bet · G601FiU50 · 1982-12-31 00:00:00 — Mot bakgrund av vad utskottet redovisat om behovet att reformeraskattesystemet och med den breda parlamentariska enighet som råder beträffandedetta anser utskottet att reformens andra steg 1984 bör genomföras. Utskottetavstyrker således frän sina utgångspunkter motsvarande yrkanden i motion 2435(vpk). Detta innebär ocksä att utskottet för sin del inte kan tillstyrka vadsom anförs i motion 2418 (m) om inriktning av skattepolitiken. Finansiering av de arbetsmarknadspolitiska insatserna för1983/84 Mot bakgrund av vad som anförts iinledningen om det, jämfört med för ett är sedan, försämradesysselsättningsläget, anser utskottet att ytterligare ätgärder pä detarbetsmarknadspolitiska området erfordras. Med den mer återhållsamma utgiftspolitik som förordas icenterns och motioner finns budgetutrymme för att finansiera denödvändiga insatserna mot arbetslösheten utan att skattehöjningar behövertillgripas. Utskottet anser också att skattehöjningar i nuvarande läge skullemotverka den önskade ekonomiska utvecklingen. Lftskottet avvisar mot bakgrund härav regeringens förslagom höjningar av skatterna på bensin, olja och el frän . Utskottet anser atthushällssparandet nu måste ges en rejäl stimulans i form av höjt sparavdrag.Ett sådant förslag har redan behandlats under vårriksdagen. Utskottetåterkommer i detta sammanhang när regeringens aviserade sparpropositionföreligger. Moderata samlingspartietförespråkar i sin motion (2417) så kraftiga nedskärningar av de offentligautgifterna att de i ett kärvt arbetsmarknadsläge oundvikligen leder till ökadarbetslöshet. Fördelningspolifiskt och regionalpolitiskt har moderaternasförslag en inriktning som utskottet inte kan acceptera. kommunisterna förordar i sin motion (2435)en ohämmat expansiv politik, som nonchalerar de restriktioner som underskotteni bytesbalansen och i den offentliga sektorns finanser lägger pä vårahandlingsalternativ. Underskotten skulle öka kraftigt med en sådan politik. Påsikt äventyras därmed sysselsättningen och övriga centrala mål för polifikentill följd av försämrad konkurrenskraft, ökad inflation m. m. FiU1982/83:50 73 Dessutom finner utskottet den polifiska omläggning somförordas i motionen mot socialistisk planhushållning helt oacceptabel. dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande de allmänna riktiinjerna för den ekonomiska politiken attriksdagen med avslag pä regeringens förslag i proposition 1982/83:150 bilaga 1moment 1 och motionerna 1982/83:2417 yrkande 1 och 1982/83:2435 yrkande 1 samtmed anledning av motionerna 1982/83:2431 yrkande 1 och 1982/83:2432 yrkande 1godkänner vad utskottet förordat och som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört, De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandepä s. 35 som börjar med "Sammanfattningsvis gör" och slutar med"med " bort ha följande lydelse: Sammanfattningsvis konstaterarutskottet att tendenser till en konjunkturuppgång kan skönjas. Dessa är svagaoch osäkra och kommer inte att förändra de djupgående kristendenser som präglarden internationella kapitahsmens ekonomi. Dessutom finns en rad oroande teckensom tyder på att en eventuell konjunkturuppgång kan omintetgöras eller blimycket kortvarig och inte leda till en egentlig förbättring avsysselsättningsläget. Sädana tecken eller utvecklingsdrag är den fortsattatransnationaliseringen av de kapitalistiska ekonomierna; spridningen avarbetskraftsbesparande teknologi och den stora outnyttjade kapacitet som verkarsom en buffert mot nytillskott i sysselsättning; utformningen av den ekonomiskapolitiken i ; ränteutvecklingen i ; tendenser till minskadhandel med OPEC-länderna; den kapitalistiska krisens och den monetaristisktinfluerade politikens återverkningar på mänga ekonomier; krisensnegativa verkningar på handeln mellan kapitalistiska och socialistiska stater. En eventuell tillfällig förbättring av konjunkturen utgörbara inledningsfasen till en ny nedgångsperiod och minskar inte behovet av