bet · G601SoU12 · 1982-12-31 00:00:00 — Dessa avser de statliga skatternaoch beräknas till . Kassamässigt tillförs emellertid statenäven kommunalskatterna på förmånerna. Skatterna utbefalas fill kommunerna eftersläpning. förstärks därför statsbudgeten meddessa inkomster. En överslagsmässig beräkning av hur statsbudgeten påverkasinnevarande och nästa budgetår utvisar atf åtgärderna i stort sett /83 och ger ett kassamässigt överskott på närmare 3 miljarderkronor /84. Överskottet bortfaller , då medel utbetalastill kommunerna till följd av ökat skatteunderlag 1983. Med anledning av vad som sägs imotion 112 av m. fl. (c) om beräkning av effekterna avmomshöjningen vill utskottet anföra följande. Motionärerna anser attpropositionens beräkning av effekterna är grovt överdrivna. Man jämför medfinansutskottets kalkyler då skattesatsen skulle sänkas lika mycketsom den nu föreslås bli höjd. Effekten härav beräknades då fill 3 miljarderkronor. När konsumtionsskattesatsen justeras antas som regel,förutsatt att inte andra åtgärder vidtas som påverkarkonsumtionsbeteendet, att konsumenterna påverkas så att om exempelvis skattensänks ökar konsumtionsvolymen. Därigenom minskar skattebortfallet jämfört medom konsumtionen skulle varit oförändrad. antog finansutskottet isina beräkningar att så skedde. I de nu föreliggande kalkylerna i propositionenhar inte antagits att konsumtionsvolymen påverkas av skattesatsens höjning.Skälet härför är att hushållens köpkraft hålls uppe av de förbättringar somföreslås i de olika bidragssystemen. Genom att dessa åtgärder vidtas samtidigtfinns det inte skäl atf räkna med någon motverkande effekt påkonsumtionsvolymen till följd av skattehöjningen. Utskottets kalkyler utfördapå motsvarande sätt som föregående år men med en högre prisnivå och medbeaktande av detta resonemang leder fill en effekt som är obetydligt lägre ände som anges i propositionen. SoU1982/83:12 31 kommer aftunder första hälften av december till regeringen överlämna en beräkning avstatsbudgetens inkomster för nästa budgetår. Verket har med anledning häravbegärt in underlag från berörda myndigheter och avser atf revidera sinatidigare beräkningar. Det finns enligt utskottets mening skäl att, när säkrareunderlag föreligger, på nytt bedöma effekterna av momshöjningen. Skulle det dåvisa sig att mervärdeskatten inte ger de inkomster för staten som motsvarar deav utskottet ovan tillstyrkta utgiftsökningarna utgår utskottet från atfregeringen föreslår kompletterande åtgärder för att finansiera dessa. I motionerna 120 av m.fl. (fp) och 118 (112) av m. fl. (c) anförs att en höjning avmervärdeskatten skulle dämpa efterfrågan alltför kraftigt. När den borgerligaregeringen devalverade den svenska kronan föreslog regeringen istället en sänkning av mervärdeskatten. En momshöjning leder till kraftigareallönesänkningar, menar motionärerna. Detta kan endast leda till ytterligareavmattning av konjunkturen och en ökad arbetslöshet. En momshöjning är enligtmotionärerna det sämsta sättet att åstadkomma den önskade finansieringen. Som utskottet redovisat innebär höjningen avmervärdeskatten en köpkraftindragning som, tillsammans med avgiftshöjningartill arbetsmarknadsfonden, skulle motsvara de ökade disponibla resurser somåterställandet av de sociala förmånerna i pensionssystemet, sjukförsäkringen,arbetslöshetsförsäkringen och barnomsorgen skulle innebära. Om hushållenstotala köpkraft återställs på detta sätt finns det enligt utskottets meninginte skäl för att påstå att åtgärderna i proposifion 55 skulle leda fillrealinkomstförsäm-ringar och ökad arbetslöshet. Åtgärderna innebär endast enfördelningspo-litiskt motiverad omfördelning inom hushållssektorn. Utskottetdelar inte motionärernas bedömning av effekterna av de föreslagna åtgärderna. I motion 106 (99) av . (m) anförs att momshöjningen leder till utgiftsökningar för de enskildahushållen som är lika stora som eller större än de påslag på förmåner ochbidrag som föreslås. Om infe momsen höjs bibehåller hushållen i motsvarande månsin köpkraft. Därmed bortfaller, enligt motionärerna, motiven för att höjamomsen och förbättra de olika förmåner och