bet · G601KU30 · 1982-12-31 00:00:00 — Även om utlänningslagstiftningenförutsätter att den som önskar bosätta sig i har erforderligauppehålls- och arbetstillstånd vid inresan ger många utlänningar inte tillkänna sin avsikt att bosätta sig här förrän de redan befinner sig i ochhar vistats här . När en utlänning sedan ansöker om uppehålls- ocharbetstillstånd skall ansökan göras hos polismyndigheten, som utreder ärendetoch sedan överlämnar det till invandrarverket för avgörande (36-37 §§ UtlF). Omutlänningen ansöker från sin ankomst, får dockpolismyndigheten i stället avvisa honom från landet (31 § UtlL). Förlängning av tillstånd för den som harbeviljats tillstånd som invandrare får polismyndigheten i regel bevilja. Enligt utlänningslagen ankommer det också påpolismyndigheten att verkställa'beslut om avvisning och utvisning. Även påverkställighetsstadiet förekommer det att utlänningen åberopar politiska skälsom hinder mot verkställigheten. Förfarandet är därvid detsamma som iavvisningsärendet, dvs. polisen skall antingen överlämna ärendet tillinvandrarverket för prövning eller, om de åberopade skälen är uppenbartoriktiga eller kan lämnas utan avseende, anmäla ärendet till invandrarverket. , som är den centralautlänningsmyndigheten, avgör bl. a. alla förstagängsärenden om bosättning.Invandrarverket prövar också besvär över polisens avvisningsbeslut samtflertalet frågor om utvisning. I , och då särskilt inomarbetsmarknadsdepartementets enhet för invandrar-, och medborgarskapsfrågor(IM-enheten) handläggs främst besvärsärenden. Besvär hos regeringen kan föras över följande beslut sommeddelas av invandrarverket: 1. beslut omavvisning 2. beslut omutvisning 3. beslut iverkställighetsärende som överlämnats till invandrarverket enligt 85 eller 86§§ UtlL, dvs. när nya politiska skäl har åberopats i verkställighetsärendet 4. beslut att intege eller att återkalla flyktingförklaring 5. beslut attavslå ansökan om resedokument enligt Genévekonvention 6. beslut attbegränsa uppehållstillstånd till att avse uppehåll endast inom en viss del avriket 7. vissa beslutunder förfarandet: avvisande av ombud eller biträde samt beslut i jävsfrågor. Besvärsrätten till regeringensåvitt angår ärenden under 1-4 samt 6 grundar sig på bestämmelser i 65, 58 och90 §§ UtIL, Besvärsrätten när det gäller resedokument grundas på allmännaförvaltningsrättsliga principer. Utfärdande av resedokument regleras inte iUtlL utan i en särskild författning (SFS 1955:29). KU1982/83:30 95 Vissa utlänningsärenden kan kommaunder regeringens prövning även på annat sätt än genom besvär. Enligt 71 § UtlLkan regeringen upphäva, helt eller delvis, utvisningsbeslut (för den 1 juli 1980förvisningsbeslut) som meddelats av domstol, om regeringen finner att beslutetinte kan verkställas eller att det annars finns skäl för att beslutet intelängre skall gälla. Domstolsbeslut om utvisning (och förvisning) kan ocksåkomma under regeringens prövning nådevägen enligt bestämmelserna iregeringsformen (11 kap. 13 §). Detta sker när nådeansökan omfattar bådestraffet och utvisningsbeslutet. kan vidare överlämna ärenden tillregeringens prövning enligt 69 § UtIL, om särskilda skäl motiverar det. Sådanaöverlämnanden förekommer dock i mycket liten utsträckning. I princip är det regeringen som beslutar i de ärenden somhandläggs vid IM-enheten. I ett fåtal frågor som dock inte gäller beslut isjälva sakfrågan har beslutanderätten kunnat delegeras till statsråd ellernågon tjänsteman. IM-enheten har varit organiserad enligtföljande: en enhetschef, en biträdande enhetschef, tolv handläggare och åttaassistenter. Vid enheten tjänstgör vanligtvis också två praktikanter. Ett regeringsärende föredras i relativt många fall i treomgångar, innan det avgörs på regeringssammanträde. Ärendet föredras förenhetschefen, varvid såväl sakliga som formella frågor diskuteras och i vissafall även beslutets utformning. För expeditionschefen föredras främst ärendendär utgången är tveksam eller udda ärenden samt frågor om förvar ellermotsvarande. Ärendet föredras sedan i enhets- och expeditionschefernas närvaroför statsrådet. Först därefter kan ärendet avgöras vid regeringssammanträde. Handläggningstider m. m. har vidnågra tillfällen tidigare granskat regeringens handläggning avutlänningsärenden. Sålunda gjordes en mera omfattande granskning vid riksmötet1979/80 (se KU 1979/80:50 s. 20-25). 