och ett omfattande missbruk av alkohol och narkotikaockså i de yngre åldrarna har stor betydelse. Motionärerna anser att ett nära samarbete mellan skola,hem, polis och sociala myndigheter är nödvändigt för att på eft tidigt stadiumförebygga våldsbrottslighet. Polisens brottsförebyggande verksamhet bör främstta sikte på ungdom som befinner sig i brottsbenägna miljöer. I mofionen anförs vidare bl. a. att den hjälpande ochsociala verksamheten är viktig för polisarbetet i stort och inte minst irelationen mellan polisen och allmänheten. Enligt motionärerna harkvarterspolisorganisationen, i synnerhet när det gäller kontakter medungdomar, en stor och betydelsefull uppgift. Genom ökad och förbättrad kontaktmellan olika samhällsorgan skulle polisarbetet underlättas. Detta gäller inteminst kontakten mellan polisen och de sociala myndigheterna, fortsättermotionärerna. I polisinsfruktionen är angivet att polisen skall samarbetamed andra myndigheter. Motsvarande samarbetsskyldighet borde enligtmofionärerna föreligga från de sociala myndigheternas sida. Gällande bestämmelser m. m. Enligt 3 § polisinstruktionen(1972:511) åligger det polisen att fortlöpande samarbeta med socialvårdsmyndigheternaoch ofördröjligen underrätta sådan rnyndighet, när polisen får kännedom omförhållande som bör föranleda åtgärd av myndigheten. Även i socialtjänstlagen finnsbestämmelser om samarbete med andra myndigheter. Enligt 8 § skall socialnämndeni den uppsökande verksamheten samverka med andra samhällsorgan. Vidare skallsocialnämndens insatser för den enskilde enligt 9 § vid behov genomföras isamverkan med andra samhällsorgan. Enligt 15 kap. 5 § sekretesslagen(SekrL) (1980:100, senast ändrad och omtryckt 1982:1106) skall vidare myndighet- varmed förstås bl. SoU1982/83:16 12 nämnd - på begäran av annan myndighet lämna uppgift somden förfogar över i den mån hinder inte möter på grund av bestämmelse omsekretess eller av hänsyn till ärendets behöriga gång. Sekretessbestämmelserna på område ärrigorösa. Enligt 7 kap. 4 § SekrL gäller sekretess inom områdeför uppgift om enskilds personliga förhållanden om det inte står klart attuppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lidermen. Presumtionen är alltså att sekretess gäller. Av de begränsningar som finns i sekretessen inomsocialtjänsten gentemot andra myndigheter kan följande nämnas. - 1 kap. 5 §SekrL innebär att sekretess inte hindrar att en myndighet lämnar ut uppgifter,om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten skall kunna fullgörasin verksamhet. Detta lagrum ger däremot inte möjlighet att ta hänsyn fillförhållandena hos den myndighet som begärt uppgiften. - 14 kap. 1 §SekrL innebär atf sekretess inte hindrar att viss författningsregleraduppgiftsskyldighet fullgörs. Sådan författningsreglerad uppgiftsskyldighetfinns t. ex. i 65 § socialtjänstlagen (uppgifter för att undvika felaktigautbetalningar från det allmänna eller en felaktig taxering) och i 30 § lagen(1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall (anmälan till länsstyrelseangående behov av vård enligt lagen). - 14 kap. 2 §SekrL innebär aft sekretess enhgt 7 kap. 4 § inte hindrar att anmälan görs tillåklagarmyndighet eller polismyndighet angående misstanke om brott enligt 3, 4och 6 kap. (brott mot liv och hälsa, mot frihet och frid samtsedlighetsbrott) mot den som inte fyllt . Från gällerdessutom atf uppgift även i andra fall kan lämnas till polis eller åklagare omdet gäller brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse (gäller endast vissa mycket grova brott). - 14 kap. 4 §SekrL innebär att sekretess till skydd för enskild kan efterges, helt ellerdelvis, av den enskilde. Beträffande sekretessens betydelseför möjligheter till samarbete med andra myndigheter hänvisasäven till vad som anförs under avsnittet riksdagsbehandling (s.13-14). I 66 § socialtjänstlagen erinras om1 kap. 5 § SekrL och 14 kap. 2 § tredje stycket samma lag beträffandesocialnämndens möjlighet atf utan hinder av sekretess polisanmäla vissa brott.Från har införts ett nytt andra stycke till paragrafen sominnebär att personalen inom är skyldig att lämna uppgift tillbl. a. polis och åklagare om huruvida någon vistas på en vårdinrättning dåuppgiften begärs för ett särskilt fall. Bestämmelsen förutsätter inte atf denefterfrågade är känd fill namnet. Det skall emellerfid vara en viss person somefterfrågas. Med uttrycket "för särskilt fall" menas aft uppgiftenbegärs t. ex. med anledning av en inledd förundersökning. Det är alltså inte meningenaft polisen med stöd av regeln skall ha generell tillgång fill uppgifter somfinns på en viss vårdinrättning. SoU1982/83:16 13 har i serienAllmänna råd från utgivit skriften Sekretess - inom hälso- ochsjukvården, omsorgsvården samt (1982:4). har iskriften inriktat sig på att besvara de vanligaste frågorna inom resp.huvudområde om hur man skall tillämpa sekretessbestämmelserna i många fall. Föreskrifter om samarbetetsocialnämnd-polis-skola finns vidare som ovan nämnts (s. 7) i regeringenscirkulär (1970:513, efter ändring omtryckt 1976:598). En vid brottsförebyggande rådet(BRÅ) tillsatt arbetsgrupp Arbetsgruppen Samhället och de unga lagöverträdarnahar utgivit en promemoria. De unga lagöverträdarna (PM 1982:3). Promemorian harunderrubriken vid brott av ungdomar . I denna lämnasförslag till åtgärder från samhällets sida när ungdomar misstänksha begått brott. a. föreslås ett vidgat samarbete mellan polisen ochsocialnämnden. Förslaget behandlar inte frågorna rörande socialt allmäntstödjande eller brottsförebyggande verksamhet för barn och ungdom. Promemorianhar remissbehandlats och bereds f. n. inom . Frågan om uppgiftslämnandet mellan myndigheter utreds aven särskild arbetsgrupp inom BRÅ. Arbetsgruppen har lagt fram promemorianPM 1982:6 Informationsutbyte mellan myndigheter. I promemorian behandlasuppgiftslämnande till polis- och åklagarmyndighet i syfte att bekämpa brott, iförsta hand ekonomisk brottslighet. I proposition om (prop. 1979/80:1), vilken ligger till grund för socialtjänstlagen och som i häraktuell del lämnats utan erinran av (SoU 1979/80:44) diskuteras olikasamverkansfrågor utförligt. I propositionen påpekades sålunda bl. a. att närsocialtjänstens verksamheter organiseras efter en helhefsprincip uppkommer ettökat behov av samverkan mellan och samhället i övrigt. Detbetonades också att man genom samverkan bör kunna undvika att flera myndighetervar och en på sitt håll utreder och försöker tillgodose samma eller likartadebehov. Det underströks vidare i proposifionen att det måste skedels en allmän samverkan som avser samhällsplanering m.m., dels en samverkan ienskilda ärenden. Som samverkansparter nämndes andra myndigheter som primär-ochlandstingskommunala organ, försäkringskassorna, arbetsmarknadsmyndigheterna,polisen m. fl. och frivilliga organ av olika slag. Det framhölls också attsamverkan bör ske på olika nivåer. Tanken på att formerna för samverkan skulle bindas genomlagbestämmelser avvisades i propositionen. förutsattestillsammans med berörda myndigheter och de båda kommunförbunden utarbetariktlinjer för samarbetets bedrivande, exempelvis när det