enekonomisk politik som syftar till avgörande förändringar i det ekonomiskasystemet. dels den del av utskottets yttrandepå s. 38 som börjar med "Enligt utskottets" och slutar med "1982och 1983" bort ha följande lydelse: FiU1982/83:50 74 Utskottet finner här bedömningarnai motion 2435 vara de mest realistiska. dels den del av utskottets yttrandesom pä s. 38 börjar med "Som framgår" och på s. 39 slutar med"av " bort ha följande lydelse: Som framgår av tabell 8 harinflationen i , och mättfrän stannat vid nivån . Prisstegringen iSverige väntas uppgå till . Inflationsmålet anges ipropositionen till . Denna ambition måste betecknas som lovvärd. Inflationenmedför inkomstomfördelningar, den drivs av och gynnar monopol- ochstorkapitalistiska grupper, den på en gång både godes av och göderspekulationen, som i sin tur drar bort medel från produktiva användningar ochger näring åt den ekonomiska brottsligheten. Propositionens förklaringar avinflationen synes emellertid utskottet vila på en oriktig teori om inflationensorsaker. Därför blir regeringens förslag till ätgärder långt ifråninvändningsfria. Skulle inflationen minska, vilket under det sista åretgenomsnittligt tycks ha skett i den kapitalistiska världen, kommer dettasannolikt inte att ske tack vare de s. k. åtgärder mot inflationen somregeringen skisserar. De ätgärder som regerigen förordar, och som i huvudsak harriktlinjekaraktär, måste samtliga kritiseras. Det "kostnadspolitiska"resonemang regeringen för som första punkt är ett inkomstpolitisktställningstagande pä kapitalägarnas sida i fördelningskampen mellan kapital ocharbete. När "flaskhalsar" skall åtgärdas förs en diskussion somantyder en förnyad eller kanske rättare återförstärkt flyttlasspolitik. Därframförs också förslag om en sänkt uttagningsprocent för bolagsskatten somkompensation för bolagen för vissa andra förändringar pä skatteområdet. I ettläge där vinsterna under mer än ett är kraftigt ökat - vilket mest fått tillföljd en ökad spekulationsverksamhet - ser utskottet ingen anledning tilldenna kompensationsåtgärd. Regeringens tredje punkt går ut på avindexering avekonomin. Detta innebär att regeringens förhoppning om en begränsning av inflationstaktentill blir ett sorts tak för ohka indexberäknade statsutgifter, transfereringaroch andra variabler. Motivet härför är att minska inflationsförväntningarna.Skälet för denna "avindexering" påstås inte vara att minska reellavärdet av indexberäknade inkomster. Men självfallet kan detta bli fallet ominflationen blir större än . En sådan avindexering kan leda till kraftiga socialaförsämringar. Konsekvenserna är inte tillfredsställande klarlagda. Engrundförutsättning för att ett sådant här system skall kunna godtas är att detförses med korrigeringsmöjligheter för den händelse inflationen klart skullekomma att överskrida . Finns inga sådana korrigeringsmöjligheter, blir juavindexeringen en social "svängremsåtgärd", som införs under inflationsbekämpningenstäckmantel. FiU1982/83:50 75 Den fjärde punkten iåtgärdsprogrammet är av penningpolitisk natur och innehåller klara uttryck förmonetarismens felaktiga uppfattning att likviditetsökning nu skulle utgöra fara. Sä är inte fallet i en ekonomi med en stor outnyttjadproduktionskapacitet. Den femte punkten handlar om revalvering och har - ocksåenligt regeringen själv - för dagen ingen aktualitet. Inflationens orsaker ligger i den moderna kapitalismensmotsättningar och kan inte undanröjas utan stora ingrepp i ekonominsmaktförhållanden och i det internationella ekonomiska systemet. En rad åtgärdersom är nödvändiga såsom ingrepp mot monopolistisk prissättning, mottransnationella bolags speciella möjligheter till prisuppskörtning, mot denkommersiella reklamen, mot spekulation och liknande improduktiv verksamhetkräver omfattande samhällsförändringar. är deras verkan inte alldelesomedelbar. Mera omedelbar verkan skulle ett effektivt upprätthålletpris- och hyresstopp ha. Inte heller ett sådant berör egentligen inflationensorsaker, men