bet · G601LU10 · 1982-12-31 00:00:00 — om skyldighet att avhjälpa vissa tillverkningsfel I motion 1981/82:522 av OveKarlsson m, fl, (s) yrkas att hos regeringen begär förslag till lagsom ålägger motorfordonstillverkare/ generalagenter att - utan kostnad förägaren - avhjälpa fel eller återkalla motorfordon som har brister som kanpåverka trafiksäkerheten. Utskottet har inhämtat yttranden över motionen fråntrafiksäkerhetsverket, . (),() och . I motionen framhålls att flera skältalar för att tillverkaren/generalagenten skall ha ansvar för fordonen även närde kommit i trafik. förekommer det sålunda att fordonsmodeller harbristfälligheter som uppenbarligen inte kan hänföras till normalt slitage ellereftersatt underhåll. Som exempel härpå nämner motionärerna sprickor i ram ellerkarosseri, onormalt glapp i styrväxel, styrleder eller spindelleder, skadortill följd av olämpligt dragna bromsledningar eller elledningar, bristfälligfastsättning av karosseri, strålkastare, bromsledningar eller säten m. m. Motionärernaanser det angeläget att fordonstillverkarna och generalagenterna åläggs enlagstadgad skyldighet att i skälig omfattning åtgärda sådana fel och bristersom inte kan anses bero på normalt slitage eller eftersatt underhåll.Motionärerna framhåller vidare att förebilder för hur en sådan lag skulle kunnautformas finns i andra länder, varför något längre dröjsmål medlagstiftningsåtgärder knappast skulle behövas. Avslutningsvis erinrarmotionärerna om att frågan har varit föremål för utredning även här i landet. Produktsäkerhet har ägnats storuppmärksamhet i lagstiftningen och bestämmelser riktade mot farliga varor finnspå en rad områden. På trafikområdet finns t. ex. regler om typbesiktning avfordon. För att ett typgodkännande skall meddelas fordras bl. a. att vissabromskrav, avgaskrav och krav på krocksäkerhet hos karossen uppfyllts. På arbetar- och miljöskyddsområdena finns regler med varshjälp användningen av farliga varor kan förbjudas. Som exempel på lagstiftningsom innehåller sådana regler kan nämnas läkemedelsförordningen 1 1982/83. LU1982/83:10 2 (1962:701), livsmedelslagen (1971:511), lagen (1973:329)om hälso- och miljöfarliga varor, marknadsföringslagen (1975:1418) ocharbetsmiljölagen (1977:1160). angivna bestämmelser har till främsta ändamål attförhindra att farliga varor kommer ut på marknaden. När det gäller möjlighetenatt avlägsna en farligvarafrån marknaden, t. ex. genom att tillverkaren tvingasåterta varan, eller att ersätta skador som orsakats av farliga varor, ärregleringen betydligt mer ofullständig. Konsumentköplagen (1973:877) ger under vissaförutsättningar en konsument rätt att häva köp. Är en vara behäftad med felfår köparen sålunda om felet inte är av ringa betydelse för honom häva köpet (4och 5 §§). Hävningsrätt föreligger dock inte om säljaren erbjuder sig attavhjälpa felet eller att avlämna felfri vara i den felaktigas ställe och omrättelse sker genast och utan kostnader eller väsentliga olägenheter förköparen. År en vara inte i och för sig felaktig skall den likvälenligt 8 § konsumentköplagen anses vara behäftad med fel om den säljs i stridmot förbud enligt 4 § marknadsföringslagen eller eljest i strid mot förbud attsaluhålla varan vilket meddelats i författning eller av myndighet i syfte attförebygga att den som använder varan ådrager sig ohälsa eller drabbas avolycksfall eller i syfte att hindra användningen av vara som ej ärtillförlitlig från säkerhetssynpunkt. En vara skall också anses behäftad medfel om den är så bristfällig att dess användning medför uppenbar fara förköparens eller annans liv eller hälsa. Några regler som tvingar en tillverkare eller generalagentatt återkalla ett fordon med konstruktionsfel finns inte. Sådana regler finnst. Som regel brukar dock tillverkare eller generalagent frivilligtåterkalla felaktiga fordon. När det gäller frågan om ersättning för skada som