gällerförsäkringskassor- SoU1982/83:16 14 na, arbetsmarknadsmyndigheterna, sjukvården ochkriminalvården. Även under senare riksmöten har förekommit motioner omolika samverkansfrågor, främst när det gäller kampen mot narkofikamissbruket(se SoU 1980/81:20 och SoU 1981/82:43). Vid dessa fillfällen har det s. k.BPS-samarbefet (se ovan s. 7 och 10) särskilt uppmärksammats. Utskoftet harhärvid som tidigare redovisats framhållit vikten av att de berördamyndigheterna tillsammans med de båda kommunförbunden intensifieraransträngningarna att åstadkomma vägledande riktlinjer för samarbetet på barn-och ungdomsområdet. De problem för samverkan med bl. a.polisen som följer av socialsekretessen har vidare tagits upp ikonstitutionsutskottets betänkande KU 1982/83:12. Konstitutionsutskottetanförde i denna del bl. a. följande (s. 14-15). De svårigheter som yppats vidfillämpningen av sekretesslagen synes i stor utsträckning ha koncentrerats tillregelsystemet med sekretess mellan myndigheter, således samma problem som tasupp i de angivna motionerna. Även om, som anförs i proposifionen, kritikeni viss utsträckning riktats mot resultatet av en felaktig lagtillämpning, kanman enligt utskottets mening inte blunda för atf lagen i vissa hänseendenmedfört en försämring av myndigheternas möjligheter atf samarbeta.Svårigheterna har naturligt nog varit mest framträdande på de områden där ettuppgiftsutbyte efter en infresseawägning enligt den s. k. generalklausulen i 14kap. 3 § sekretesslagen inte är tillåten, dvs. främst myndigheter inom hälso-och sjukvården och inom . Eftersom dessa områden hör till deabsolut mest integritetskänsiiga är det också bär som de största svårigheternaaft komma till rätta med problemen föreligger. Utskottet har inhämtat aft nyssnämnda arbetsgrupp inom BRÅi början av 1983 kommer atf framlägga förslag till vissa uppmjukningar avsekretesslagens regler om sekretess mellan myndigheter. Även om syftet iförsta hand är atf öka polisens möjligheter att förebygga och uppdaga brott kandet enligt vad utskoftet erfarit också bli aktuellt med förslag om vissa lättnaderav generell karaktär på området. Som framgått av det föregående delar utskottet i storutsträckning de-i motionerna framförda farhågorna för att reglerna om sekretessmellan myndigheter kan leda till större ölägenheter i myndigheternas samarbeteän som motiveras av de intressen sekretessen skall skydda. Proposifionensförslag är ägnat att råda bot på vissa brister i detta hänseende. Ytterligareförbättringar kan väntas med BRÅ-gruppens förslag. Det finns vidare anledninganta atf rättstillämpningen efter hand skall stabiliseras och leda till enmindre stelbent tillämpning av lagen. Det bör i sammanhanget också nämnas, aft ispeciallagstiftning, främst inom hälso- och sjukvården och , harefter det att sekretesslagen antogs införts regler om uppgiftsskyldighet iolika hänseenden för att underlätta myndigheternas samarbete. I nuvarande läge anser utskottet det lämpligt att avvaktade lagändringsförslag som BRÅ-gruppens arbete kan leda till innan ställningtas till behovet av ytterligare lättnader i sekretessen mellan myndigheter.Utskottet vill emellerfid redan nu framhålla atf särskilt sekretessen mellanhälso- och sjukvård, socialtjänst och skola behöver ses över ytterligare. SoU 1982/83:16 15 kräver en snabb lösning är den som tas upp i motion1981/82:2486 av . (c, s, m). Genom att förskole-ochfritidsverksamhet förts in under har sekretess i vissutsträckning kommit att gälla gentemot den obligatoriska skolan. Någonmotsvarande sekretess fanns inte enligt äldre