det skulle ha - under förutsättning att det inte urholkas genomalltför generösa dispenser - en betydande återhållande verkan. En sänkning av räntan skulle också verksamt kunna dämpainflationen. En sädan sänkning måste kombineras med en skärpt valutakontroll. En rad ätgärder borde också,kunna sättas in motspekulationen. Skärpt övervakning och kontroll över fastighets- och markpriserär ett medel. Beskattning av vissa former av spekulation som t. ex. införandeav omsättningsskatt på börshandeln och en utlandsinvesteringsavgift kan verka isamma riktning. Med det sagda instämmer utskottet med vad som anförs omkampen mot inflationen i motion 2435 (vpk). Regeringen förordar i propositionen stärkta insatser inomarbetsmarknadspolitiken. Utskottet har inget att erinra mot detta, men villsamtidigt framhålla att en aktiv arbetsmarknadspolitik inte är tillräcklig föratt klara sysselsättningen. Det krävs en långsiktig politik för utbyggnad avsåväl industri som offentlig sektor. Regeringens politik med stärkta arbetsmarknadsinsatsermotverkas ju för övrigt ocksä av inslagen av åtstramningspolitik som denförordar och som inte minst drabbar den kommunala sektorns verksamhet. dels den del av utskottets yttrandesom på s. 42 börjar med "Den expansiva" och på s. 43 slutar med"moment 1" bort ha följande lydelse: Den politik som förordas i motion2435 (vpk) baseras enligt utskottet pä en helt riktig analys av Sverigesekonomiska problem och av den förda ekonomiska politiken. Det är ocksäenligt utskottets mening nödvändigt med en politik som utgår ifrån attarbetslösheten är ekonomins värsta balansbrist och dess allvarligasteunderskott ekonomiskt, socialt och mänskligt. En minskning av statenskassamässiga underskott som betyder mera arbetslöshet är bara kortsiktigpolitik. Den kommer bara att förvärra de FiU1982/83:50 76 Endast en politik som verkligenminskar arbetslösheten kan minska underskottet - och ju mera landetsekonomiska kapacitet utnyttjas desto snarare uppnäs en mera balanseradutveckling med minskade budgetunderskott. Utskottet delar uppfattningen i motion 2435 (vpk) att ettsamlat program mot arbetslösheten är en nödvändighet. Ett sådant program börinnefatta såväl en planmässig utbyggnad av den offentliga sektorn som nyaindustriella satsningar. Utskottet delar vidare uppfattningen i motionen 2435att varje ekonomisk-politisk åtgärd eller "paket" av åtgärder måstebedömas utifrån dess inverkan pä sysselsättningsläget. En redovisning avsådanaeffekter bör regeringen göra för varje förslag som påverkarsysselsättningen. Utskottet gör den bedömningen att regeringens politikinnebär allt större eftergifter för ett monetaristiskt tänkande.Regeringspolitiken innebär i allt för hög grad ett passivt förlitande tillkapitalistiska marknadskrafter och konjunkturförändringar. Hela dess filosofi haralltför mänga drag gemensamma med den felaktiga ekonomiska politik som deborgerliga regeringarna bedrev och som fördjupade krisen. Utskottet menar attden inriktning av den ekonomiska politiken som förordas i motion 2435 och sominnebär en viss expansion parad med en rättvis fördelningspolitik är den endarealistiska möjligheten för att landet pä ett medvetet sätt skall föras ut urkrisen. Utskottet godkänner därmed de rikthnjer för den ekonomiskapolitiken som förordas i motion 2435 och avvisar regeringens och de borgerligapartimotionernas förslag i motsvarande del. dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande de allmännariktlinjerna för den ekonomiska politiken att med avslag päregeringens förslag i proposition 1982/83:150 bilaga 1 moment 1 och motionerna1982/83:2417 yrkande 1, 1982/83:2431 yrkande 1 och 1982/ 83:2432 yrkande 1godkänner vad som förordats i motion 1982/83:2435 yrkande 1 och som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört. (), (), (), (), (), (c)och () anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 43 som börjar med "I betänkande" och slutar med "yrkande3" bort ha följande lydelse: De stora statligabudgetunderskotten