1981/82 granskades regeringenshandläggning av ett visst förpassningsärende (se KU 1981/82:35 s. 412). Vid 1979/granskning ingick en uppställning överantalet utomnordiska medborgare som avinvandrarverket eller regeringen erhållit tillstånd att få stanna i avolika skäl. En uppföljning har gjorts även . KU1982/83:30 96. Antalet utomnordiska medborgare som erhållit tillstånd attfå stanna i av olika skäl Flyklingskäl Ansökan före inresa Ansökan efter inresa ( 921) (1 847) ( 848) (3 214) ( 514) (3 343) ( 625) (5 563) Anknylningsskäl Ansökan före inresa Ansökan efter inresa (1611) (5 232) (2 416) (5 370) (3 461) (4 407) (4 470) (2 727) marknadsskäl m. m. Ansökan före inresa Ansökan efter inresa ( 421) ( 709) ( 454) ( 494) ( 401) ( 517) ( 260) ( 723) ' Uppgifterna skiljer sig något frånsammanställningen i KU 1979/80:50 bl. a. därför att statistikföringen hosinvandrarverket ändrats, så att den nu skall vara mera tillförlitlig och exakt. Liksom tidigare domineras denutomnordiska invandringen, som omfattar 13 000-14 000 personer , avpersoner som kommer hit vid sidan av den reglerade invandringen och får stannahär på grund av personanknytning eller andra särskilda skäl, t. ex. politiskaeller humanitära skäl. Den reguljära arbetskraftsinvandringen inom ramen förden reglerade invandringen har varit obetydlig, högst någrahundratal fall. Som framgår av tabellen ökade det totala antalet beviljadetillstånd på grund av flyktingskäl kraftigt . Detta beror på att ca 3000 polacker fått stanna av politiska skäl. Vidare kan noteras att andelenbeviljade tillstånd där ansökan givits in före inresa till har ökatunder senare år. Detta gäller av naturliga skäl dock inte flyktinggruppen. När det gäller inkomna och avgjorda ärenden vidarbetsmarknadsdepartementets IM-enhet kan följande utveckling noteras.Uppgifterna har hämtats ur invandrarpolitiska kommitténs(IPOK) betänkande (DsA 1982:4) Om besvärsnämnd för utlänningsärenden. (IPOKerhöll regeringens uppdrag att utreda om man genom en ändradinstansordning i vissa utlänningsärenden, t. ex. genom inrättandet av encentral besvärsnämnd, skulle kunna åstadkomma kortare handläggningstider förutlänningsärendena. Den nämnda departementspromemorian innehåller IPOK:sredovisning av uppdraget.) Uppgifterna har sammanställts förutskottets räkning av IM-enheten på . KU1982/83:30 97 Tidsperiod Arendetyp 1979 1980 1981 1982 Besvär ang, för- 1 977 1 845 1 796 959 passning,utvisning, verkställighet m. m,''-' Besvärang, rese- 131 221 292 396 Ansökningarom upphävande 461 437 307 315 av beslutom förvisning/ utvisning m, m. Besvärang, svenskt 162 118 163 222 medborgarskap Övriga ärenden2) 329 854 768 764 Summa 3 060 3 475 3 326 2 656 '' I dessa ärenden ingår också de relativt fåtaligaärenden som lämnat över till regeringen för avgörande enligt 69 § UtIL, -' För år 1979-80 ingår bland besvarsarenden angående förpassning,utvisning, verkställighet m. m, även upphävande av SIV:s avlägsnandebeslut, somfrån kan tas upp till prövning av regeringen, men somändå föranleder regeringsbeslut. Denna typ av ärenden redovisas och1982 under övriga ärenden, och kan i vart fall uppskattas till150-200, Av sammanställningen framgår attantalet inkomna ärenden, särskilt reguljära besvärsärenden angående utvisningoch verkställighet m.m., minskat under J982. 