lagstiftning. Även om sekretessensjälvfallet inte hindrar att allmänt sett harmlösa uppgifter om t. ex.förskolebarnen lämnas vidare till skolan utan särskilt medgivande avvårdnadshavare, kan det nuvarande regelsystemet givetvis under vissaomständigheter leda till ett hinder i det nödvändiga samarbetet mellanförskole- och fritidsverksamhet å ena sidan och den obligatoriska skolan åandra sidan. Med det anförda, som bör ges regeringen fill känna, fårmofionerna 1980/81:1127 samt 1981/82:208, 476 och 2486 anses besvarade. I de motioner som behandlas i dettabetänkande tas upp olika frågor rörande , nämligen frågor omhjälp till våldsoffer, om åtgärder för atf förbättra ungdomens situation och omsamarbetsskyldighet mot polisen. I motion 1981/82:873 (m) hemställsatf hos regeringen begär sådana åtgärder att kvinnliga våldsoffersställning förbättras kurativt och socialt. Motionärerna anför bl. a. aft det ärnödvändigt att samhället engagerar sig aktivt för att hjälpa främst kvinnan menäven för att därigenom också spåra och bekämpa våldsbrott - våldtäkt ochmisshandel riktad mot kvinnor. I motion 1981/82:665 (s) aktualiseras mera allmänt fråganom hjälp fill våldsoffer. Motionärerna yrkar, med hänvisning till vad somanförts i motion 1981/82:664, aft som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförts angående en arbetsgrupp för att utreda behov av ochrutiner för särskilda samhällsinsatser i syfte aft hjälpa offren för olikavåldsbrott. Motionärerna anför bl. a. aft särskild uppmärksamhet ägnasåt misshandlade barn samt våldtagna och misshandlade kvinnor. En särskildarbetsgrupp inom utreder f. n. behovet av särskildainsatser med syfte att ge hjälp och stöd åt kvinnor som utsätts för misshandeli hemmet. I gruppens uppdrag ingår också atf överväga hur insatser på områdetlämpligen bör utformas. En arbetsgrupp av liknande slag bör enligt motionärernakomma till stånd inom eller i det forum som regeringenbedömer lämpligt för att pröva också frågan om samhällsinsatser för att hjälpaoffren för annan våldsbrottslighet. sexualbrottskommitté har till uppdrag att se överbrottsbalkens bestämmelser om sedlighetsbrott och reglerna om åtal förmisshandel. SoU1982/83:16 16 kommitténs uppdrag ingår bl. a. att överväga hur fasta ochändamålsenliga rutiner kan åstadkommas så att ett offer för sexualbrott ellermisshandel kan få omedelbar hjälp. Kommittén har avlämnat sittslutbetänkande SOU 1982:61 Våldtäkt och andra sexuella övergrepp, vilket bl. a.innehåller vissa synpunkter på hur kvinnor som utsatts för sexualbrott ochmisshandel m. m. skall ges stöd och hjälp. En på begäran (SoU 1980/81:8, rskr 93) tillsattsärskild arbetsgrupp inom för stöd och hjälp åtmisshandlade kvinnor håller också på att slutföra sitt arbete. Gruppen har somovan nämnts (s. 5) konstaterat brister i kunskaperna både om själva problemetoch om vart man kan vända sig för att få hjälp. I budgetpropositionen (bil. 7)beräknar socialministern . för informafion och fortbildningsinsatserpå detta område. Med hänsyn till det anförda får motion 1981/82:873 f. n.anses tillgodosedd. Det är emellertid, som påpekas i mofion 1981/82:665, ihuvudsak endast situationen för kvinnor som utsatts för misshandel ellersexualbrott som belyses i de båda utredningarna. Det lämnas inte någonbelysning av frågan om det allmänna behovet av hjälp och stöd till människorsom varit utsatta för våldsbrott och till följd därav fått olika problem, bl.a. av psykisk art. Det våld som förekommer vid t. ex. rån är av ett annat slagoch har en annan problematik än det ofta mera personligt färgade