bet · G601FiU16 · 1982-12-31 00:00:00 — betänkande 1982/83:16 om ny lagstiftning beträffande , m. m.(förs. 1980/ 81:19) I betänkandet behandlas förslag1980/81:19 vari riksgäldsfullmäktige hemställer att skall anta ettförslag till lag med instruktion för . Fullmäkfiges lagförslagframgår av bilaga 4.1 till detta betänkande. Vidare behandlas motion 1981/82:1163av (). I motionen yrkas att - efter beredning ivederbörande utskott - beslutar om sådana ändringar i gällande lagsfiftning attriksgäldskontoret inordnas i . har inhämtatyttranden över riksgäldsfullmäktiges förslag från konstitufionsutskottet,revisorer och fullmäktige i (bilagorna 1-3). Med anledning av de synpunkter påförslaget som framförts i yttrandena beslöt finansutskottet att för denfortsatta beredningen av ärendet tillsätta en särskild utredningsgruppbestående av kanslichefen i utskottet . Å. , riksbankschefenLars samt riksgäldsdirektören . Utredningsgruppen avslutade sittuppdrag genom att till utskottet avlämna en promemoria med förslagfill en ny lag om (bilaga 4). I promemorian framläggs ocksåförslag till följdändringar i lagen (RFS 1975:6) med reglemente för (Bankoreglementet) och i bestämmelserna (RFS 1968:8) om revision avriksdagsförvaltningen. Över utredningsgruppens lagförslaghar yttranden inhämtats från konstitufionsutskottet, riksdageris revisorersamt från fullmäktige i och i (bilagorna 5-8). Riksgäldsfullmäktiges lagförslag äravsett att ersätta lagen (1974:568) om och lagen (RFS1967:17) med reglemente för . Förslaget innebär i huvudsak enmodernisering av gällande bestämmelser och en anpassning av reglerna fillriksgäldskontorets nuvarande verksamhet. Vissa sakliga ändringar föreslås dock.Bl. a. innebär förslaget att det skall finnas en vice riksgäldsdirektör och attdenne och riksgäldsdirektören skall kunna förordnas för en fid av längst sexår. F. n. är mandatperioden för riksgäldsdirektören högst tre är. 1 1982/83. FiU1982/83:16 2 av de nuvarande bestämmelserna helt utmönstras såsomvarande otidsenliga eller obehövliga. Utredningsgruppens förslag till lagsfiftning omriksgäldskontoret ansluter nära till riksgäldsfullmäkfiges förslag. Vissaavvikelser finns dock. a. föreslår utredningsgruppen att den nya lagen iprincip endast skall innehålla de grundläggande reglerna om riksgäldskontoretsverksamhet. Vissa bestämmelser av administrativ natur i fullmäktiges förslagföreslås därför slopade. När det gäller upplåningsverksamhetunderstryks behovet av en nära samordning med valuta- och kreditpolitiken. Eftermönster av vad som f. n. gäller föreslås regler om för vilka ändamål lån fårtas upp. Likaså'efter förebild av nuvarande regler innehåller förslaget bestämmelser,som förhindrar att i princip eviga lån ges ut. Vissa ändringar föreslås när detgäller möjligheter att besluta om ackord och eftergift. Ävenbestämmelserna om kontorets organisation m. m. föreslås ändrade. a. börmandatperioden för riksgäldsdirektören liksom vara högst tre år.Lagstiftningen föreslås i huvudsak träda i kraft . Utskottet vill framhålla att dengällande lagstiftningen om är både föråldrad ochsvårfillgänglig. Författningarna speglar inte heller särskilt väl nuvarandeförhållanden där upplåningsverksamhet ingår som enintegrerad del av kredit- och valutapolitiken. Det förslag riksgäldsfullmäktige lägger fram får i stortsett anses uppfylla de krav som kan ställas på en modern lagreglering avriksgäldskontorets verksamhet. Enligt utskottets mening kan emellerfidinvändningar riktas mot den närmare utformningen av lagförslaget i vissaavseenden. I yttrandena över förslaget har också, särskilt i det frånriksbanksfullmäkfige, kritik framförts mot förslaget. a. har gjortsgällande att det sakligt avviker från nuvarande regler och gerriksgäldskontoret mera långtgående befogenheter än kontoret har . Deönskemål och synpunkter som sålunda framkommit har i väsenfiig månfillgodosetts vid den bearbetning av fullmäktiges förslag som gjorts avutredningsgruppen. Utredningsgruppen har också funnit anledning att föreslåvissa