bidrag som föreslås i propositionen.Endast förslaget om höjning av flerbarnsstödet godtas i motionen. Man anvisarfinansiering av förslaget genom minskade livsmedelssubventioner. Något konkretyrkande på detta framläggs emellertid inte. Som utskottet anfört talar främst fördelningspolitiskaskäl för att återställa de bidragsnivåer som fidigare gällt. Ett återställandeav ersättningsnivåerna ger fill de direkt berördagrupperna barnfamiljer, arbetslösa, pensionärer, studerande, sjuka ochhandikappade. Detta betalas av samtliga hushåll genom momshöjningen ochavgiftshöjningen. Den fördelningspolitiska effekten för hushållen av åtgärdernaär därmed uppen- SoU1982/83:12 32 Motionärerna hävdar å ena sidan att bidragsökningenblir mindre än skattehöjningen, dvs. Å andra sidanpåstår man att förslagen totalt sett leder fill en försämring av budgetsaldot,dvs. att åtgärderna underfinansieras. Detta är varken konsekvent eller, somframgått, korrekt. Utskottet kan således inte godta den uppfattning som kommertill uttryck i mofionen vad gäller förslagen i proposifion 55. I motion 128 av m. (vpk) tillstyrker man regeringens förslag till förbättringar avtransfereringarna. Endast på två punkter som avser flerbarnstilläggen ochslopandet av KAS för ungdomar avviker man från regeringens förslag.När det gäller finansieringen av de förslag man accepterar anger motionärerna istället för momshöjningen flera egna finansieringskällor, som tillsammans medhöjningen av arbetsgivaravgiften beräknas öka inkomsterna med 5,7 miljarderkronor. Återtagandet av beslutet om karensdagar i sjukförsäkringen anser intemotionärerna behöver finansieras då karensdagarna ännu inte införts. Utskottet delar inte motionärernas syn vad gällerfinansieringen av förbättrade förmåner inom sjukförsäkringen. I den statsbudgetsom fastställt för /83 har utgifterna försjukförsäkringen beräknats med förutsättningen att bl. a. karensdagar införsden . Om dessa karensdagar slopas innebär det ökade utgifter, ochom dessa inte finansieras leder det till ökat budgetunderskott. Som utskottetangett tidigare faller inkomst- och utgiftsförändringarna i sjukförsäkringenhelt inom statsbudgeten. Förslagen till inkomstförstärkningar i mofion 128innebär således inte att de föreslagna åtgärderna totalfinansieras. Enligt,utskottets mening är det angeläget aft utgifterna finansieras /1983, då de träder i kraft. Det får ankomma på skatteutskottetatt bedöma huruvida de motionsvägen framlagda skatteförslagen kan ge effekterredan fr. o. m. Enligt utskottets mening är det emellerfid uppenbart attde inkomstförstärkande åtgärderna inte i tillräckligt hög grad kan bidra tillatf finansiera utgiftsförslagen. Utskottet kan därför infe fillstyrkafinansieringsalternativet enligt mofion 128. Utskottet tillstyrker attåtgärderna att förbättra ersättningsnivåerna i pensionssystemet,sjukförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen, barnomsorgen och barnbidragentotalfinansieras med en höjning av mervärdeskatten och arbetsgivaravgiftentill arbetslöshetsförsäkringen. Behovet av att åtgärderna totalfinansieras ärenligt utskottet mening så angeläget att detta bör komma till uttryck iriksdagens beslut vad gäller dessa utgiftsökningar. Förslagen i propositionensolika bilagor bör godkännas, antas eller medel anvisas endast på detuttryckliga villkoret att bifaller förslagen om höjning avmervärdeskatten respektive höjning av arbetsgivaravgiften fillarbetslöshetsförsäkringen. SoU1982/83:12 33 Närvarande: (), (), PaulJansson (s), (), (), (), TageAdolfsson (m), (c), (), (),(), (), (vpk), GunnarNilsson i (s) och (). (), (), (), (c). (), () och RolfAndersson (c) anser atf utskottets yttrande bort lyda: De internationella betingelsernaför den svenska ekonomin har förändrats på ett dramatiskt sätt sedan början av1970-talet. Detta har drabbat alla länder i västvärlden men i vissa centralaavseenden har den svenska utvecklingen varit sämre än det internationellagenomsnittet. Industriproduktionen har utvecklats svagt ochbytesbalansunderskotfef är större än genomsnittet för i övrigt. Iandra avseenden har klarat sig bättre. Det gäller framför allt atfhålla sysselsättningen uppe. Fram fill devalveringen var inflationstakten iavtagande. Flera av de problem som finns i den svenska ekonomin i dagär emellerfid inte enbart betingade av den internationella utvecklingen. Mångasvårigheter är av långsiktig eller strukturell natur. De kommer atf finnaskvar även vid en konjunkturuppgång. Flera betydelsefulla insatser haremellerfid gjorts för att vända utvecklingen åt rätt håll. Ett av de största problemen i den svenska ekonomin harvarit ökningstakten i den offentliga sektorn. Ökningen har varit större än iekonomin som helhet. De statliga utgifterna har vuxit betydligt snabbare äninkomsterna, vilket gjort att vi fått ett mycket stort budgetunderskott.Ufgiffstillväxten har fill stor del varit automatisk. Genom regelsystemet harutgifterna knutits till prisutvecklingen, löneutvecklingen, demografiskafaktorer etc. Växande budgetunderskott skapar inflation, hög ränta ochminskat utrymme för industrins investeringar. Enligt utskottets mening måsteeft väsentligt inslag i den ekonomiska politiken vara atf förhindra att budgetunderskottetökar i reala termer. De borgerliga regeringarna inledde en nödvändig saneringav statsfinanserna. Utskottet anser att det är nödvändigt att hålla tillbakade offentliga utgiftsökningarna. Ansträngningarna att minska budgetunderskottetmåste SoU1982/83:12 34 göras på utgiftssidan som fillväxffrämjandeåtgärder måste vidtas. Det höga skattetrycket, det högsta inom OECD-området,kan inte höjas ytterligare utan aft allvarliga effekter uppkommer påarbetsvilja, nyföreta-gande och skattemoral. De borgerliga regeringarna vidtog med början hösten 1980vissa åtgärder för att bryta utgiftsutvecklingen. a. togs den automatiskakompensafio-nen för energiprishöjningar bort i pensions- ochstudiemedelssystemet. vidtogs vissa kompenserande åtgärder för deekonomiskt svagaste grupperna. Vidare beslutade omförenklade statliga regler inom barnomsorgen. Besluten decentraliserades ochreglerna förenklades. Genom riksdagsbeslutet kommer all barnomsorgatt värderas lika och skall ges statligt stöd. Alla barn skall få del avpedagogisk verksamhet. Riksdagsbeslutet om förenklade regler för barnomsorgeninnebar en besparing utan atf målet för barnomsorgens innehåll och utvecklingändrades till det sämre. Genom beslut minskades sjukförsäkringensutgifter. Ersättningsnivån för korftidssjuka sänktes och spännvidden ikompensationsgraden minskades genom begränsningar i de högre inkomstskikfen. Så sent som godtog vissa ändringar iarbetslöshetsförsäkringen som innebar besparingar i statens utgifter samtidigtsom ersättningsnivån höjdes från . Det är dessa åtgärder inom pensionssystemet,sjukförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen och den kommunala barnomsorgen somregeringen i proposifion 55 nu föreslår skall tas tillbaka. Enligt utskottetsmening har den sfatsfinansiella utvecklingen sedan besluten fattades snararestärkt motiven för de tidigare besluten. Utskottet ser därför inte skäl atttillstyrka regeringens förslag. De tidigare riksdagsbesluten vad gäller t. ex.sjukförsäkringen och barnomsorgen får effekt först . För att dessa åtgärderskall upphävas föreslår regeringen att mervärdeskatten höjs med 2procentenheter från till och att arbetsgivaravgiften tillarbetsmarknadsfonden höjs med en halv procentenhet. Den sammanlagda effekten avförslagen i proposition 55 innebär således att höjsskatterna som bidragsnivåerna hålls oförändrade. Utskottet motsättersig bestämt en höjning av skattetrycket. Redan devalveringen bidrar till att höja prisnivån 1983med . Detta leder till påtagliga reallönesänkningar och försämradstandard. Att dessutom höja mervärdeskatten innebär en ytterligare påspädningav inflationen med 1,. Detta leder till avmattning av konjunkturen och riskför ökad arbetslöshet. En momshöjning slår främst mot de grupper som är ekonomisktsämst rustade. Utskottet kan inte heller acceptera de förslag tillskattehöjningar som föreslås i motion 128 som innebär bl. a. skärpningar imarginalskatterna och slopande av skattefondsparande. SoU1982/83:12 35 (vpk) anser aft utskottetsyttrande bort lyda: Den ekonomiska krisen är djup ochlångvarig. Den innebär successivt försämrade levnadsvillkor för folkflertalet.Arbetslösheten drabbar främst arbetare och lägre tjänstemän eller ungdom ochkvinnor i dessa skikt, som ännu inte kommit in på arbetsmarknaden.Reallöneförsämringarna träffar hårdast de breda grupperna av arbetare och lägretjänstemän. De ekonomiska åtstramningarna riktade mot den offentliga sektornsöverföringar och verksamhet drabbar också främst dessa kategorier. Krisensbördor delas infe lika. De finns som inte ens känner några bördor. De senasteåren har det varit möjligt med framgångsrik spekulation. Aktievärdena ochvinsterna har stigit. Delar av storfinansen har stärkt sin makt. Krisen ställerdärför fördelningspolitiken i centrum. Den ekonomiska krisen i vårt land är orsakad av detkapitalistiska systemets motsättningar. Den är infe följden av attfolkflertalet haft en "för hög" konsumtion. Krisen kan bara bekämpasmed en medveten och långsiktig politik som angriper det kapitalistiskasystemets maktförhållanden och anarkiska produktionssystem. Det är ingen väg urkrisen att trycka ner de arbetandes levnadsvillkor. Åfstramningspolitik som denhittills bedrivits fördjupar den ekonomiska krisen, ökar arbetslösheten ochskärper orättvisorna. Detta står helt klart såväl mot bakgrund avinternationella erfarenheter som efter de 6 åren av borgerlig regeringspolitiki . De borgerliga regeringarna började göra allt större ingrepp för attrasera för folkflertalet viktiga sociala erövringar. De genomdrev försämringarför pensionärer och andra grupper med basbeloppsanknufna inkomster genom atfholka ur beräkningsgrunden för basbelopp. De drev igenom beslut om att införakarensdagar och försämra ersättningsnivåerna inom sjukförsäkringen, vilketfrämst skulle slå mot arbetarklassen. De genomdrev försämringar i arbetslöshetsförsäkringen.De försämrade statens bidrag till den kommunala barnomsorgen. Denna borgerliga polifik mötte berättigad och hård kritikinom hela arbetarrörelsen och andra folkorganisationer. I proposifion 55 drar den nya regeringen för sin del sinaslutsatser av den kritik arbetarrörelsen drev mot den borgerligaregeringspolitiken och ställer förslag som i huvudsak innebär ett uppfyllandeav de fyra vallöften de båda arbetarepartierna utställde, nämligen attåterställa vad den borgerliga regeringen börjat rasera inomsjukförsäkringssystemet och arbetslöshetsförsäkringen, att återställaberäkningsgrunden för basbeloppet och det statliga stödet för den kommunalabarnomsorgen. Utskottet finner regeringens förslag i dessa delar varavälmotiverade. Regeringen anser att dessa åtgärder som innebär ökadeoffentliga utgifter måste kompenseras med motsvarande inkomstförstärkningar.Utskottet finner att också denna utgångspunkt är välmotiverad. SoU1982/83:12 36 borgerliga politiken, med bl. a. stora skattelättnader förhöginkomsttagare, har skapat ett mycket besvärande underskott i statsbudgeten.Ökningstakten i detta underskott bör inte skärpas genom ytterligarekonsumtionsexpansiva utgifter, allra minst som möjligheter finns förmotsvarande inkomstförstärkningar på eft sätt som stärker de föreslagnaåtgärdernas fördelningspolitiska effekter. Det finns, såsom påpekas i motion 128, emellertidanledning att ifrågasätta om inte regeringen beräknar kostnaderna föråtgärderna något för högt. Från försäkringstagarnas synpunkt måste det fe sigunderligt att stoppandet av en försämring som aldrig trätt i kraft kan utgöraen kostnad (karensdagarna m. m.). Dessutom understryker regeringen att avden påstådda "karensdagskostnadeu" eller ca 1 500 milj. kr. kommeratf täckas med arbetsgivaravgifter och avgifter från egna företagare. Det kansålunda hävdas att regeringen räknat för högt på kostnaderna för åtgärderna. Regeringsförslagen innebär ökade arbetsgivaravgifter m. m.om och ökade skatteinkomster för det allmänna genom deuteblivna försämringarna i sjukförsäkringssystemet etc. med 1,1 miljarderkronor. Det resterande beloppet som regeringen anser uppgå till 4,5 miljarderkronor vill den finansiera genom en allmän höjning av mervärdeskatten. Utskottet har inget att erinra mot förslagen till ändradearbetsgivaravgifter eller mot de beräkningar av ökade skatteinkomster regeringengjort. Däremot avvisar utskottet förslaget till en allmän höjningav mervärdeskatten. Detta förslag kan inte godtas vare sig frånfördelningspolifisk eller allmän ekonomisk-politisk synpunkt. De senaste årens ekonomiska utveckling i vårt land harinneburit en stark nedpressning av folkflertalets reala inkomster och privatakonsumtion. Klasskillnaderna har ökat. Den genomförda devalveringen harytterligare accentuerat denna utveckling. Avtalsrörelsen har inletts medlönebud som för det stora flertalet kommer att innebära ytterligare kraftigareallöneförsämringar. Regeringens förslag till skattereform kommer att medföraaft de med höga inkomster däremot kommer att få större reala disponiblainkomster. Aviserade, mycket omfattande ökningar av såväl hyror som matpriserkommer ytterligare att skärpa läget för det stora flertalet. gerdevalveringen och den allmänna utvecklingen möjligheter till ökade bolags- ochspekulationsvinster. En allmän höjning av mervärdeskatten - en skatt somrelativt hårdare drabbar de sämst ställda, enär de använder en större del avsina inkomster till konsumtion av momsbelagda varor - är i detta lägefördelningspolitiskt oacceptabel. Mervärdeskaftens regressiva karaktär gällerspeciellt när den tas ut på livsmedel och andra nödvändighetsvaror. En allmän höjning av momsen kommer också atf ytterligarebeskära den redan sviktande svenska marknaden, vilket kommer atf få negativaföljder för den hemmamarknadsproducerande industrin. SoU1982/83:12 37 står därför i motsättning till kampen mot arbetslösheten. För att de fördelningspolitiskt orättfärdiga följderna avmervärdeskatten skall motverkas bör momsen, enligt utskottets mening,differentieras. Eft ytterligare skäl härför är den allvarliga utvecklingen avlivsmedelspriserna. Inriktningen pä en differentiering av momsen måste vara aftmomsen på livsmedel sänks och slopas, att momsen icke höjs frånnuvarande nivå på vissa andra oumbärliga varor medan momsen kan höjas på meraumbärliga varor och lyxvaror. En differentiering av mervärdeskatten kräver enviss förberedelsetid. bör därför nu ta ett principbeslut om endifferentiering av mervärdeskatten. Denna bör vara möjlig att genomföra frånden . Intill dess bör infe mervärdeskattesafsen ändras.Utskottet förordar därför avslag på regeringens förslag till allmän höjning avmervärdeskatten. Det finns andra möjligheter atf finansiera de ipropositionen förordade åtgärderna. I mofion 128 visas på fem olika förslag somfillsammans skulle ge statskassan mer än . Dessa förslag -en ytterligare skärpning av skatten på stora förmögenheter, stora arv ochgåvor, ett fullständigt slopande av skatte- och aktiefondsparandet, ett slopandeav rätten fill avdrag för representation, en särskild skaft påutlandsinvesteringar och en annan utformning av skatteskalorna för såatf de av regeringen föreslagna kraftiga skattelindringarna förhöginkomsttagare kraftigt reduceras - har enligt utskottet en riktigfördelningspolifisk profil och är synnerligen välmotiverade. De kommer att ökastatsinkomsterna med . Skulle det visa sig atf dessainkomster skulle vara otillräckliga för att helt finansiera de förordadesociala åtgärderna, förutsätter utskottet aft regeringen i budgetproposifionenföreslår kompletterande åtgärder för att finansiera de utgiftsökningarutskottet tillstyrkt. De borgerliga partierna uttrycker i sina mofioner 99 (m),112 (c) och 120 (fp) sitt avståndstagande från att de fyra vallöftena genomförsoch avvisar därför också löftenas finansiering. Med hänvisning till vadutskottet anfört i det föregående förordar utskottet ett avslag på dessamotioner. Utskottet tillstyrker sålunda atf åtgärderna att förbättraersättningsnivåerna i pensionssystemet, sjukförsäkringen,arbetslöshetsförsäkringen, barnomsorgen och barnbidragen genomförs på sätt somförordas i motion 128. Utskottet förordar atf åtgärderna totalfinansieras.Utskottet förordar att denna finansiering sker på sätt som angivits ovan ochsom närmare utvecklats i mofion 128. Utskottet bifaller regeringens förslagtill ändrade arbetsgivaravgifter men avslår dess förslag till allmän höjningav mervärdeskaften.