våldet motkvinnor. Enligt utskottets mening finns det anledning att övervägaom man inte generellt bör kunna erbjuda offer för våldsbrott särskild hjälp ochstöd. Särskilt gäller detta i de fall off_et måste framträda som målsägande ien rättegång mot gärningsmannen. Utskottet anser därför i likhet medmotionärerna atf behovet av och rutiner för hjälp till offer för våldsbrott börutredas från mera allmänna utgångspunkter. Utskottet förutsätter emellertid att de synpunkter somframförts i motionerna kommer att beaktas vid den fortsatta beredningen av debåda utredningsförslagen. Mofionerna avstyrks därför. Åtgärder för att förbättra ungdomens situation I motion 1981/82:964 (vpk)hemställs aft hos regeringen hemställer om ett samlat åtgärdsprogramför att förbättra ungdomens situation i enlighet med vad som anförs i mofionen.Motionärerna tar upp några områden där förhållandena är sådana aft de enligtmotionärerna vållar stor oro bland ungdom, bl. a. skolan, arbetsmarknaden,bostadssektorn samt miljöområdet. Enligt socialtjänsflagen skall socialnämnden ta inifiafivfill och bevaka att åtgärder vidtas föra aft skapa en god samhällsmiljö ochgoda förhållanden för bl. a. barn och ungdom. skall vidare verkaför att barn och ungdomar växer upp under trygga och goda förhållanden. SoU1982/83:16 17 socialnämnden aft sörja för att barn och ungdom somriskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de behöver. Ungdomars förhållanden har vidare uppmärksammats inom enrad olika statliga myndigheter, såsom , delegationen försocial forskning och brottsförebyggande rådet. En närmare redovisning för dettaarbete har lämnats i betänkandets recitdel (s. 7-8). Här kan särskilt nämnassocialstyrelsens arbete med att ta fram kunskaps- och planeringsunderlag föratt underlätta kommunernas arbete med ungdomsfrågor. Utskoftet vill vidare erinra om den av regeringen nyligentillsatta barn- och som bl. a. skall samordna olikainsatser för barn och ungdom och ta mera övergripande initiativ. Frågan om ettåtgärdsprogram för aft förbättra ungdomens situation ligger enligt utskottetsmening inom ramen för delegationens uppdrag. Någon åtgärd medanledning av motion 1981/82:964 är därför inte påkallad. I motion 1981/82:2042 (m) begärsmed hänvisning till vad som anförts under avsnittet Rättstrygghet ochkriminalvård i motion 1981/82:2018 förslag om att sociala myndigheter skall gesen samarbetsskyldighet gentemot polisen på motsvarande sätt som polisen har ipolisinsfruktionen. Enligt polisinstruktionen (1972:511) åligger det polisenatt fortlöpande samarbeta med socialvårdsmyndigheterna och ofördröjligenunderrätta sådan myndighet när polisen får kännedom om förhållande som börföranleda åtgärd av myndigheten. 1 socialtjänstlagen finns också allmännabestämmelser om samarbete mellan socialnämnd och andra myndigheter. I enskildaärenden kan emellertid förutsättningarna för samarbete rubbas genom den strängasekretess som gäller för . Enligt 7 kap. 4 § sekretesslagen (SekrL) gäller sålundainom sekretess för uppgift om enskilds personliga förhållandenom det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde ellernågon honom närstående lider men. Från denna huvudregel finns endast någramycket begränsade undantag. En särskild arbetsgrupp inom brottsförebyggande rådet(BRÅ) har lagt fram promemorian PM 1982:6 Informationsutbyte mellanmyndigheter. I denna övervägs möjligheterna att införa någon form av generellförfattningsreglering av uppgiftslämnandet mellan myndigheter. Förslagen fardock i första hand sikte på uppgiftslämnande till polis- och