andra ändringar i sakligt och redaktionellt hänseende. Utredningsgruppens förslag fill ny lag omriksgäldskontoret har lämnats utan erinringar av ,revisorer och riksbanksfullmäkfige. Fullmäkfige i riksgäldskontorethar framfört invändningar mot lagförslaget endast på två punkter, nämligen ifråga om behörighet att fastställa lånevillkor och omdelegafion av beslutanderätten i låneärenden. Också utskottet kan ansluta sigtill utredningsgruppens överväganden rörande utformningen av den nya lagen och anser att FiU 1982/83:16 3 riksgäldsfullmäktigesförslag med de av utredningsgruppen förordade ändringarna bör läggas till grundför lagstiftning. Riksgäldsfullmäktigeerinrar i yttrandet om att såväl det nuvarande reglementet förriksgäldskontoret som fullmäktiges förslag innehåller bestämmelser somuttryckligen ger fullmäktige rätt att bestämma villkoren för lån. Någonmotsvarighet härtill finns dock inte i utredningsgruppens förslag. Enligtfullmäkfige är det särskilt vid utlandsupplåningen viktigt attriksgäldskontorets behörighet klart framgår av lagtexten. Fullmäktige anserdärför att utredningsgruppens lagförslag bör kompletteras i förevarandehänseende. Somutredningsgruppen framhåller i promemorian innebär det bemyndigande att ta uppoch förvalta lån som finns i lagförslaget att , får fastställavillkoren för lånen. En viss inskränkning i behörigheten stadgas dock i 5 §.Med hänsyn till att ett fillmötesgående av fullmäktiges önskemål således inteinnebär någon saklig ändring av utredningsgruppens förslag har utskottet intetatt erinra mot att lagtexten kompletteras. Utskottet föreslår att i 5 § förs inett nytt stycke av innebörd att får fastställa villkoren förlån som skall tas upp dock med den begränsningen som följer av 5 § förstastycket. Riksgäldsfullmäktigehar vidare som ovan berörts tagit upp en fråga om delegafion avbeslutanderätten i länefrågor till riksgäldsdirektören. I 18 §utredningsgruppens förslag finns regler om vilka ärenden som skall avgöras avfullmäktige. Enligt lagrummet skall fullmäktige bl. a. avgöra frågor omupptagande av lån mot obligationer eller andra förbindelser. Fullmäktige fåremellertid i den utsträckning förhållandena påfordrar det överlåta fillriksgäldsdirektören att bl. a. besluta om upptagande av dagslån och lån motskattkammarväxlar. Fullmäktigeframhåller att tillbaka emitte-rar s. k.statsskuldväxlar, vilka till sin konstruktion liknar skattkammarväxlar och ärav samma kortfristiga natur. Enligt fullmäktige finns det samma behov av enmöjlighet att delegera beslutanderätten vid upptagande av lån motstatsskuldväxlar som vid lån mot skattkammarväxlar. På grund härav och för skall undvika framtida lagändringar om andra liknande statspapper skall gesut föreslår fullmäktige att delegationsrätten får omfattaupptagande av dagslån samt län mot skattkammarväxlar och liknande förbindelserav kortfristig natur. mening bör beslut om upptagande av län i allmänhet fattas avfullmäktige. I vissa fall torde emellertid fullmäktiges beslut inte kunnaavvaktas och det bör då vara möjhgt för riksgäldsdirektören att fatta beslut omlånet. Utredningsgruppen har pekat på att frågor om upptagande av dagslån ochlån mot skattkammarväxlar aktualiseras och föreslagit en delegationsrättbeträffande sådana lån. Också frågor om upptagande av län mot s. k.statsskuldväxlar kan behöva beslutas snabbt. Utskottet anser därför att ävenbeslutanderätten beträffande sådana lån bör FiU1982/83:16 4 Delegationsrätten bör dock inte vara mervidsträckt än vad som är erforderligt. Enligt vad utskottet inhämtat planerarriksgäldskontoret f. n. inte några nya låneformer beträffande vilka det finnsett behov av en delegationsrätt. Rätten för riksgäldsdirektören att besluta omlån bör således begränsas fill dagslån och lån mot skattkammarväxlar ochstatsskuldväxlar. Utskottet förordar att reglerna i 18 § utformas i enlighethärmed. Skulle det visa sig erforderligt med en mera vidsträcktdelegationsrätt får fullmäktige ta inifiativ till en lagändring. Som tidigare berörts innebär riksgäldsfullmäktigeslagförslag att det skall finnas en vice riksgäldsdirektör i verket. Iutredningsgruppens uppdrag har inte ingått att pröva frågan om en sådan tjänstskall finnas, och gruppen har därför begränsat sina överväganden tillspörsmålet om mandatperiodens längd. har tillförts betydanderesurser för att kunna klara arbetet med den stora stafiiga upplåningen inomoch utom landet. I sin anslagsframställning för /83 begärdefullmäktige medel för en tjänst som vice riksgäldsdirektör och för en ny tjänstsom byråchef för ufiandslåneärenden. I sitt av godkända betänkande iärendet föreslog utskottet att en tjänst som byråchef skulle inrättas vidkontoret. Medel härför anvisades. Däremot beräknade utskottet inte några medelför en tjänst som vice riksgäldsdirektör för innevarande budgetår medhänvisning till att frågan skulle behandlas i samband med fullmäktiges förslagfill ny lag för . Enhgt utskottets mening har fullmäktige ännu interedovisat motiven för sitt förslag om en vice riksgäldsdirektör med sådanutförlighet att utskottet kan ta ställning fill att nu inrätta en tjänst påverksledningsplanet. I enlighet härmed bör bestämmelser om en viceriksgäldsdirektör inte ingå i den nya lagen. Utöver det anförda föranleder lagförslaget inte någrauttalanden från utskottets sida. Utskottet tillstyrker att fullmäktiges förslagmed de av utredningsgruppen förordade ändringarna genomförs. Vissaredakfionella ändringar bör dock därvid göras av 1, 4, 9,12, 17, 18 och 27 §§förslaget till lag om liksom av övergångsbestämmelserna.Också förslaget till ändring av bestämmelserna om revision avriksdagsförvaltningen bör ändras i redakfionellt hänseende. Mot bakgrund av vad som anförs i promemorian omutvecklingen av kreditpolifiken och statens utlandsupplåning framstår detenligt utredningsgruppen som befogat att frågan om samordningen mellanriksbankens och verksamhet blir föremål för en närmareutredning i annat sammanhang. Därvid kan också, om så befinnes önskvärt, enöverarbetning ske beträffande författningarna om . Utredningsgruppens förslag i dessa hänseenden har lämnatsutan erinran av konsfitutionsutskottet (bilaga 5). Skulle en förändring iframtiden komma att aktualiseras beträffande resp.riksgäldskontorets FiU1982/83:16 5 konstitutionella ställning förutsätterkonstitufionsutskottet att frågan underställs utskottets prövning. Riksbanksfullmäktige (bilaga 7) fillstyrker att frågan omden framfida samordningen mellan de båda verksamheterna bhr föremål för närmareutredning. Riksgäldsfullmäktige (bilaga 8) avstyrker däremotförslaget om ytterligare utredning. Med de redan existerande formerna församråd och samverkan mellan och samt eftergenomförande av de förslag som utredningsgruppen framlagt synes enligtriksgäldsfullmäktige alla rimliga önskemål om samarbete mellan främstriksbanken och kunna tillgodoses. Fullmäkfige finner ingenanledning att därutöver en särskild utredning skall igångsättas om ensamordning av och verksamhet. Utskottet har redan i tidigare sammanhang, bl. a. i sittbetänkande angående organisafion (FiU 1978/79:39),framhållit att statsskuldpolitiken numera måste ses som en integrerad del avkredit- och valutapolitiken. Ett nära samarbete mellan ochriksgäldskontoret är därför nödvändigt. Behovet av samordning av de bådaverkens verksamhet blir enligt utskottets uppfattning särskilt markant isamband med de målkonflikter som riksgäldsfullmäktige pekat på i sitt fidigarenämnda remissyttrande. Riksgäldsfullmäkfige säger där att de mera långsikfigaoch institutionella målen för statsskuldpolitiken som har att iakttas avriksgäldsfullmäkfige kan komma i konflikt med ambifionen från sidaatt använda villkorssättningen på statsupplåningen i primärmarknaden för attfillgodose mera kortsiktiga kredit- och valutapolitiska syften. Som utredningsgruppenframhåller i sin promemoria är det emellertid i verkligheten fyra parter sommåste samverka när det gäller statsskuldpolitiken, nämhgen ,regeringen, och . Med de dimensioner sombudgetunderskott och statsupplåning numera har och kan väntas få under restenav har statsskuldpolitiken en så betydelsefull roll i den ekonomiskapolitiken att en allsidig och förutsättningslös utredning av dess samordningoch organisafion enligt utskottets mening bör komma till stånd. Med hänvisning fill vad ovan anförts avstyrker utskottetyrkandet i motion 1163 om att efter beredning i vederbörande utskottskulle besluta om sådana ändringar i gällande lagstiftning attriksgäldskontoret inordnas i . Också de lagar som styr riksbankensverksamhet är i många avseenden otidsenliga. Detta gäller såväl riksbankslagen(1934:437), som i huvudsak bygger riksbankslag, sombankoreglementet (RFS 1975:6), vars rötter sträcker sig ännu längre tillbaka itiden - i några fall ända till 1668 då Rikets Ständers bank grundades. Den nugällande lagstiftningen innehåller en rad detaljbestämmelser, som inte längrebehövs eller över huvud taget FiU1982/83:16 6 inte är tillämpliga. Å andra sidan saknas grundlägganderegler, som slår fast att är landets centralbank som ansvarar föratt kredit- och valutapolitiken utformas enhgt de riktlinjer som fastställs avriksdag och regering. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att ävenförfattningarna om blir föremål för en överarbetning i samband medden tidigare föreslagna utredningen om statsskuldpolifikens samordning ochorganisation. Därvid bör, som framhållit, riksbankensoch konsfitutionella ställning beaktas. Det får ankomma pä regeringen att närmare bestämma formeroch direkfiv för utredningsarbetet. 1. att riksdagenavslår mofion 1981/82:1163, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om utredning avstatsskuldpolifikens samordning och organisafion samt överarbetning avförfattningarna rörande , 3. att riksdagenmed anledning av förslag 1980/81:19 antar följande 1§ är denmyndighet under som avses i 9 kap. 10 § andra stycketregeringsformen. 2§ ' förvaltasav sju fullmäktige som väljs av . Fullmäkfige svarar för sinverksamhet endast inför . FiU1982/83:16 7 bemyndigas att i enlighet med 4 och 5 §§denna lag ta upp och förvalta län till staten. har vidare fill uppgift att i enlighetmed beslut ställa krediter till förfogande för statlig och annanverksamhet samt ikläda staten garantier. Kontoret skall även utföra övrigauppdrag och åhgganden som kontoret får av eller av regeringen medriksdagens medgivande. 4§ får ta upp låntill staten för 1. finansiering av löpande underskott i statsbudgetenoch av andra utgifter som grundar sig på beslut, 2. fillhandahållandeav sådana krediter och fullgörande av sådana garantier som sägs i 3 §, 3. amortering ochinlösen av statslån ävensom uppköp av statslän i utländsk valuta samt 4. tillgodoseende av behov avvalutareserv och av statspapper för marknadsoperationer. Obligafioner och andra förbindelser som riksgäldskontoretger ut för statens räkning skall vara ställda att återbetalas pä viss bestämdförfallodag eller efter uppsägning eller genom årliga avbetalningar enligtuppgjord amorteringsplan. Med den begränsning som följer av första stycket fårriksgäldskontoret bestämma villkoren för lån som skall tas upp. 6§ kontantamedel skall, i den mån de inte behöver användas för utbetalningar, insättas påkontorets checkräkning i riksbank- Uppstår överskott på statsverkets checkräkning iriksbanken får bestämma att överskottet skall överföras tillriksgäldskontorets checkräkning i . Uppstår underskott pä statsverkets checkräkning iriksbanken skall täcka detta. FiU1982/83:16 8 8§ Det åligger riksgäldskontoretatt utbetala de anslag som anvisas på statsbudgeten avseende och dessverk samt kostnader för statsskulden och sädana övriga anslag på statsbudgeten,som enligt särskilda beslut av skall disponeras av riksgäldskontoret.Kontoret får i mån av behov lyfta nämnda anslag genom uttag frän statsverketscheckräkning i . Efter prövning i varje särskilt fall får riksgäldskontoretbesluta om avskrivning eller ackord. Ackordsförslag får antas endast om det kananses vara fill förmån för det allmänna. Ackordsförslag som inte framställs ikonkurs eller enligt ackordslagen (1970:847) får antas endast på villkor attäven övriga borgenärer som ackordet angår godkänner detta. Om det på grund av gäldenärens sjukdom eller av annananledning måste anses uppenbart obilligt att kräva betalning för fordran fårriksgäldskontoret efterge fordringen helt eller delvis intill ett högsta beloppav i varje särskilt fall. Utöver vad som följer av första och andra styckena fårbeslut om ackord eller eftergift inte fattas utan särskildamedgivande. Om inte särskilda skäl talar däremot får riksgäldskontoretmedge inlösen av obligationer och räntekuponger samt utbetalning av vinster påpremieobligationslån, oaktat betalningsrätten förfallit på grund av preskription. Uppkommer under verksamhet anledningatt väcka fråga om författningsändring eller annan åtgärd från statens sida,får fullmäktige göra framställning i ämnet såväl till som tillregering- 12 § Fullmäktige svarar för att intern revision avriksgäldskontoret sker. Fullmäktige skall vidare sörja för att intern revisionav den inre riksdagsförvaltningen och andra verk än ochriksgäldskontoret kan verkställas enligt lagen (RFS 1968:8) om revision avriksdagsförvaltning- 13 § före den 15 oktoberskall fullmäktige till avge berättelse över förvaltningen avriksgäldskontoret under det senaste budgetåret. FiU1982/83:16 .9 Riksgäldsfullmäktige väljs för valperiod.Endast den som är myndig kan vara fullmäkfig. Statsråd får ej vara fullmäkfig. väljer en av fullmäktige att vara ordförande.Fullmäkfige väljer inom sig en vice ordförande. Fullmäkfige utser för av högst enriksgäldsdirektör att vara chef för . När riksgäldsdirektören har förhinder fullgörsriksgäldsdirektörens åhgganden av en fillfällig ersättare som fullmäktigeutser. För beredning och rådgivning skall inom riksgäldskontoretfinnas ett arbetsutskott bestående av fullmäktiges ordförande,riksgäldsdirektören och en tredje ledamot, som fullmäkfige utser inom sig. Inom skall finnas en revisionsenhet samtde enheter i övrigt som bestämmer. verksamhet leds under fullmäkfige avriksgäldsdirektören. Verksamheten vid revisionsenheten leds dock avfullmäktige såvitt annat inte följer av lagen (RFS 1968:8) om revision avriksdagsförvaltningen. Ärendenas fördelning mellan enheterna skall framgå av enarbetsordning som beslutas av fullmäktige. Ärendenas handläggning m. m. 18 § Av fullmäktige avgörs 1. viktigare författningsfrägor; 2. viktigare frågor omriksgäldskontorets organisation och arbetsformer; 3. frågor om upptagande av lån motobligationer eller andra förbindelser; 4. frågor om utfärdande av statliggaranti eller lämnande av annat statligt stöd som enhgt beslut skallprövas av ; 5. frågor om villkor för rörligakrediter; 6. frågor om avskrivning, ackord ellereftergift rörande fordringar; 7. anslagsfrågor och andra frågor avstörre ekonomisk betydelse; FiU 1982/83:16 10 8. frågor om inrättande av tjänst samt om tillsättandeav tjänst i vilken lönegrad F 19 eller högre kan tillämpas på innehavaren; 9. frågor om skiljande från tjänst eller uppdrag ellerom disciplinansvar, åtalsanmälan, avstängning eller läkarundersökning; 10. övriga frågor sorri enligt denna lag skall avgörasav fullmäktige; 11. andra frågor som fullmäktige finner vara av störrevikt eller som riksgäldsdirektören hänskjuter till fullmäktige. Fullmäktigefår i den utsträckning förhållandena påfordrar överlåta till riksgäldsdirektörenrätten att besluta om upptagande av dagslån och lån mot skattkammarväxlar ochstatsskuldväxlar, att bestämma de närmare villkoren för andra lån som skall tasupp samt att besluta i ärenden som anges i första stycket 4, 5 och 6. Rättenför riksgäldsdirektören att besluta i de angivna frågorna får, i denutsträckning fullmäktige medger, av riksgäldsdirektören överlåtas till annantjänsteman. Sådana bemyndiganden för riksgäldsdirektören skall framgå av en avfullmäktige beslutad arbetsordning eller genom ett särskilt fullmäkfigesbeslut. Fullmäktige kan bestämma att beslut som fattas med stöd av fullmäktigesbemyndiganden skall anmälas för fullmäktige. Ärendensom inte skall avgöras av fullmäktige avgörs av riksgäldsdirektören ensam. mån sådana ärenden inte är av det slag att de behöver prövas avriksgäldsdirektören får de avgöras av annan tjänsteman i den omfattning somframgår av arbetsordningen eller särskilda beslut. Närfullmäktige i eller fullmäktige i begär det skallgemensam överläggning ske i frågor som är av betydelse frän kredit-ellervalutapolitisk synpunkt. Fullmäktigei skall sammanträda en gång eller oftare omärendenas beskaffenhet och oavbrutna gäng kräver det. Vid varje sammanträdeskall föras protokoll. Fullmäktigefår inte sammanträda på område som är ockuperat av främmande makt. Fullmäktigeär beslutsföra när minst fem ledamöter är närvarande. Som fullmäkfiges beslutgäller den mening som de flesta enar sig om eller, vid lika röstetal, denmening sorn ordföranden biträder. Riksgäldsdirektörenskall närvara vid fullmäktiges sammanträden och får delta i förhandlingarna,även om han inte är fullmäktig. Han skall låta anteckna skiljaktig mening tillprotokollet. FiU1982/83:16 11 22 § . . , Fullmäkfige kan föreskriva eller för särskilt fall besluta att endast den som är svenskmedborgare får inneha eller utöva tjänst inom . Av stadgan (RFS 1978:7) om vissa medbestämmandeformer inomriksdagen och dess myndigheter följer att befogenhet attbesluta kan vara begränsad i vissa hänseenden. Beträffande arvoden fill fullmäktig och suppleant finnsföreskrifter i arvodesstadgan (RFS 1979:1) för och dess organ. För resor som fullmäkfig företar för riksgäldskontoretsräkning har han rätt fill resekostnadsersättning, traktamente och annanersättning enligt allmänt reseavtal () eller, när det är fråga om utrikesresa, enligt utlandsresereglementet (1953:666). Fullmäkfig skall hänföras tillreseklass A. Fullmäkfig som är ledamot av har inte rätt tilltraktamente för deltagande i sammankomst i med fullmäktige eller, förannan förrättning eller annat uppdrag där för räkning undertid då pågår. Vid förrättning på annan ort än under pågåenderiksmöte skall dagtraktamentet för fullmäktig som är ledamot av riksdagenminskas med det belopp för dag som utgår enligt ersättningsstadgan (1971:1197)för ledamöter. Vad som stadgas i denna paragraf skall även ägatillämpning på suppleant. Om besvär över beslut inom föreskrivs ibesvärsstadgan (RFS 1970:3) för och dess verk. Fullmäktig som vägrar ansvarsfrihet är därmedskild från sitt uppdrag. Åtal mot fullmäktig för brott, begånget i utövningen avuppdraget, får beslutas endast av finansutskottet. Åtal mot tjänsteman som avses i 15§ för brott, begånget i utövningen av tjänsten som riksgäldsdirektör, fårbeslutas endast av finansutskottet. Är tjänstemannen inte fullmäktig får sådantåtal också beslutas av fullmäktige- Denna lag träder i kraft den 1januari 1983. Genom lagen upphävs lagen (1974:568) om ochlagen (RFS 1967:17) med reglemente för . Fullmäktige i riksgäldskontoretskall före utgången av till avge berättelse överförvaltningen av . Lag omändring i lagen (RFS 1975:6) med reglemente för Härigenomföreskrivs i fråga om lägen (RFS 1975:6) med reglemente för (Bankoreglementet) dels att 14 § 3 mom. skall upphöra att gälla, dels att 21 §skall ha nedan angivna lydelse. I lagen (1982:000) om finns bestämmelser om skyldighet för fullmäktige i och fullmäktige i att sammanträda gemensamt. Gemensamt med fullmäktige i skallfullmäktige i för uppsikt och kontroll över kanalsvidmakthållande utse dels en person att såsom ledamot pä ochriksgälds kontorets vägnar inträda i direktionen över kanalen, dels ett ombudatt på de båda verkens vägnar deltaga i revisionen av kanalens räkenskaper.Val av ledamot i direktionen skall företagas och val av ombud irevisionen före dess början. Denna lag träder i kraft . Lag omändring i bestämmelserna (RFS 1968:8) om revision av Härigenom föreskrivs att rubrikentill bestämmelserna (RFS 1968:8) om revision av riksdagsförvaltningen' samt 3-5§§ bestämmelserna skall ha nedan angivna lydelse.