bet · G601UU2 · 1982-12-31 00:00:00 — om situationen i , och I motion 1981/82:187 av m. fl. (vpk), yrkande2, hemställs 2. attriksdagen beslutar att hos regeringen hemställa om ett skarpt uttalandesom fördömer och dess allierades inblandning och insatser avtrupper, "rådgivare", tortyrexperter osv. i dessa stater (ElSalvador, Yrkande 1i denna motion har behandlats i UU 1981/82:20. I motion 1981/82:724 av m. fl. (c) hemställs. 1. att riksdagenhos regeringen begär åtgärder för att bilda internationell opinion förfrigivning av de politiska fångarna i och för stöd till deras anhöriga, 2. att riksdagenhos regeringen begär att verkar för att en FN-delegation sänds tillUruguay för undersökning och diskussion om mänskliga rättigheter samt attriksdagen ger regeringen till känna vad som i övrigt anförs i motionen. I motion 1981/82:935 av m. fl. (vpk) föreslås 1. att hemställer hos regeringen att tainitiativ till bojkott på alla plan av Chilejuntan, 2. att riksdagenhemställer hos regeringen att i internationella sammanhang verka för ettfördömande av Chilejuntan och att motarbeta den vid alla tillfällen, 3. att riksdagenhemställer hos regeringen att framlägga förslag som stoppar svenska företagskapitalexport till . I flertalet latinamerikanska länderpågår förföljelser och förtryck. I ett fåtal råder lugn och relativrättstrygghet. är det framför allt våldet iCentralamerika som tilldragit sig omvärldens intresse. Till denna region brukarräknas , , , , och det förstför självständiga (tidigare ). Av dessastater är det främst som har någon demokratisk tradition. De centralamerikanska länderna har traditionellt styrts aven liten men dominerande grupp jord- och industriägare, ofta nära förbunden med1 Riksdagen1982/83. UU 1982/83:2 2 utländska,huvudsakligen amerikanska intressen. Försök till jordreformer och andra socialaförändringar har gjorts men i stort sett förblivit ansatser inom det beståendesystemets ram. Inre konflikter i länderna har undertryckts med hårda medel,men inte lösts. Utrikesutskottethar senast i betänkande UU 1980/81:25 berört situationen i decentralamerikanska länderna. Det hette däri bl. a. att diktatorn fall iNicaragua var en händelse av stor politisk innebörd, som inte minst gav denpolitiska oppositionen i och hopp om möjlighet tillförändring också i dessa länder. Utskottetredogjorde i betänkandet också för den svenska synen på utvecklingen i ElSalvador såsom den kommit till uttryck såväl i FN som i regeringensredovisningar inför . Regeringen hade bl. a. framfört krav på att allutländsk inblandning i skulle upphöra och kritiserat för dessstöd till regimen i Ef . Underde 18 månader som gått sedan utskottet behandlade den politiska situationen iCentralamerika har förhållandena där i olika avseenden förändrats. I Nicaraguaråder undantagstillstånd, vilket av sandinistregimen motiveras med att ett hotfrån kontrarevolutionära grupper utanför landets gränser föreligger. Utrymmetför inhemsk.opposition har begränsats. IEl pågår fortfarande bittra strider. Valet till en konstituerandeförsamling har inte bidragit till att föra de stridande parterna närmarevarandra. Utsikterna till politiska förhandhngar förefaller alltjämt vara små,även om vissa kontakter uppenbarligen äger rum. IGuatemala - det största, politiskt och ekonomiskt viktigaste landet i regionen- har motsättningarna gradvis skärpts. Regimen har efter omvälvningen iNicaragua drivit en allt grymmare förföljelse mot gerillan, som i haren bred förankring hos den stora indianbefolkningen. De förhoppningar om enlugnare utveckling som eventuellt knöts till den nye presidenten som grepmakten , har inte infriats. Tvärtom tycks förföljelserna mot gerillan ochindianbefolkningen bli allt hänsynslösare. Lägeti - där en civil administration tog över från enmångårig militärdiktatur - är på ytan lugnare än i grannländerna. Ettantal förslag till medling och lösning av situationen i harframlagts. Ett av de intressantare är det presenterademexikansk-venezolanska initiativet. , som fick en demokratiskförfattning, beskrevs för ett par årtionden sedan ofta som ett politiskt ochekonomiskt föredöme för andra länder i . En försämrad ekonomisksituation ledde emellertid till social oro och gavjordmån ät en stadsgerilla, kallad Tupamaros, som bekämpade den etableraderegimen. UU 1982/83:2 3 ståndinfördes , och året därpå övergick landet till att bli en renmilitärdiktatur. Regimenkontrollerar samhället med största hårdhet. Antalet politiska fångar var förnågra år sedan omkring 6 000, vilket i förhållande till invånarantalvar mer än i något annat