skapar allvarliga problem på kreditmarknaden. De har länge istor utsträckning finansierats genom att FiU1982/83:50 77 regleringsvägen tvingat banker,försäkringsbolag och AP-fonden att köpa stora volymer statsobligationer meddålig avkastning. Dessa institut har således tvingats placera småspararnas,försäkringstagarnas och pensionärernas pengar till så låg ränta att den ibland inte ens motsvarat inflationen. Genom att budgetunderskottet i sä hög grad harfinansierats i bankerna sjunker andelen eget kapital i deras balansräkningar,vilket påverkar utlandets förtroende för det svenska bankväsendets styrka.Detta gör det nödvändigt att i större utsträckning än finansierastatsbudgetens underskott utanför bankerna, dvs. hos hushällen och företagen. Utplacering av statspapper med icke marknadsmässiga räntorförutsätter sådana regleringsåtgärder som likviditetskrav, placeringsplikt ochräntereglering. Dessa regleringar medför en tillväxt av kreditgivningenutanför kreditinstituten. Dessa förhållanden har närmare analyserats i denkreditpolitiska utredningen, som lagt fram sitt betänkande.Utredningen framhåller regleringarnas snedvridna effekter pä kreditmarknadenoch rekommenderar en övergång till en mer "marknadskonform"kreditpolitik. Enligt utskottets mening synes den faktiskakreditpolitiken närmast utvecklas i en riktning motsatt den föreslagna.Utskottet anser att kreditpolitiken bör läggas om, så att styrning medlikviditetskrav, placeringsplikt och räntereglering efter hand kan upphöra.Strävan bör vara att åstadkomma en successiv liberalisering av kreditmarknaden. dels utskottets hemställan under 2. bort ha följandelydelse: 2. beträffande liberalisering avkrediipolitiken att med bifall till motion 1982/83:2417 yrkande 3 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Uttalande om kollektiva löntagarfonder (), (), (), (), (), (c)och () anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 43 som börjar med "Utskottet anser att" och slutar med "2432yrkande 8" bort ha följande lydelse: Den socialdemokratiska synen påvinsten som ett fördelningspolitiskt problem överensstämmer inte med utskottetsuppfattning. Vinsten är ett mätt på ett företags effektivitet och spelar därmeden viktig roll i marknadsekonomin. OHka åtgärder för att begränsa eller beskära företagensvinstutveckling är knappast ett effektivt motmedel mot den nuvarande alltförlaga investerings- FiU1982/83:50 ' 78 Eftersom den socialdemokratiska regeringen villreglera sönder de naturliga fördelningsmekanismerna i marknadsekonomin, nödgasman ocksä föreslå ätgärder som skall förmå företagen att investera. Sädanaåtgärder är t. ex. vinstskatten. Den skall, enligt regeringens talesmän, sessom det första steget mot löntagarfonder. Utredningsförslaget om en permanentvinstdelning ser socialdemokratin som steg två. Det verkliga skälet för löntagarfonder av det slagsocialdemokraterna och LO föreslagit är att ägandet skall överföras tillpolitiska eller fackliga organ. Utskottet kan inte tillstyrka den enormamaktkoncentration en sädan kollektivisering av ägandet skulle medföra. I stället är det angeläget att bredda ägandet i svensktnäringsliv. Det bör åstadkommas genom att fler enskilda människor stimulerasatt placera sitt sparande i aktier. Det s. k. skattefondsparandet har härvidlagblivit en stor framgång och bör därför bibehållas. Enligt utskottets uppfattning är kollektiva löntagarfonderinte förenliga med marknadsekonomins principer. De är heller inte lösningen pänågot av de problem som den svenska ekonomin brottas med. På förslag av utskottet (FiU 1981/82:40) uttaladeriksdagen vären 1982 att ett införande av kollektiva löntagarfonder skullemedföra en långtgående maktkoncentration och en försämring av sysselsättningoch ekonomisk utveckling. Med anledning av motion 2431 yrkande 3 och motion2432 yrkande 8 bör detta uttalande upprepas. dels utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse: 3. beträffande uttalande omkollektiva löntagarfonder att med bifall till motionerna1982/83:2431 yrkande 3 och 1982/83:2432 yrkande 8 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, Sänkt sjukförsäkringsavgift för mindre företag () och (c) anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 44 som börjar med "delar" och slutar med"2431 yrkande 10" bort ha följande lydelse: anser att det finnsklara belägg for att ökad sysselsättning inom den privata sektorn främstuppkommer i små och medelstora företag. Detta kräver emellertid en medvetetinriktad politik för att stimulera och främja den mindre företagsamheten. Den höga sjukfrånvaron på mänga större svenskaarbetsplatser är alltfort ett stort problem och medför att anställda i ochägare till de många FiU1982/83:50 79 småföretag, som enligt tillgänglig statistik harväsentligt lägre sjukfrånvaro, tvingas subventionera de större företagen (setabell nedan). Sjukfrånvaro i små resp. stora privata företag Källa:"Levnadsförhållanden" Rapport 15 (1979) 1 000 eller fler Detta faktum kan myndigheterna intelängre blunda för. Åtgärder måste nu vidtagas för att kornma till rätta meddetta problem genom en anpassning av sjukförsäkringsdelen avarbetsgivaravgifterna till sjukfrånvaron på olika arbetsplatser. Med tanke påatt sjukfrånvaron är väsentiigt lägre i småföretagen bör regeringen ta framförslag på hur småföretagens sjukförsäkringsavgifter kraftigt kan sänkas.Detta kan t. ex. ske genom att alla företag upp till storleksordningen 25 ä 50anställda får sina arbetsgivaravgifter sänkta med fem procentenheter.Självfallet måste förslaget rent tekniskt utformas sä att tröskeleffekterundvikes och att det administrativt blir sä enkelt utformat som möjligt.Finansutskottet tillstyrker därför motionen i denna del. dels utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse: 4. beträffande sänktsjukförsäkringsavgift för mindre företag att med bifall till motion1982/83:2431 yrkande 10 hos regeringen begär förslag om sänktsjukförsäkringsavgift för mindre företag, (), () och (c)anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 44 som börjar med "Med hänsyn" och slutar med "2431yrkande 13" bort ha följande lydelse: Med hänsyn till att socialförsäkringsutskottetunder hösten kommer att behandla även motionsyrkanden om en översyn avATP-systemet anser sig socialförsäkringsutskottet inte ha anledning att nunärmare behandla frågan. har noterat att ATP-systemet under senaretid kommit allt mer under debatt av främst två skäl. För det första avfördelningspolitiska FiU1982/83:50 80 Medan den sämst ställda pensionären får nöja sig med1 /mån; får den bäst ställde /män. Det andra skälet till att ATP-systemet kommit under debattär att det genom sin konstruktion anpassats för en ekonomi med låg inflationoch hög tillväxt, dvs. som den svenska ekonomin var när ATP-reformen infördes.1970-talets ekonomi har, som alla vet, visat upp en helt annan bild. Därtill kommer att det är först nu som stora grupper medfull ATP-pension börjar nä upp till pensionsåldern. Som en tredje faktortillkommer att pensionärsgruppen blir allt större i förhållande till deyrkesaktiva grupperna som ändå är de som till "syvende och sidst"skall betala de äldres pensioner eftersom ATP-systemet bygger päfördelningssystemet. Antalet ATP-pensionärer ökar i takt med att allt flertjänar in pensionsrätt. fanns det 400 000 ATP-pensionärer, 1980 hadeantalet ökat till 1,2 miljoner och 1990 räknar med attsumman skall ha stigit till 1,8 miljoner. beräknas antalet till drygt2,5 miljoner. Varje ny årgång pensionärer har flera intjänade år äntidigare årgångar, och regeln att pensionen beräknas på de 15 bästa inkomstårenslår igenom alltmer. Därtill kommer att pensionsåldern tillförtidspension vidgats . Det här leder till att de yrkesverksamma har en alltstörre andel pensionärer att försörja. går det fyra förvärvsarbetande påen ATP-pensionär - bara två. ATP-avgifterna är av den totalalönesumman och har för nästa är bestämts till . Ökar inte avgifternasnabbare, räcker inte ränteinkomsterna långt, utan hela AP-fonden tar slutredan om 15 är. Detta är bakgrunden till förslagstrax att ATP-avgifterna måste höjas med 0,8 - per är1985-1989. har höjningarna varit 0,2 - . Det betyder att ATP-avgiften hamnar på 13,4 - 14,4 redan1989. Det innebär en relativ uppgång med från dagens nivå, 9,6procent. trodde att ATP-avgifterna skulle varauppe i först är 2020. I de nya beräkningarna har angettett ATP-uttag på . Då har verket antagit att reallönernaär i stort sett oförändrade och att fondens placeringarbara ger utöver inflationen. Den utveckling som pekar pä skulle,om den blev verklighet, leda till att lönebikostnaderna kom att ianspråkta ensä stor del av de totala arbetskraftskostnaderna att det framstår som enomöjlighet. Mot den här bakgrunden anser utskottet att det nu är dagsatt pröva vilka förändringar av pensionssystemet som krävs för att det skallstå i överensstämmelse med vår långsiktiga samhällsekonomiska situation och föratt det skall fä en mer fördelningspolitiskt rättvis utformning. FiU1982/83:50 81 dels utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse: 5. beträffande översyn av ATP-systemet attriksdagen med bifall till motion 1982/83:2431 yrkande 13 hos regeringen begärtillsättande av en parlamentarisk utredning med uppgift att göra en översyn avATP-systemet, Skärpt restriktivitet mot kapitalexport ochvalutaspekulation (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandepå s. 44 som börjar med "I motion 2435" och slutar med "dennafråga" bort ha följande lydelse: 1 motion 2435 (vpk) anförs ianslutning till yrkande 13 att de tilltagande industriutflyttningarna utgör ettväxande hot mot som industrination. Motionärerna kräver därför skärptrestriktivitet mot kapitalexport och även mot valutaspekulation. Även om enutredning (SOU 1983:17) överlämnats till regeringen och är underbehandling i anser utskottet att tendenserna till ökadkapitalexport och valutaspekulation måste angripas. Därför börenligt utskottet nu gällande lagstiftning sä långt möjligt utnyttjas för enskärpt restriktivitet mot kapitalexport och valutaspekulation, vilket riksdagenmed bifall till utskottets yttrande i denna del bör ge regeringen och berördainstanser till känna. dels utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse: 6. beträffande skärptrestriktivitet mot kapitalexport och valuta spekulation attriksdagen med bifall till motion 1982/83:2435 yrkande 13 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Skärpt restriktivitet mot kapitalexport ochvalutaspekulation (), (), (), (), (), (c)och () anser att den del av utskottets yttrande pä s. 44 sombörjar med "I motion 2435" och slutar med "denna fråga"bort ha följande lydelse: I motion 2435 (vpk) anförs ianslutning till yrkande 13 att de tilltagande industriutflyttningarna utgör ettväxande hot mot som industrination. Motionärerna kräver därför skärptrestriktivitet mot kapitalexport och även mot valutaspekulation. En utredningsom bl. a. behandlar problemen 6 1982/83. FiU1982/83:50 82 rörande svenska investeringar i utlandet(Näringspolitiska effekter av internationella investeringar, SOU 1983:17) harnyligen publicerats. Denna utredning visar att svensk industrisinternationalisering positivt påverkar svensk export och sysselsättning. Motdenna bakgrund avstyrker utskottet yrkande 13 i motion 2435. Uttalande om pris- och hyresstopp (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrandepä s. 45 som börjar med "Enligt utskottets" och slutar med "14 imotion 2435" bort ha följande lydelse: Som framhålls i motionen angriperett pris- och lönestopp inte inflationens egentiiga orsaker men skulle ha enbetydande inflationsåterhållande verkan. Utskottet delar denna uppfattning ochtillstyrker sålunda bifall till yrkande 14 i motion 2435. dels utskottets hemställan under 7 bort ha följandelydelse: 7. beträffande uttalande om pris- och hyresstopp attriksdagen med bifall till motion 1982/83:2435 yrkande 14 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Uttalande om pris- och hyresstopp