orsakasav farUga eller felaktiga produkter finns speciallagstiftning om strikt ansvari fråga om vissa särskilda produkter. Som exempel härpå kan nämnasatomansvarighetslagen (1968:45) och lagen (1973:1198) om ansvarighet föroljeskador till sjöss. På läkemedelsområdet har ersättningsfrågan lösts genom ettsärskilt frivilligt ersättningssystem, läkemedelsförsäkringen. När det gäller frågan om ett mer generellt produktansvarhar förslag till lagstiftning lagts fram av produktansvarskommittén ibetänkandet (SOU 1979:79) Produktansvar II. Något förslag med anledning av betänkandet har dockännu inte förelagts . 1979 avgivet delbetänkande(Ds K 1979:7) Fordon i föreskrivet skick lade typbesiktningsutredningen framett förslag till lag om skyldighet LU1982/83:10 3 att åtgärda bristfälliga fordon. Förslaget innehöll en skyldighet förtillverkarna/generalagenterna att i skälig omfattning åtgärda bristfälligafordon. Med bristfällighet avsågs en systematisk avvikelse från fordonskraven.Det kunde t, ex, röra sig om bromsslangar som spricker efter kort tidsanvändning. Skyldigheten att åtgärda omfattade enligt förslaget endastregistrerade fordon som var högst och körts högst , 1vissa fall innebar lagförslaget en skyldighet för tillverkaren/generalagentenatt kalla tillbaka alla fordon som han misstänkte vara felaktiga förkostnadsfri reparation, 1 andra fall kunde det enligt förslaget räcka med attmärkesverkstäderna i samband med ordinarie service av bilen kontrollerade ocheventuellt bytte den detalj som misstänktes vara bristfällig. En särskildfordonsnämnd skulle enligt förslaget kunna förelägga entillverkare/generalagent att vid äventyr av vite genomföra de åtgärder sombehövdes. Utredningensförslag har inte lett till lagstiftning. Utredning om återkallelse av farliga varor Genom beslut den 30 jur.i 1982 harregeringen tillkallat en kommitté för att överväga frågan om lagstiftning föratt möjliggöra återkallelse av farliga varor, I direktiven (Dir, 1982:60) hänvisas inledningsvis tillatt i skrivelse till föreslagitatt en utredning om återkallelse av farliga produkter skall tillsättas. Vidareerinras om att och utveckling ()rekommenderat medlemsländerna att bl, a, överväga lagstiftning påområdet. Därefter framhålls att tiden nu är mogen att tillkalla en kommitté föratt överväga lagstiftningsfrågan. Enligt direktiven bör kommittén till en början närmarekartlägga innebörden av gällande rätt på olika produktområden. Som ett nästasteg bör kommittén granska de praktiska erfarenheterna från hittillsvarandearbete hos myndigheter som övervakar produktsäkerhet. Med utgångspunkt härifrånbör kommittén ta ställning till om nuvarande ordning behöver kompletteras mednågon form av återkallelse av farliga varor. Kommittén bör enligt direktiveninte vara bunden av någon bestämd tolkning av begreppet återkallelse utan kunnapröva olika alternativ - t. ex. hävning av köpet, rätt till ersättningsvaraeller reparationsåtagande - och kombinationer av sådana. Ocksåinformationsålägganden bör övervägas, I ett nytt system är det sannoliktlämpligt att tillämpande myndigheter får möjlighet att välja den åtgärd, sommed hänsyn till graden av fariighet hos varan m, m,, bedöms som lämplig.Kommittén har härvid givetvis att noga pröva bl, a, kostnader och övrigakonsekvenser för konsumenter och företag av ett förfarande med återkallelseliksom behovet av rimliga planeringsförutsättningar för berörda näringsidkare. LU1982/83:10 4 Om kommittén finner att någon formav återkallelsesystem bör inrättas blir då en huvudfråga att avgränsa deområden inom vilka återkallelse skall kunna ske. En annan viktig fråga är hurkvalificerad farligheten skall vara för att återkallelse skall bli aktuell.Vidare måste ställning tas till frågan om vem eller vilka som skall kunnaåläggas att återkalla. Kommittén bör vidare överväga de regressfrågor och andracivilrättsliga spörsmål som kan uppstå i anslutning härtill. Ytterligare ettproblem som kommittén måste ta ställning till blir inom vilken tidrymd som eneventuell återkallelse skall kunna aktualiseras. Kommittén bör vidare övervägaom det bör sättas någon gräns för hur stora kostnader ett företag får åsamkastill följd av en återkallelse. Detta spörsmål har enligt direktiven ett närasamband med frågan om ett mera generellt produktansvar. Kommittén bör följautvecklingen på detta område. Kommittén skall vidare ta'upp de praktiska ochorganisatoriska frågor som ett återkallelsesystem för med sig. ochkonsumentverket har inget att erinra mot en lagstiftning på området men synesförorda en mer generell reglering. ()tillstyrker i princip motionsförslaget. () anser attdet nuvarande frivilliga återkallelsesystemet fungerar bra.Bilindustriföreningen avstyrker bifall till motionen. hänvisarinledningsvis till sitt yttrande över typbe-siktningsutredningens betänkande, ivilket yttrande verket bl. a. anförde. En väsentlig brist i nuvarandebestämmelser är att den ansvariga myndigheten, därest överläggningar omåtgärder mot konstaterade brister inte leder till rättelse, endast harmöjlighet att överväga återkallelse av typbesiktningstillståndet. Möjlighet attkunna föreskriva att alla registrerade fordonsägare har rätt att hos den som levereratbilen få fel avhjälpt skulle innebära betydligt bättre möjligheter att hävdabesiktningskraven än . konstaterardärefter att verket således inte har något att erinra mot en lagstiftning inomdetta område. Sannolikt finns det emellertid också andra produktområden där enlagstiftning av detta slag skulle vara berättigad. En mer generell lagstiftninginnefattande uttryckliga regler om ansvarsfördelning mellan tillverkare ochköpare torde därför enligt verkets mening vara en lämpligare lösning. delar motionärernas uppfattning att feloch brister emellanåt kan uppträda på olika bilmodeller som inte kan anses beropå normalt slitage eller eftersatt underhåll, vilket bilägaren har att svaraför, 1 remissyttrandet över typbesiktningsutredningens betänkande hade konsumentverketi princip inte något att invända mot förslaget till lag om skyldighet attåtgärda bristfälliga fordon. Tvärtom hävdade verket att ett LU 1982/83:10 5 sådant ansvar på säkerhetssidan även torde främja ett ökatansvarstagande från bilindustrins sida på andra områden som är väsentliga frånkonsumentsynpunkt, exempelvis i fråga om bilkorrosion. Konsumentverketframhöll emellertid också att det ökade tillverkaransvaret i prakdken kunde fåvissa oönskade effekter som borde uppmärksammas. Ett ansvar av denna omfattningskulle kunna leda till att biltillverkare/generalagenter ökade kraven påbilägarna att endast utnyttja den "egna" serviceorganisationen ellerreservdelar/komponenter av visst slag. skulle sådanamonopo-liseringstendenser sannolikt medföra en från konsumentsynpunkt ogynnsamprissättning. En annan tänkbar konsekvens kunde bli att vissa reservdelar ellerkomponenter som rent objektivt var bättre än originaldelarna inte fick monterasoch därmed utestängdes från marknaden. Med anledning av den föreliggande motionen vill verketerinra om att inte bara trafiksäkerhetsfel utan också andra fel, s. k.konditionsfel, ibland bör kunna föranleda återkallelse. Detta gäller i förstahand systematiska, allvarliga fel, som är kostsamma att avhjälpa för ägarenefter det att den ettåriga nybilsgarantin löpt ut. Upplysningsvis nämner verketvidare att arbete numera inletts inom ramen för Nordiska ämbetsmannakommitténför konsumentfrågor i syfte att åstadkomma en allmän 6-årig rostskyddsgarantiutan särskild kostnad för bilägaren. erinrar avslutningsvis om verketsskrivelse till regeringen angående återkallelse av farligaprodukter. I skrivelsen föreslogs att varje myndighet, som ansvarar förproduktkontrollen inom ett visst område, borde få pröva frågor om återkallelseav produkter med undermåliga säkerhetsegenskaper. /V///F framhåller att avsaknaden av en laglig möjlighetatt tvångsmässigt ålägga tillverkare och importörer att återkalla och åtgärdatrafikfarliga fordon är en brist i typbesiktningssystemets efterkontroll. Enformell skyldighet att i rimlig omfattning åtgärda fel och brister som kanutgöra fara för trafiksäkerheten borde inte bara gälla bilar utan ocksåhusvagnar, släpfordon etc. Det finns dock enligt MHF anledning framhålla attdet finns exempel på då seriösa tillverkare och importörer frivilligt haråterkallat och åtgärdat felaktiga fordon. En laglig skyldighet skulle sannoliktleda till att i flera fall tillverkare och importörer skulle känna en sådanpress att eventuella fel frivilligt åtgärdades, MHF vill därför ge sinprincipiella tillstyrkan till motionärernas förslag, vars genomförande skulle förstärkakonsumentskyddet. vill förbundet dock framhålla vikten av attprövningen av ett åtgärdsåläggande sker på objektiva grunder och mediakttagande av viss varsamhet, Enligt MHF finns det tyvärr exempel påmyndighetsingripanden, som vållat såväl bilägare som tillverkare och importörerbekymmer. Motormännens riksförbimd (M) erinrar om att är detenda land där enligt lag återkallelse kan ske efter garantitiden. Övriga länderinkl, återkallar fordon när tillverkare/generalagenter anser atttillverkningsfel som påverkar trafiksäkerheten kan finnas på levererade fordon.Denna LU1982/83:10 6 återkallelse är frivillig för tillverkare som ävenbeslutar om att så skall ske. Lagstiftningen i innebär att bilägare kantvinga tillverkare att återkalla hela eller delar av en fordonsmodell förkontroll eller åtgärd av eventuella tillverkningsfel. Detta sker dock förstefter att tillverkare/generalagent vägrat återkalla fordon frivilligt, M anser att det i tillämpade frivilligaåterkallelsesystemet fungerar bra när tillverkare/generalagent beslutat omåterkallelse. Tyvärr är inställelsefrekvensen dålig från bilägarens sida trotsflertalet uppmaningar. Inställelsefrekvensen torde kunna ökas genom en bättreinformation, M är därför berett att medverka till ökad information tillbilägare om återkallelsens behov och syfte. Detta kan ske i tidningen ochgenom M:s teststationer. hänvisar inledningsvis till atttypbesiktningsutredningens förslag inte föranledde några åtgärder frånregeringens sida. Föreningen hänvisar vidare till att undersökningar i USAvisar att av trafikolyckorna med säkerhet kan tillskrivas bristerhos fordonen och att av de tekniska brister som förelegat det stora flertaletvar att hänföra till slitage och bristande underhåll. Enligt föreningen har inte motionärerna visat att tekniskafel på fordon orsakade av konstruktiva svagheter skulle äventyratrafiksäkerheten i , Föreningen pekar också på atttypbesiktningsutredningen inte kunde ange några exempel på atttrafiksäkerhetsverket inte utan lagstiftning hade kommit till rätta med deproblem som förelegat. Mot denna bakgrund ter det sig enligt föreningen oklart,varför motionärerna anser det "angeläget" med en lag som åläggerbiltillverkarna att återkalla och åtgärda fordon med trafiksäkerhetsrelateradebrister. Föreningen erinrar om att nya bilar omfattas av engaranti som ger köparen fullt skydd mot bl. a. eventuella brister hossäkerhetsdetaljer på fordonet efter leveransen. Minst lika viktig är enligt föreningen emellertidbiltillverkarnas löpande kvalitetsuppföljning och därmed sammanhängandeservicekampanjer. Förutom genom den egna mycket omfattande provningsverksamhetenfår tillverkaren genom uppföljning via sina serviceorganisationer i samtligaländer där fordonet marknadsförs på ett tidigt stadium en samlad rapporteringav de bristfälligheter som kan förekomma hos produkten. Ett värdefulltkomplement till denna uppföljning är bl. AB () årligarapporter från företagna kontrollbesiktningar liksom ASB:s erfarenheter frånregistreringsbesiktningar av nya fordon. De eventuella kvalitetsbrister somkonstateras, av vilka sådana av betydelse för trafiksäkerheten har högstaprioritet, resulterar i samordnade service- eller återkallandekampan-jer.Härvid åtgärdas bristerna utan kostnad för bilägaren. Åtgärdande sker vidkundens ordinarie verkstadsbesök eller i allvarligare fall efter det attbilägaren skriftligen ombetts att omgående inställa sitt fordon för åtgärd. Föratt på effektivaste och snabbaste sätt nå berörda kunder utnyttjas det LU1982/83:10 7 centrala bilregistret och datasystem. Kunder som ej inomrimlig tid inställer sitt fordon på verkstaden påminns bl. a. genomrekommenderat brev. Det är inte ovanligt att massmedia informeras för att fåden enskilde bilägaren att hörsamma uppmaningen om att åtgärda sitt fordon.Biltillverkarnas servicekampanjer är ej tidsbegränsade. De kan vidallvarligare brister sträcka sig efter perioden för fordonetsnybilsgaranti. Det finns exempel på servicekampanjer som omfattat bilar somkörts mer än . Av det föregående framgår att biltillverkarna är rnedvetnaom och tar sitt ansvar för trafiksäkerheten. Genom nybilsgarantin ochbiltillverkarens kvalitetsuppföljning och frivilliga servicekampanjer rättas defel till som kan bedömas innebära trafiksäkerhetsrisker utan kostnad förbilägaren. Detta system fungerar enligt föreningen bra, vilket också är enförutsättning från konkurrenssynpunkt. Föreningen anser att de fördelar somskulle kunna vinnas med att lagstadga skyldighet att återkalla och åtgärdabristfälliga fordon skulle vara obetydliga eller obefintliga. Nackdelarna iform av ökad administration, minskad smidighet och därmed sammanhängandekostnader både hos tillverkare och myndigheter skulle däremot enligt föreningenbli högst avsevärda och inte uppvägas av någon påtaglig höjning av.trafiksäkerheten.Föreningen avstyrker därför bifall till motionen. I motionen yrkas attfordonstillverkare och generalagenter skall åläggas en lagstadgad skyldighetatt i skälig omfattning åtgärda sådana fel och brister som inte kan anses beropå normalt slitage eller eftersatt underhåll. Den i motionen aktualiserade frågan har tidigare prövatsav typbesiktningsutredningen. Som framgår av det ovan anförda (s. 2) ladeutredningen fram ett förslag till lag om skyldighet att åtgärdabristfälliga fordon. Förslaget innebar bl, a. att en särskild fordonsnämndskulle ges möjlighet att förelägga en tillverkare/generalagent att vidtaåtgärder med anledning av påtalade bristfälligheter hos fordon, t, ex, att förkostnadsfri reparation återkalla alla fordon som kunde misstänkas varafelaktiga. Förslaget har inte lett till lagstiftning. Utskottet vill för sin del stryka under betydelsen av attproduktsäkerhetsfrågor ägnas stor uppmärksamhet. Det är självfallet angelägetatt bilar och andra fordon, vilka är behäftade med konstruktionsfel som kanpåverka trafiksäkerheten, blir åtgärdade i erforderlig utsträckning. Frågan omen lagstadgad skyldighet för tillverkaren/generalagenten att vidta rättelseförtjänar därför att närmare övervägas. Utskottet vill emellertid också peka påatt det även på andra områden än trafiksäkerhetsområdet torde finnas produktersom är bristfälliga från säkerhetssynpunkt och där det kan vara befogat med enlagstiftning som ålägger tillverkaren att åtgärda bristfällig-heterna. mening synes det därför lämpligast att frågan om en lagstadgadskyldighet att återkalla bristfälliga produkter får lösas i ett mer LU1982/83:10 8 Som utskottet ovan redovisat (s, 3) har regeringen nyligentillkallat en kommitté för att överväga frågan om lagstiftning för attmöjliggöra återkallelse av farliga varor. Kommitténs direktiv täcker även dennu aktuella frågan. Någon åtgärd från sida med anledning av motionenär därför inte påkallad. Utskottethemställer på anförda skäl attriksdagen avslår motion 1981/82:522, Närvarande: (), (). ()*, (). (), ()*,i (s), ()*, (),(), (), (), (),() och Per (vpk)*. * Ej närvarande vid betänkandets justering.