latinamerikanskt land. beräknarantalet politiska fångar till ca 1 200. Förhållandenai fängelserna är enligt många vittnesmål fruktansvärda. Tortyr i olika formerär vanligt förekommande. En mycket stor andel av landets befolkning lever ilandsflykt. Inovember 1980 fick diktaturen ett kraftigt bakslag i en folkomröstning om en nyförfattning. Därefter har regimen inlett en försikfig politiskliberaliseringsprocess som enligt planerna skall leda fram till en folkomröstningom ett nytt författningsförslag . Den politiska opinionsbildningen framtill valet kommer emellertid att ske på militärens villkor. Hårdkritik mot förhållandena i har framförts bl. a. från för de mänskliga rättigheterna, de amerikanska staternassamarbetsorganisation (OAS), Interparlamentariska unionen, den amerikanskakongressen, Kyrkornas världsråd, och . Situationeni landet diskuterades i och dåutrikesminister som svar på frågor redogjorde för vad regeringengjort för att uppmärksamma den bristande respekten för mänskliga rättigheter iUruguay. Somframgår av utrikesutskottets avgivna betänkande UU 1982/83:1 ommänskliga rättigheter, har FN-systemet och övriga internationella organbegränsade möjligheter till effektiva och konkreta ingripanden. Det har såledesinte visat sig möjligt att inom FN:s kommission för de mänskhga rättigheternafå till stånd den offentliga granskning av situationen i som skullekunna leda vidare till en rapport om förhållandena till generalförsamlingen.Däremot har kommissionen i slutet möte behandlat situationen i . Dettahar skett i enlighet med den särskilda procedur som ECOSOC fastlade iresolution . Uruguayhar tidigare ratificerat konvention om medborgerliga och politiskarättigheter och också anslutit sig fill det frivilliga protokoll som germöjlighet för enskilda uruguayska medborgare att klaga över brott mot demänskliga rätfigheterna. har haft anledningatt ta ställning till ett antal fall men det är tveksamt om myndigheterna iUruguay fäst något avseende vid kommitténs rekommendationer. 1* 1982/83. Även situationen i harbehandlats i vid åtskilliga tillfällen. I betänkande UU 1980/81:25konstaterade utskottet att genom den nya konstitutionen givitsig ett sken av legalitet men att förtrycket fortsätter. Under det gångna årethar regimen i i vissa avseenden stärkt sin position. Flera länder, som eftermilitärkuppen tog avstånd från den nya regimen, har numera normaliserat sinaförbindelser med . har den ekonomiska situationen i Chileförsämrats avsevärt. En hård åtstramningspolitik har lett till ökande arbetslöshetoch social oro. Det finns tecken som tyder på att detta i sin tur har föranlettregimen att ytterligare öka en redan hård repression mot det chilenska folket. I motion 187, yrkande 2, föreslåsatt regeringen skall fördöma och dess allierades inblandning och insatserav trupper, rådgivare och tortyrexperter i , ochNicaragua. Som framgår av det föregående har riksdag och regering meduppmärksamhet och oro följt krisförloppet i . harkraffigt kritiserat våldsaktionerna från alla parters sida. Vi har tagitavstånd från all utländsk inblandning och fördömt de ufländskavapenleveranserna till regionen. I ettregeringsuttalande om framhölls: Den reagerar medall kraft mot militärregimen i som inte skyr några medel i kampen motcivilbefolkningens berättigade krav på en dräghg tillvaro och social rättvisa.Det finns i denna konflikt, lika htet som i andra delar av ,någon annan väg fill fredliga förhållanden för människorna än en politisklösning. Situationen i berördesi ett uttalande , vilket löd: Den har vänt sigdirekt fill och uttryckt stor oro över att ett antalledande oppositionspolitiker i bortförts och sedan försvunnit.Sådana åtgärder kan bara ytterligare försvåra strävandena att nå enförhandlingslösning på konflikten. Det är den förhoppningatt myndigheterna i nu gör sitt yttersta för att finna de försvunnaoch därefter sätter dem på fri fot. Den har ånyo uttalat att alla partermåste delta i förhandlingarna om en politisk lösning av konflikten så att dethdande som folk utsätts för upphör. Regeringen har också på ett tidigtstadium i FN, i direkta kontakter med och med andra länders regeringar samti den svenska klargjort att den inte delar den nuvarande amerikanskaadministrationens uppfattning att krisen i beror på en utifrånkommande kommunistisk subversion. UU 1982/83:2 5 I årets utrikesdeklaration i den 17 marsyttrade utrikesminister bl. a. följande: Det snäva öst-västperspektiv som f. n. anläggs iden amerikanska utrikespolitiken måste beklagas. Genom sin nuvarandeinriktning riskerar den att förstärka de spänningar i tredje världen somalltmer kommit att bli ett hot mot fred och stabilitet. Det sker genom denokänslighet som visas för djupa svårigheter, genom den tvetydigapolitik man för gentemot , genom stöd åt diktaturer i Centralamerikaoch på andra håll. Denna svenska ståndpunkt, som utrikesutskottetdelar, framfördes åter av utrikesminister i FN:sgeneralförsamling . Han framhöll där följande: I har århundraden av förtryck uflösten revolutionär situation. Det är absurt att påstå att arbetarna, bönderna,studenterna och medelklassen rest sig i , och Guatemaladärför att någon utländsk makt bett dem göra det. Däremot är det uppenbart atten utländsk makt. , spelar en avgörande roll när det gäller atthålla vacklande diktaturer under armarna. Våldeti framkallas av dem som motsätter sig de folkliga kraven på endräglig tillvaro. Fred i området förutsätter också respekt för samtliga statersnationella oberoende. Det är fortfarande möjligt att nå förhandlingslösningaroch göra slut på blodbadet. Allt flera regeringar både i ochLatinamerika sluter upp bakom kravet på en politisk lösning i området. Med de uttalanden som ohka svenska regeringarsåledes gjort, torde syftet med yrkande 2 i motion 187 vara uppfyllt, varför detavstyrks. Imotion 724 hemställs i yrkande 1 om åtgärder för att bilda internationellopinion för frigivning av de politiska fångarna i. och för stöd tillderas anhöriga. Utskottet har intetidigare behandlat förhållandena i . Utskottetdelar motionärernas uppfattning att de politiska fångarnas situation i Uruguayi hög grad påkallar internationell uppmärksamhet. Den harockså under en lång följd av år begagnat sina möjligheter att öva påtryckningpå . Under medlemskap i kommission för demänskliga rättigheterna fördes upp på dagordningen förbehandling enligt den särskilda slutna procedur som används av kommissionen idess arbete. Som tidigare nämnts har det inte varit möjligt att fåmajoritetsstöd för en offentlig granskning av inom kommissionen.Sverige har emellertid även i direkta kontakter med söktverka för en humanitär och rättsenlig behandling av de politiska fångarna. Viden uppvaktning i utrikesministeriet i framfördes viasvenska ambassaden regeringens oro över situationen för de mänskligarättigheterna i landet och överlämnades en förteckning över ett antal fångarsom kvarhålls i fängelse trots att deras straff avtjänats. UU1982/83:2 6 ger också via olika kanalerett humanitärt bistånd till förtryckets offer i och tar emot politiskaflyktingar från landet. Utskottet förutsätter att regeringen även fortsättningsviskommer att bevaka utvecklingen i och på lämpligt sätt verka förfrigivning av politiska fångar i landet. avser också atttills vidare behålla en svensk representation i för bl. a. dessauppgifter. Med hänvisning till vad som här anförts får utskottet anseyrkande 1 i motion 724 besvarat. I samma motions yrkande 2 hemställs att i FNverkar för att en FN-delegation sänds till för undersökning ochdiskussion av de mänskliga rättigheterna samt att ger regeringen tillkänna vad som i övrigt anförs i motionen. I motionstexten pekas bl. a. påmöjligheten att sända en svensk parlamentarisk delegation till . Utseende av en officiell FN-delegation eller FN-rapportörkräver beslut av eller FN:s kommission för de mänskligarättigheterna. Som tidigare nämnts har det inte visat sig möjligt att föra uppfrågan för offentlig behandling i . att få till ståndett beslut direkt i om situationen i harhittills inte bedömts vara framkomlig. har f. n. tre rapportörer utseddaför länder i , nämligen , och . Ett förfarande som inte kräver medverkan av generalförsamlingeneller är att FN:s generalsekreterare själv utser en rapportör.Så har redan skett vad beträffar . En sådan person får emellertiduppenbarligen mindre tyngd än en rapportör som har generalförsamlingensmajoritet bakom sig. Erfarenheten visar att det i sådana fall finns risk föratt granskningen i alltför hög grad kan komma att ske på det granskade landetsegna villkor. När det övervägs initiativ i tillresolutioner om förhållanden i enskilda medlemslandet är det angeläget att detföreligger goda utsikter till framgång. I annat fall riskerar man att motverkaden sak man önskar främja. Utskottet vill av detta skäl inte förorda attregeringen binds till en viss handlingslinje i FN-arbetet i denna fråga ochavstyrker följaktligen yrkande 2 i motion 724. Utskottet har emellertidanledning utgå från att regeringen med uppmärksamhet fortlöpande bevakar demöjligheter som kan stå till buds inom FN-systemet i syfte att få till stånd engranskning av situationen i . De tre yrkandena i motion 935 omChile är identiskt lika yrkanden som utskottet vid flera tidigare tillfällenhar behandlat, senast i betänkande UU 1980/81:25. Vad gäller bojkott av Chilejuntan och förbud mot svenskkapitalexport till - yrkande 1 resp. 3 - framhöll utskottet i UU1980/81:25 dels att ensidiga svenska åtgärder inte skulle få någon kännbareffekt, dels att det UU 1982/83:2 7 föreföllosannolikt att skulle besluta om internationella bindandesanktioner mot . Utskottet gör fortfarande denna bedömning och avstyrkeryrkandena i fråga. Vadgäller kravet på ett svenskt fördömande av Chilejuntan vill utskottet hänvisatill de många uttalanden regering och riksdag gjort om situationen i Chile.Sverige tillhör otvivelaktigt de länder sorn m.est kritiskt granskatutvecklingen i . Den svenska inställningen är således så väl känd attnågra av motionen särskilt föranledda åtgärder inte förefaller påkallade.Yrkande 2 i motionen avstyrks därför. 1. aft avslår motion 1981/82:187, yrkande 2, s. y. 2. att förklarar motion 1981/82:724, yrkande1, besvarad med vad utskottet anfört, 3. att avslår motion 1981/82:724, yrkande 2, 4. aft avslår motion 1981/82:935, yrkandena1 och 3, res. 5. att avslår motion 1981/82:935, yrkande 2. Närvarandevid ärendets slutbehandling: (), (c), (), (), (), (), Maj-LisLööw (s), (), (), (),(vpk), (), (), ()och (). BertilMåbrink (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 6som börjar med "De tre" och på s. 7 slutar med "yrkandena ifråga" bort ha följande lydelse: Imotion 935 föreslås i yrkande 1 att regeringen skall ta initiativ till bojkottpå alla plan av Chilejuntan och i yrkande 3 att förslag om förbud mot svenskkapitalexport framläggs. I yrkande 2 i samma motion hemställs att regeringen iinternationella sammanhang verkar för ett fördömande av Chilejuntan. Förtrycketi har inte minskat utan snarare ökat. Mot denna bakgrund ter sig enligtutskottets uppfattning den starka ökningen av handeln mellan UU 1982/83:2 8 Sverigeoch militärjuntans ytterst anmärkningsvärd. Sverigeshandel med militärjuntans tredubblades under femårsperioden 1976-1980.För 1981 visar handeln en fortsatt ökning. Särskilt markant är ökningen av exportentill . Här har skett nära nog en fördubbhng . Detär svårt, för att inte säga omöjligt, att förlika denna starka ökning avhandeln med militärjuntans med deklarationerna om att skallvidhålla sitt avståndstagande från regimen i både ord och handling. Sverigebör enligt utskottets mening inleda en bojkott mot Chilejuntan på alla plan ochsamtidigt verka för en internationell bojkott. Regeringen bör därtill redan nuframlägga förslag om förbud mot svensk kapitalexport till . En sådaninriktning skulle vara i överensstämmelse med den plattform för solidaritet meddet chilenska folket som antagits av chilenska landsorganisationen (CUT) ochtill vilken de politiska partier som ingick i Unidad Populär anslutit sig. Medhänvisning härtill får utskottet tillstyrka yrkandena 1 och 3 i motion 935. delsatt utskottets hemställan i moment 4 bort ha följande lydelse: 4. att med bifall till motion1981/82:935, yrkandena 1 och 3, som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. , , och (alla m) har avgivit följande särskilda yttrande: Situationeni inger djup oro. Det torde icke föreligga några avgörandeskillnader i olika svenska partiers bedömning av önskvärdheten ochnödvändigheten av att motsättningarna i löses med fredliga medeloch på ett sådant sätt att en demokratisk utveckling för samtiiga dessa länderkan säkerställas. Enligtvår uppfattning är det angeläget att inte med ensidiga uttalandenbidrar till att minska förutsättningarna för de politiska samtal som måstekomma till stånd. Det är viktigt att i sin kritik av utländskinblandning vänder sig mot samtliga fall av sådan och inte enbart riktarkritiken åt ett håll. Detär mot denna bakgrund vår kritik av en formulering i utrikesminister inför skall ses. Även omutrikesministern i senare uttalanden förklarat att det icke var hans avsikt attrikta kritik mot för dess agerande i , markeradeuttalandet dock ett visst avsteg från tidigare svenska ställningstaganden motalla former av utländsk inblandning i . UU 1982/83:2 9 Alla inblandade parter har ett ansvar för attpåverka utvecklingen i i en demokratisk riktning. Det gällersåväl den oroande situationen vad gäller de mänskliga rättigheterna i ,och som nödvändigheten av att förhindra att väpnadekonflikter äventyrar den demokratiska stabilitet som råder i ochHonduras. Med sitt begränsade bistånd till området, och sina politiskakontakter, har även ett ansvar i dessa hänseenden.