7 1982/83. KU1982/83:30 98 Antalavgjorda ärenden samt förändringar i antalet balanseradeärenden Ärendetyp 1979 1980 1981 1982 ning, utvisning, verk- ställighet m, m,''-) vande av beslut om för- visning/utvisning m.m. Besvär ang, svenskt 1 600 1 508 3)93 3 286 Totalaantalet balanserade 1 172 I 814 (1 7.22)-i 1 067 ärendenper den 31/12 ') I dessa ärenden ingår också de relativt fåtaligaärenden som lämnat till regeringen för avgörande enligt 69 § UtIL, 2) Förår 1979-80 ingår bland besvärsärenden angående förpassning, utvisning, verkställighet m, m. även upphävande av SIV:s avlägsnandebeslut. som från 1980-07-01 kan tas upp till prövning av regeringen men som ändåföranleder regeringsbeslut. 3) Uppgiftenför december saknas, varför uppgiften avser antalet balanserade ärenden per den 30/9 1981, Det totala antalet avgjorda ärendenhar varit tämligen med någon ökning det sistaåret. har antalet inkomna ärenden minskat. Balansen vid 1982 årsutgång har därmed minskat, främst i relation och 1981.Handläggningstiderna har därmed också förkortats. Kritik har ofta riktats mot de långa handläggningstidernaför utlänningsärenden. Olika åtgärder har vidtagits för att förkortahandläggningstiderna. Sålunda har lagstiftningen reformerats. Krav på attuppehålls- och arbetstillstånd skall ha beviljats före inresan har införts.Polisen och invandrarverket har fått ökade resurser. Vissa extraresurser harockså satts in och ett antal organisatoriska förändringar vidtagits i regeringskansliet.En studie av handläggningstiderna inom har gjorts förutskottets räkning. Materialet avser alla till departementet under tidenjanuari-februari 1982 inkomna utlänningsärenden (dvs. fl.). Motsvarande sammanställning gjordes vidgranskningen 1979/80 och avsåg tiden . Dessa uppgifter hartagits med som jämförelse. Handläggningstider i veckor och månader 1979 och 1980 It,9 2, 5 3 v 1 mån 2 mån 3 män A män 5 män 6 män 7 män Anm.Felmarginalen för båda åren är ca 0,5 ' Av materialet framgår att andelenärenden som avgjorts stigit till 1982 (från 42,till ), Däremot synes andelen inom ()avgjorda ärenden ha sjunkit frän 1979 till 1982 (från till ). Enförklaring härtill kan vara att inte exakt motsvarande ärenden tagits med vidbåda räknetillfällena. Det är inte osannolikt att i redovisningen ävenbrevförfrågningar om hur uppehållstillstånd, svenskt medborgarskap m. m. söks,som omgående kan vidarebefordras till invandrarverket, har tagits med. Det harpraktiskt inte varit möjligt att i detalj rekonstruera sammanställningen för1979. När det gäller de längsta handläggningstiderna hade båda åren ca enfjärdedel () av ärendena en handläggningstid eller mer. Målet för utlänningsärendenas handläggningstider har iolika sammanhang uttalats vara för normalfallen av sådana ärendensom går igenom hela instansordningen (polisen-invandrarverket-regeringen). KU1982/83:30 100 vid har beräknats för polisens handläggning,för invandrarverkets och högst för regeringskanslietshandläggning. gav ut tvåpressmeddelanden som bl. a. berörde handläggningstiderna. I ettpressmeddelande konstaterades att antalet icke avgjordautvisningsärenden i halverats under tiden januari-september1982. Den genomsnittliga handläggningstiden i hade kunnatsänkas från 6 och den sammanlagda handläggningstiden från 12till . Ett förverkligande av målet för handläggningstiderna skulledärmed enligt pressmeddelandet kunna uppnås . Ett liknande uttalandegjordes också i ett pressmeddelande i samband med att dåvarandeinvandrarministern lämnade . Enligtinhämtade uppgifter från IM-enheten synes de uppnådda resultaten alltjämt iprincip vara bestående. Utöver denna granskning av inkomna och avgjorda ärenden,handläggningstider m. m. har en särskild granskning gjorts inom utskottetskansli av samtliga utlänningsärenden (inkluderande ärenden om svenskt medborgarskapm. som kom in till under den ifebruari 1982 (1982-02-01-07). Av denna fallredovisning kan bl. a. följandeutläsas. (Redovisningen avser dock endast de under en kalendervecka inkomnaärendena.) Långa handläggningstiderförekommer särskilt i ärenden där U AT och/eller flyktingförklaring söks ochdär politiska skäl åberopas. Det är också främst i dessa ärenden som regeringenändrat invandrarverkets beslut. Det synes också vara rimligt med hänsyn tillregeringens egenskap av dispens- eller nådeinstans i denna typ av ärenden. har för regeringens prövning överlämnattre ärenden där adoption beviljats av tingsrätt som lagakraftvunnaavlägsnandebeslut förelegat. Regeringen har därefter upphävtavlägsnandebesluten med hänvisning till adoptionsbesluten. bardock i dessa tre fall tillstyrkt att så sker. Polska medborgare har i allmänhet efter beslutet omundantagstillstånd i beviljats uppehållstillstånd medstöd av 3 eller 6 §§ UtlL. I fråga om fall där inresa skett utan att erforderligttillstånd förelegat och där inte sökanden/klaganden åberopat politiska skäl harregeringen endast i något fall låtit klagandena stanna här. Ärenden i vilka anknytning åberopats men där anknytningenifrågasatts vara av skenkaraktär synes regelmässigt avslås av regeringen. Besvär där sökanden/klaganden, sedan domstol ibrottmålsdom förordnat om utvisning enligt 40 § UtlL, ansökt om nåd iutvisningsdelen synes i regel avslås av regeringen. KU1982/83:30 101 "Barn i häkte" i samband med verkställighet avbeslut enligt utlänningslagen De långa handläggningstiderna förutlänningsärenden har väckt uppmärksamhet och kritik. En annan uppmärksammadåtgärd har varit när barn i samband med verkställighet av beslut enligtutlänningslagen tagits i förvar och placerats i kriminalvårdsanstalt, allmänthäkte, polisarrest och liknande. Regeringen initierade vissa åtgärder medavseende på omhändertagande av barn i dessa sammanhang. De grundläggande bestämmelserna om förvar finns i 50 § ffUtlL. Enligt dessa bestämmelser får en utlänning tas i förvar om det föreliggersannolika skäl för' avvisning eller utvisning eller om det uppkommer fråga omverkställighet av en sådan åtgärd. Förvar beslutas av den myndighet somhandlägger avvisnings- eller utvisningsärendet eller verkställighetsärendet.Förvar får dock bara användas när det finns risk för att utlänningen håller sigundan eller bedriver brottslig verksamhet eller det råder ovisshet omutlänningens identitet. Förvarstiden är begränsad eller-i frågaom verkställighetsärenden - . En alternativ och mindre ingripandeform är att vederbörande på annat sätt ställs under uppsikt. Kompletterande bestämmelser finns i 81-83 a §§ UtlF.Enligt dessa bestämmelser skall en utlänning som har tagits i förvar tas in ikriminal-vårdsaristalt, allmänt häkte eller polisarrest eller omhändertas påannat sätt. Regeringen beslutade om vissa ändringar iUtlF'). Sålunda förordnades att den som är inte utan synnerligaskäl tas in i kriminalvårdsanstalt, allmänt häkte eller polisarrest. Närbarnets vårdnadshavare hålls i förvar skall åtminstone den enevårdnadshavaren omhändertas tillsammans med barnet. Genom de nya bestämmelsernai UtlF har sålunda förutsättningarna för förvar m. m. skärpts i fråga om barn. Regeringen gav ut särskilda förordningsmotiv(1982:2). Däri betonas även att förutsättningar ofta kan föreligga för att istället för förvar använda andra åtgärder som syftar till att hållautlänningar, särskilt familjer med barn, under uppsikt. I motiven redovisasockså att regeringen initierat verksamhet för att få fram andra, mer lämpligaförvarslokaler i de fall då förvar trots allt måste ifrågakomma. Enligt inhämtade uppgifter från arbetsmarknadsdepartementetsynes det inte ha förekommit några ärenden där barn under handläggningstideni departementet suttit i eller tagits i förvar. " Förordning (1982:22) om ändring iutlänningsförordningen (1980:377). KU1982/83:30 102 Ett flertal offentliga utredningararbetar f. n. med olika frågor som berör invandrare och utlänningar i Sverige.I detta sainmanhang skall endast några nämnas. arbetar Expertgruppen (A 1975:05) för invandrarforskning(EIFO) med forskningsbehovet i frågor rörande in- och utvandring. Inom ramenför projektet har ett stort antal forskningsrapporter givits ut. (A 1978:06; Du) utrederfördomar och diskriminering av invandrare m. fl. Utredningen har avlämnat någrabetänkanden. Den tidigare nämnda (A1980:04, IPOK) tillkallades 1980 för att göra en samlad översyn av frågorrörande invandringen och invandrarnas situation i . Genomtilläggsdirektiv erhöll IPOK uppdraget att utreda om man genom en ändradinstansordning i vissa utlänningsärenden, och då i första hand genom attinrätta en central besvärsnärhnd, skulle kunna åstadkomma kortare handläggningstideri dessa ärenden. Kommittén redovisade i promemorian om besvärsnämnd förutlänningsärenden (DsA 1982:4) resultatet av sitt arbete i denna del.Promemorian innehåller vissa analyser av ärende- och balansutvecklingen undersenare år och av den senaste tidens utveckling. Kommitténs slutsats äremellertid den att någon-definitiv ställning till instansordningen inte bör tasförrän man vet vad andra ändringar i regelsystemet kan komma att innebära. IPOKhar därefter avlämnat betänkandet Invandringspolitiken (SOU 1982:49). Dettainnehåller en sammanställning av invandringspolitikens innehåll, bådemateriellt och formellt, och är av beskrivande art. IPOK fortsätter f. n, medatt utarbeta förslag angående invandringspolitiken. Som tidigare nämnts beslutades atttillkalla den s. k. rösträttskommitté med uppdrag att utreda bl. a.utländska medborgares rösträtt och valbarhet vid riksdagsval. KU 1982/83:30 103 Utfrågning inför av statsministerOlof angående kärnvapenfri zon i m. m. : Jag ber att få hälsa välkommen.Vi har som ett granskningsärende regeringens handläggning av frågan om ensondering angående en zon i fri från slagfältskärnvapen. Vi brukar låtaden som kallats hit säga några ord, och sedan ställer utskottets ledamöterfrågor. : framlade den oberoendekommissionen för nedrustnings- och säkerhetsfrågor sin rapport. Den varslutjusterad i . Vi hade pengar kvar till ettuppföljningsmöte, och det bestämdes att äga rum i , dit regeringhade inbjudit oss . Sedan medförde det svenska valresultatet att jag hade ontom tid. Mötet uppsköts då till januari, men det bestämdes att en liten grupp urkommissionen skulle samlas i till ett möte . Detvar f. d. utrikesministern i , . två av deamerikanska sekreterarna och några till. Syftet var att förbereda mötet i . Vi gick igenom vadsom hade hänt, och vi var optimistiska, eftersom rapporten hade fått ganskastort genomslag och tryckts på många språk. Vi gick igenom de svar som de olikaförslagen hade fått. Det mest positiva var förslaget om en förstärkning av FN.som i stort sett ordagrant hade övertagits av FN:s generalsekreterare. Vibestämde att det skulle bli ett huvudämne i . Det beslöts att jag skulletala med generalsekreteraren personligen, medan Thiinborg skulle tala medgeneralförsamlingens president. Ett annat ämne som fått stort genomslag var vårt grundtemagemensam säkerhet. Vi beslöt ordna en konferens i och göra detta tillett huvudämne vid speciellt ur afrikansk synvinkel. GeneralsekreterarenRamphal fick i uppdrag att tala med president och afrikanskakontakter. Vi diskuterade efteråt huvudämnet, en zon fri fränslagfältskärnvapen. Det var någon som kom med idén att man kanske kunde göra ensondering hos regeringar som var berörda av frågan för att höra vad de tycker. Det diskuterades om man skulle göra sonderingen muntligteller skriftligt. Om man gjorde en skriftlig förfrågan skulle man få skriftligasvar. Vi kunde därmed få ett material till Lagosmötet föratt se om det var någon idé att driva grundtanken vidare. Som en av ledamöterna sade delade jag ut hemläxor. Allamedlemmar i kommissionen fick olika uppdrag - så har vi alltid arbetat. Idén om en zon fri från slagfältskärnvapen är inte allsvare sig speciellt svensk eller speciellt socialdemokratisk. Den idén drevs ikommissionen av två icke-socialdemokrater och NATO-anhängare, de två f. d.utrikesmini- KU1982/83:30 104 Vi var överens om att Bahr skulle skicka in synpunkter påvad en sådan not skulle kunna innehålla. Att Bahr har utpekats är litetorättvist, för han var i kommissionen egentligen icke anhängare av idén om enzon fri från slagfältskärnvapen. Han hade ett eget förslag som var merlångtgående i fråga om nedrustning. Att han och icke fick uppdraget trorjag beror på att åkte hem till en parlamentsdebatt - annars hade