åklagarmyndigheteri syfte atf bekämpa brott, främst ekonomisk brottslighet. Förslag fill ensärskild lag med denna inriktning läggs fram. Vidare föreslås vissa ändringar ibl. a. sekretesslagen. På område innebär förslaget förändringarhuvudsakligen för de fall där det gäller att avvärja förestående brott sommedför allvarlig fara för någons liv, hälsa eller frihet eller för omfattandeekonomiska skadeverkningar. SoU1982/83:16 18 har vid sin senastebehandling av frågan om ändring i SekrL (KU 1982/83:12, rskr 74) beslutat omvissa lättnader i sekretessen gentemot polis och åklagare. Konstitutionsutskottetansåg det därvid lämpligt att avvakta de lagförslag som BRÅ-gruppens arbetekunde leda till innan ställning togs till behovet av ytterligare lättnader isekretessen mellan myndigheter. Utskottet framhöll emellertid att särskiltsekretessen mellan hälso- och sjukvård, socialtjänst och skola behövde ses överytterligare. beslutade i enlighet med utskottets hemställan att geregeringen till känna vad utskottet i denna del anfört. I detta sammanhang kan vidare nämnas att det av 1981 årspolisberedning (Ju 1981:02, PBSl) framlagda betänkandet SOU 1982:63Polislag innehåller ett förslag som är ägnat att delvis tillgodosemofionärernas önskemål. Enligt 3 § i förslaget åligger det särskilt polisen attfortlöpande samarbeta med myndigheterna inom och snarastunderrätta dessa om förhållanden som bör föranleda någon åtgärd av dem, I andrastycket slås fast att andra samhällsorgan skall ge polisen stöd idess arbete. I motiveringen härtill anförs att denna bestämmelse skall ses somen rekommendation angående den framtida inriktningen. Resultatet av det av begärda utredningsarbetetrörande sekretessreglerna bör enligt utskottets mening avvaktas innan riksdagenhar anledning atf överväga ytterligare ändringar i socialtjänstlagen. Utskottetvill emellertid i likhet med motionärerna betona vikten av att socialtjänstenredan nu tar till vara de möjligheter till samarbete med polisen som finns bl.a. när det gäller den allmänt förebyggande verksamheten. Med hänsyn fill det anförda bör motion 1981/82:2042 f. n.inte föranleda någon åtgärd. 1. beträffandehjälp till våldsoffer attriksdagen avslår mofion 1981/82:665 och motion 1981/ 82:873, 2. beträffandeåtgärder för au förbättra ungdomens situation att avslår motion1981/82:964, 3. beträffandesamarbetsskyldighet mot polisen att avslår motion 1981/82:2042. Närvarande: (), (),(), (), (), ().Stig Alftin (s), (), (), (), (), (). (vpk), ()och (). SoU1982/83:16 19 1. beträffande åtgärder för att förbättra ungdomenssituation av (vpk) som anser dels att det avsnitt i utskottetsyttrande på s. 17 som börjar med "Utskottet vill vidare" och slutarmed "avstyrks" bort ha följande lydelse: Man kan således konstatera atf ungdomsfrågorna är föremålför uppmärksamhet på olika håll. Bilden är emellerfid splittrad. Det krävs ensamordning av aktiviteterna på olika områden och en samlad insats för attförbättra ungdomens situation. Utskottet ansluter sig därför till förslaget imotion 1981/82:964 om ett samlat åtgärdsprogram. Detta bör som sinmening ge regeringen till känna. dels atf utskottets hemställan under mom. 2 bort haföljande lydelse: 2. beträffandeåtgärder för att förbättra ungdomens situation atfriksdagen med anledning av motion 1981/82:964 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. 2. beträffande samarbetsskyldighet mot polisen av GöteJonsson, , och (alla m)som anser dels att det avsnitt av utskottetsyttrande på s. 18 som börjar med "Resultatet av" och slutar med"åtgärd" bort ha följande lydelse: