bet · G601LU28 · 1982-12-31 00:00:00 — om vissa konkursrättsliga frågor I betänkandet behandlas motion1982/83:1607 av m. fl. (vpk) vari såvitt nu är i fråga (yrkandena 1och 2) yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen 1982/83:1605 sagts om dels skärpta regler vid s, k, återvinning ikonkurs (yrkande 1), dels skärpta regler för konkurskarantän (yrkande 2). I motion 1605 framhålls att den ekonomiska brottslighetenofta har samband med konkurser och att det finns ett behov av skärpta regler påområdet. Motionärerna hänvisar till att brottsförebyggande rådet i promemorian(BRÅ PM 1982:51 Återvinningsregler vid konkurs) rekommenderat vissa åtgärder.De i promemorian redovisade skälen för åtgärderna åberopas av motionärerna.Beträffande konkurskarantän framhålls att ett automatiskt verkandenäringsförbud bör införas i stället för den nuvarande ordningen samt att tidenför förbudet för gäldenären att driva näring bör utsträckas till i degrövsta fallen. Enligt konkurslagen (1921:225) kanvissa rättshandlingar som en konkurs-gäldenär företagit före konkursutbrottetgå åter, s. k. återvinning. Vid återvinning skall egendom som gäldenären givitut återbäras till konkursboet eller boet ersättas för egendomens värde. Iprincip ankommer det på konkursförvaltaren att framställa återvinningsanspråkmen också en borgenär kan göra det i vissa fall. Förutsättningarna föråtervinning regleras i 30-38 §§ konkurslagen. Enligt 30 § går en rättshandlingåter i fall då på ett otillbörligt vis en borgenär gynnats framför andra ellergäldenärens egendom undandragits borgenärerna eller gäldenärens skulder ökats.Återvinning i dessa fall förutsätter att gäldenären var eller blev insolventgenom förfarandet samt att medkontrahenten kände till eller bort känna tillgäldenärens insolvens och de omständigheter som gjorde rättshandlingenotillbörlig. Skedde rättshandlingen före dagen för konkursansökangår den åter endast om den företagits gentemot en gäldenären närstående fysiskeller juridisk person. 131-38 §§ regleras återvinning vid vissa särskilda typer avrättshandlingar. Dessa bestämmelser avser gåva och vissa gåvoliknandehandlingar, bodelning som innebär eftergift för make eller makes dödsbo,utbetalning av 1 1982/83. LU1982/83:28 2 oskäliga löner e. d. till närstående, avsättning tillpensions- eller personalstiftelse, onormala betalningar av skulder, kvittningunder motsvarande förhållanden samt pantsättning eller ställning av liknandesäkerhet i efterhand. Även utmätning kan återvinnas. Fristen för återvinning ärbestämd vid rättshandlingar av gåvonatur samt iövriga fall. Vad särskilt gäller gåva föreskrivs dessutom en frist om ett årmen med möjlighet för gåvotagaren att styrka att gäldenären varken var ellergenom gåvan kom på obestånd. Genomgående föreskrivs också en återvinningsfristom för talan mot närstående. Enligt konkurslagen gäller sedangammalt den huvudregeln att en person som är försatt i konkus inte får idkarörelse varmed följer bokföringsskyldighet (199 a §). Vid sidan av detta generella förbud mot näringsverksamhetunder konkurs gäller fr. o. m. ett mera långtgående näringsförbudsom förutsätter prövning i det enskilda fallet (199 b-199 f §§ ). Förbudet harinförts som ett led i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Näringsförbud i denna form kan meddelas att gälla intebara under konkursen utan också sedan denna har avslutats. Förbudet äremellertid tidsbegränsat; maximitiden är högst med viss möjlighet tillförlängning. Den som bryter mot ett meddelat näringsförbud kan dömas tillfängelse i högst eller om brottet är ringa till böter eller fängelse ihögst (212 §). Näringsförbud, som prövas av allmän domstol på talan avåklagare, kan meddelas en gäldenär när konkurs har inträffat. Förutsättningenär att konkursgäldenären har förfarit grovt otillbörligt mot sina borgenärereller på annat sätt har grovt åsidosatt vad som ålegat honom i hansnäringsverksamhet. Förbud kan också meddelas den som upprepade gånger harförekommit i konkurs, om han i näringsverksamhet som har föregått konkursernahar åsidosatt vad som ålegat honom som näringsidkare och näringsförbud ärpåkallat av särskilda skäl. Är gäldenären ett aktiebolag kan under sammaförutsättningar en ställföreträdare eller förutvarande ställföreträdare förbolaget åläggas näringsförbud. Detsamma gäller andra personer som faktiskthandhar eller handhaft ledningen eller förvaltningen av bolaget. Den som har meddelats näringsförbud får i princip intedriva näringsverksamhet som medför bokföringsplikt. Han får inte heller varastyrelseledamot eller i annan egenskap vara ställföreträdare för bl. a. aktiebolageller, utan att formellt vara ställföreträdare, faktiskt handha ledningen ellerförvaltningen av företaget. Verksamhet som innebär utövning av rättighet somavses i 2 kap. 1 § regeringsformen eller 1 kap. 1 §, 4 kap. 1 §, 6 kap. 1 §eller 13 kap. 5 § tryckfrihetsförordningen omfattas dock inte av ett näringsförbud. LU1982/83:28 3 Utredningsarbete m. m. Inom ramen för brottsförebygganderådets översyn av lagstiftning mot organiserad och ekonomisk brottslighet haren arbetsgrupp sett över reglerna om återvinning i konkurs. Arbetsgruppen harredovisat resultatet av sitt arbete i en promemoria vari dras upp riktlinjerför de ändringar som kan anses motiverade med hänsyn till en gjord undersökningav den praktiska tillämpningen av reglerna om återvinning i konkurs. Enligtarbetsgruppen bör de problem som konstaterats i den praktiska tillämpningenkunna lösas i huvudsak genom utbildning av konkursförvaltare och andra,lindring av beviskraven för återvinning av otillbörliga transaktioner,anpassning av vissa återvinningsregler till moderna betalningsrutiner ochkoncernförhållanden samt förlängning av fristerna för väckande avåtervinningstalan. Några lagförslag läggs inte fram i promemorian. Styrgruppenför brottsförebyggande rådets översynsarbete har överlämnat promemorian tillregeringen (BRÅ PM 1982:5 Återvinningsreglerna i konkurs) och därvid framhållitatt det är angeläget att återvinningsinstitutet fyller funktionen att motverkaoseriösa förfaranden i samband med konkurs. Om det brister i detta hänseende ärdet befogat att överväga vilka åtgärder som krävs för att tillämpningen avreglerna skall få åsyftad effekt. Eftersom några lagförslag inte läggs fram i promemorianhar styrgruppen inte funnit anledning att gå närmare in på de åtgärder somförordats. Det som genom den företagna undersökningen har kommit fram om denpraktiska tillämpningen av återvinningsreglerna visar dock, anser styrgruppen,att det på vissa punkter finns ett reformbehov. Enligt styrgruppens mening börbehovet av ändringar och utbildning bli föremål för fortsatt diskussion. Deöverväganden som redovisas i promemorian kan därvid vara en lämpligutgångspunkt. f. n. inom . Konkurslagstiftningen i sin helhet ses f. n. över i meratekniskt hänseende av konkurslagskommittén (Ju 1971:06). Kommittén, somtidigare avlämnat delbetänkandena (SOU 1974:6) Förenklad konkurs m. m., (SOU1977:29) och (SOU 1979:13) Konkurs och rätten att idkanäring, beräknas slutföra sitt arbete . En särskild kommission för åtgärder mot ekonomiskbrottslighet m. m. har tillsatts av regeringen. Kommissionen har till uppgiftatt föreslå lämpliga åtgärder inom ramen för en enhetlig och samordnad strategivid förebyggande och bekämpande av ekonomisk brottslighet och skatteflykt(Dir. 1982:101). Kommissionen har i samband med sitt arbete tagit upp bl. a. defrågor om återvinningsreglerna, som aktualiserats genom BRÅ-promemori-an. LU1982/83:28 4 1981 tillkalladesnäringsförbudskommittén (JU 1981:03) för att pröva frågan om utvidgade reglerom näringsförbud, I direktiven hänvisas till att det råder stor enighet omatt det är angeläget att man kommer till rätta med den ekonomiskabrottsligheten. Den kriminalitet som det här gäller är i flera avseenden avkomplicerad natur, och det torde stå klart att man vid brottsbekämpningen iviss utsträckning måste lita till nya eller okonventionella metoder. Utvidgaderegler om näringsförbud tillhör därvid uppenbarligen de utvägar som förtjänaratt övervägas på allvar. Kommitténs huvuduppgift bör vara att ta ställning till detallmänna behovet av och de principiella och praktiska aspekterna på utvidgaderegler om näringsförbud. En grundläggande fråga blir naturligtvis härvid omnäringsförbud kan förväntas vara ett effektivt medel för att uppnå de syftensom förut har angetts. Kommittén bör kunna hämta ledning av de överväganden somtidigare har gjorts i olika former liksom av de praktiska erfarenheterna avnäringsförbud enligt konkurslagen och de regler som i övrigt finns på området.De samhällsekonomiska och allmänt näringspolitiska intressen som gör siggällande i sammanhanget måste också belysas närmare liksom konsekvenserna förett företags anställda och dess borgenärer av en eventuell nyordning. Deproblem som bulvanförhållanden av olika slag kan erbjuda måste uppmärksammas.Erfarenheterna från likartade system i andra länder bör i lämplig omfattningredovisas. Vidare anförs bl. a. att det från principiell synpunkt ären betydelsefull och delvis komplicerad fråga som kommittén får att pröva. Detkan därför visa sig lämpligt att kommittén redovisar principiella övervägandeni frågan liksom bedömningar av näringsförbudsinstitutets effektivitet i ettsärskilt betänkande och först därefter, beroende på remissutfall ocheventuella tilläggsdirektiv med anledning av detta, går in pålagstiftningsfrågor och detaljspörsmål. Då kan också ytterligare erfarenheterav tillämpning och effekter av näringsförbud enligt konkurslagen beräknasföreligga. Klart är att ett fullständigt förslag med bl. a. utkasttill erforderliga lagbestämmelser underlättar frågans bedömning. I direktivenlämnas därför öppet vilken arbetsmetod för kommittén som är att föredra. Genom tilläggsdirektiv (Dir, 1983:7) har kommitténsedermera fått i uppdrag att pröva frågan om etableringskontroll. Även kommissionen för åtgärder mot ekonomisk brottslighetskall ta upp frågor om näringsförbud. Enligt direktiven skall kommissionensålunda bl. a. undersöka möjligheterna att använda sådana åtgärder sometableringskontroll och näringsförbud samt lägga fram förslag i dessahänseenden. LU 1982/83:28 5 Tidigarebehandling av frågan om automatiskt näringsförbud Motionsyrkanden om konkurskaråntän med samma syftesom det nu aktuella har prövats av , dels vid införandet av reglernaom näringsförbud i konkurslagen (LU 1979/80:31), dels vid 1980/81 och 1981/82års riksmöten (LU 1980/81:28 och LU 1981/82:31). På hemställan av utskottet harmotionsyrkandena avslagits. Beträffande skälen för ställningstagandenahänvisas till betänkandena. I betänkandet behandlas två yrkanden i motion1982/83:1607. Yrkandena avser konkurslagens regler om återvinning ochnäringsförbud. Enligtkonkurslagen kan vissa rättshandlingar som en konkursgäldenär företagit förekonkursutbrottet gå åter, s. k, återvinning. Vid återvinning skaH egendom somgäldenären givit ut återbäras till konkursboet eller boet ersättas föregendomens värde, I princip ankommer det på konkursförvaltaren att framställaåtervinningsanspråk men också en borgenär kan göra det i vissa fall.Förutsättningarna för återvinning regleras i 30-38 §§ konkurslagen. Enligt 30§ går en rättshandling åter i fall då på ett otillbörligt vis en borgenärgynnats framför andra eller gäldenärens egendom undandragits borgenärerna ellergäldenärens skulder ökats. Återvinning i dessa fall fömtsätter att gäldenärenvar eller blev insolvent genom förfarandet samt att medkontrahenten kände tilleller bort känna till gäldenärens insolvens och de omständigheter som gjorderättshandlingen otillbörhg. Skedde rättshandlingen före dagenför konkursansökan går den åter endast om den företagits gentemot en gäldenärennärstående fysisk eller juridisk person. 131-38§§ regleras återvinning vid vissa särskilda typer av rättshandlingar, bl. a.gåva, onormala betalningar av skulder och pantsättning. Fristen för återvinningär bestämd till i princip vid rättshandlingar av gåvonatur samt tremånader i övriga fall. Genomgående föreskrivs också en återvinningsfrist om tvåår för talan mot närstående. Imotionen yrkas (yrkande 1) en skärpning av återvinningsreglerna i enlighet medde förslag som framlagts i brottsförebyggande rådets promemoria (BRÅ PM1982:5) Återvinningsreglerna i konkurs. nämnda promemorian redovisas resultatet av en översyn av reglerna omåtervinning i konkurs som gjorts av en arbetsgrupp inom ramen förbrottsförebyggande rådets översyn av lagstiftning mot. organiserad ochekonomisk brottslighet. I promemorian dras upp riktiinjer för de ändringar somkan anses motiverade med hänsyn till en gjord undersökning av den praktiskatillämpningen av reglerna om återvinning i konkurs. Enligt arbetsgruppen bör deproblem som konstaterats i den praktiska tillämpningen kunna lösas i huvudsakgenom utbildning av konkursförvaltare och andra, LU 1982/83:28 6 lindringav beviskraven för återvinning av otillbörliga transaktioner, anpassning avvissa återvinningsregler till moderna betalningsrutiner och koncernförhållandensamt förlängning av fristerna för väckande av återvinningstalan. Styrgruppenför brottsförebyggande rådets översynsarbete har överlämnat promemorian tillregeringen och därvid framhållit att styrgruppen inte funnit anledning att gånärmare in på de åtgärder som förordats eftersom några lagförslag inte läggsfram i promemorian. Det som genom den företagna undersökningen har kommit framom den praktiska tillämpningen av återvinningsreglerna visar dock, anserstyrgmppen, att det på vissa punkter finns ett reformbehov. Enligt styrgmppens meningbör behovet av ändringar och utbildning bli föremål för fortsatt diskussion. Deöverväganden som redovisas i promemorian kan därvid vara en lämplig utgångspunkt. Promemorian övervägs f. n.inom . Ocksåinom den av regeringen tillsatta kommissionen för åtgärder mot ekonomiskbrottslighet m. m. har återvinningsreglerna aktuaHserats med anledning avBRÅ-promemorian. Enligt vad utskottet inhämtat avser kommissionen att redovisaresultatet av sina överväganden i en promemoria . mening är det angeläget att otillbörliga förfaranden i samband medkonkurs kan motverkas. Återvinningsreglerna har därvid en viktig funktion attfylla. I avvaktan på regeringens ställningstagande till BRÅ-promemorian ochresultatet av övervägandena inom kommissionen för åtgärder mot ekonomiskbrottslighet anser sig utskottet inte böra ta ställning tiU frågan om i vad månåtervinningsreglerna behöver skärpas. Utskottet avstyrker därför bifall tillyrkande 1 i motionen. Imotionen begärs vidare att ett automatiskt verkande näringsförbud skall införassamt att tiden för näringsförbudet skall utsträckas till i vissa fall(yrkande 2). Enligtkonkurslagen gäller sedan gammalt den huvudregeln att en person som är försatti konkurs inte får idka rörelse varmed följer bokföringsskyldighet.Bestämmelsen är straffsanktionerad. Vidsidan av detta generalla förbud mot näringsverksamhet under konkurs gäller fr.o. m. ett mera långtgående näringsförbud som förutsätter prövningi det enskilda faHet (s. k. konkurskarantän). Förbudet har införts som ett ledi kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Näringsförbud i denna form kanmeddelas att gälla inte bara under konkursen utan också sedan denna haravslutats. Förbudet är emellertid i princip begränsat till . Fråganom utvidgade regler om näringsförbud och om införande av etableringskontrollutreds f. n. ay näringsförbudskommittén. Som framgår av redogörelsen ovan s. 4för utredningsdirektiven skall kommittén vid sina överväganden hämta ledning avbl. a. de praktiska erfarenheterna av gällande näringsförbud och av effekternaav detta förbud. 1 likhet med vad LU 1982/83:28 7 utskottetuttalade vid behandlingen av ett likartat motionsyrkande (se LU1981/82:31) utgår utskottet från att de av motionärerna framförda förslagenkommer att prövas av kommittén om erfarenheterna av gällande ordning gerunderlag härför. I sammanhanget vill utskottet peka på att även kommissionen föråtgärder mot ekonomisk brottslighet enligt sina direktiv skall ta upp frågor omnäringsförbud. Pågrund av det anförda avstyrker utskottet bifall också till yrkande 2 imotionen. att avslårmotion 1982/83:1607 yrkandena 1 och 2. (), (). ()*, (), (), i (s)*, (),(), (), (), Per (vpk), (), (), ()och i (m). *Ej närvarande vid betänkandets justering. (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 6 sombörjar med "Enligt utskottets" och slutar med "i motionen"bort ha följande lydelse: Ilikhet med motionärerna anser utskottet det angeläget att samhället med kraftingriper mot den ekonomiska brottsligheten. Inte minst betydelsefullt är motverkar otillbörliga förfaranden i samband med konkurs. I detta hänseendefyHer möjligheterna tiH återvinning en viktig funktion. Som närmare framgår avbrottsförebyggande rådets promemoria har emellertid de nuvarandeåtervinningsreglerna inte en tillfredsställande utformning. Utskottet delardärför motionärernas uppfattning att reglerna bör skärpas i enlighet medförslagen i promemorian. Förslag till erforderHga ändringar i konkurslagen börsnarast föreläggas . Utskottet vill i sammanhanget också framhållaatt det är angeläget att åtgärder vidtas som syftar till att reglerna tillämpasmera effektivt än vad som f. n. är fallet. LU 1982/83:28 ' 8 sålundaanfört bör med bifall till yrkande 1 i motion 1607 som sin mening geregeringen till känna. dels att den del av utskottets yttrande som börjarpå s. 6 med "Frågan om" och slutar på s. 7 med "i motionen"bort ha följande lydelse: Sommotionärerna framhåller är de nuvarande reglerna om näringsförbud i samband medkonkurs otillräckliga. Erfarenheterna visar att en betydande ekonomiskbrottslighet har samband med konkurser. Det antal fall där näringsförbud harmeddelats är dock förhåHandevis litet. Utskottet delar därförmotionärernas uppfattning att en skärpning av reglerna är befogad, I förstahand framstår det som motiverat att införa ett automatiskt verkande förbud förgäldenären att driva näring , I grova fall bör förbudstiden . Vidare bör införas en regel som möjliggör dispens från näringsförbudet.Det bör ankomma på regeringen att närmare överväga hur de nya reglerna skallutformas. Förslag till erforderlig lagstiftning bör föreläggasriksdagen. Vad utskottet anfört också i förevarande hänseende bör gesregeringen till känna. Ställningstagandet innebär att utskottet tillstyrkerbifall till yrkande 2 i motion 1607, delsock att utskottet bort hemställa att med bifall till motion 1982/83:1607 yrkandena1 och 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört omskärpning av konkurslagens regler om återvinning och om näringsförbud. mlnab/gotab 1983 73869