det varitmer naturligt att han fått det, eftersom det var hans förslag. Andra deltagarefick andra uppdrag. Man åkte hem, och en promemoria gjordes upp där den härshoppinglistan fanns med. efteråt tog jag upp saken med LennartBodström, och vi kom fram till att detta var någonting vi kunde göra.Utrikesdepartementet åtog sig att utföra en sådan sondering. Sedan tänkte jag inte mer på saken. Det gick ,och jag fick ett brev från Bahr, som hade fullgjort sitt uppdrag. Det innehöllett förslag till not och en del synpunkter. Jag skickade över brevet till UDsom ett arbetsmaterial. Jag uppfattade det inte som någonting specielltmärkvärdigt. Det kopierades och spreds i ganska många exemplar på UD. Jag har sett att man har undrat över att han skrev breveti form av en not, men då skall man komma ihåg att han är gammal kabinettssekreterarei tyska UD. Skall han göra ett jobb. gör han det snabbt, ordentligt och tysktgrundligt. Jag tror det är den enkla förklaringen. Det är viktigt att konstatera att detta inte var någontingannat än ett arbetsmaterial. Vi kunde lika,gärna ha tagit två eller fyra sidorur kommissionsrapporten och skickat över till somarbetsmaterial. Hans uppdrag var ingenting annat än att göra ensammanfattning av ett känt och offenfligt förslag. Det fannsingenting av innovation över det. Försöket i att göra enskillnad mellan kommis-sionsrapporten och detta är dömt att misslyckas. Detfanns ingen annan ambition än att sammanfatta kominissionsförslaget. Sedan hörde jag ingenting mer om detta. Det hade gått tillutrikesdepartementet, som arbetade med saken. uppringdes jag av Bahr, som berättade atthan inte kunde komma till mötet i eftersom han fått förhinder genom enextra partikongress i . Då frågade, han mig: "Hur blev detegentligen -kommer ni med den här noten? Det är bra för mig att veta, eftersomjag skall hålla ett föredrag ." Jag hade då inte hörtnågonting speciellt, så jag sade att jag skulle ta reda på det, men den var nogsnart färdig. Det slumpade sig så att noten var färdig just den dagenoch drogs på ett möte i . Tanken att Bahr genoni sitttelefonsamtal skulle ha påskyndat noten faller därför på sin egen orimlighet.Den dag han ringde var noten redan klar och drogs på ett internt möte i UD. KU1982/83:30 105 Vad innefattade noten? Det kankonstateras att man tog Bahrs sammanfattning och ändrade de två operativameningarna, där man ansåg att Bahr hade fel. Man skulle skriva litet neddämpatom en sondering i stället. Man ville bara höra "vad tycker ni?". Detvar också någon annan mening, om den inställning, somändrades i UD, Sedan skulle jag resa till och träffa ochBrandt, Någon på UD föreslog att jag då kunde tala med dem om detta. När jagvar i nämnde jag inte noten för . men däremot diskuterade jagsakfrågan med . Han hade en del invändningar mot förslaget. Däremot trorjag att jag i förbigående nämnde detta fiir när vi träffades . Det har sagts att detta kunde vara ett led i den tyskavalkampanjen och att jag skulle ha informerat oppositionen. Det vill jag på detmest bestämda bestrida. För det första var det inte allsklart att det över huvud taget skulle bli något val i . Det vartveksamt med hänsyn till författningsdomstolen och motsvarigheten tillkonstitutionsutskottet och andra vördnadsbjudande församlingar. För det andra var detta inte på något sätt omstritt. Dentyska pressen hade behandlat frågan ganska välvilligt. I stället talades där omraketer. Jag har varit angelägen om att ickepartipolitisera den här frågan. Poängen är att det var ett borgerligtförslag eller ett NATO-förslag. Man kunde därför förvänta sig en positivinställning från de borgerliga och mindre från socialdemokraterna, som hade merlångtgående ambitioner, och framför allt från östsidan, som till att börja medvar negativ. Det var verklighetsfrämmande att partipolitisera frågan, I sitt anförande, som skall komma med posten endera dagen,har Bahr en eller två meningar om detta som en ren faktaredovisning. Han hadesåledes inte dragit upp detta'som en valfråga.