bet · G601SoU29 · 1982-12-31 00:00:00 — omanslag till m. m. (prop.1982/83:100 bil. I betänkandet behandlas regeringens förslag iproposition 1982/83:100 bilaga 12 () såvitt avseravsnitt C. Arbetsmiljö punkterna C 1 och C 2. I propositionen (s. 118)framlagt förslag rörande bidragsmedel ur arbetarskyddsfonden behandlas iutskottets betänkande SoU 1982/83:30. Förslagen under punkterna C 3 C 5 ipropositionen behandlas av arbetsmarknadsutskottet i betänkandet AU 1982/83:21. Regeringen har under avsnitt C punkterna C 1 och C2 föreslagit (C1) 1. att arbetarskyddsstyrelsen under /84 får disponera vidutgången av /83 reserverade medel på reservationsanslaget /80, C 2. Arbetarskyddsstyrelsen: Inredning och utrustning, 2.att till Arbetarskyddsstyrelsen för /84 anvisa ettförslagsanslag av , (C2) att till för /84 anvisa ett förslagsanslagav . I motion 1982/83:923 av ()hemställs att riksdageri hos regeringen begär skyndsam utredning av åtgärderför att trygga god arbetsmiljö i värmepumpanläggningar. I motion 1982/83:927 av m. fl. (vpk)föresläs att hemställer hos regeringen om förslag till åtgärder mothälsofarliga arbetsmiljöer och utslagning från arbetsmarknaden enligtmotionens aktionsprogram. Imotion 1982/83:1089 av m. fl. (vpk) föreslås 1: att hosregeringen hemställer om förslag som innebär att den lokala fackföreningen fårvetorätt angående löneformen vid arbeten som är förenade med olycksfallsriskoch att detta införs i arbetsmiljölagen, 1 1982/83. SoU 1982/83:29 2 2. att hos regeringen hemställer om förslagsom innebär att en utredning tillsätts för att klargöra omfattningen avuteblivna åtal vid allvarliga arbetsolycksfall samt vilka åtgärder som behövsför att lagen skall tillämpas och ansvar utkrävas, 3. att hos regeringen hemställer om förslagsom innebär att preciserade säkerhetsmarginaler tillämpas vid fastställande avhygieniska gränsvärden utgående från lägsta kända nivå som misstänks ge akuteller kronisk skadlig påverkan samt att övervägandena bakom varje gränsvärdeoffentliggörs, 4. att hos regeringen hemställer om förslagsom innebär att kvinnor som planerar graviditet eller är gravida får lagstadgadrätt till omplacering eller ledighet med bibehållen lön vid risk för fosterskada, 5. att hos regeringen hemställer om förslagsom innebär att juridiskt bindande gränsvärden införs för buller och sätts tillhögst (A) samt att föreskrifter utarbetas för belysning ochicke-joniseran-de strålning, 6. att hos regeringen hemställer om förslagsom innebär att de fackliga representanterna får kvalificerad majoritet i såvälarbetarskyddsstyrelsens styrelse som yrkesinspektionsnämnderna, 7. att hos regeringen hemställer om förslagsom innebär att den lokala fackföreningen ges beslutanderätten om när arbetekan återupptas efter det att skyddsombud stoppat arbetet på grund av fara, 8. att hos regeringen hemställer om förslagsom innebär att arbetarskyddsstyrelsen åläggs att skyndsamt utarbeta planeradeföreskrifter enligt arbetsmiljölagen, 9. att hos regeringen hemställer om förslagsom innebär att alla anställda får obligatorisk tillgång till företagshälsovårdfr. o. m. samt att företagshälsovården samordnas med landstingensverksamhet och att företagshälsovårdens personal anställs via landstingen menansvarar inför en kommitté som är till sin majoritet sammansatt av fackföreningsmedlemmarutsedda av de lokala fackorganisationerna, 10. att hos regeringen hemställer om förslagsom innebär att förslagen företagshälsovårdsutrednings delbetänkandeom yrkesmedicinska kliniker vid region- och länssjukhusen fastställsi lag och kopplas till ersättningen till landstingen, 11. att hos regeringen hemställer om förslagsom innebär att de fackliga organisationerna och yrkesinspektionen geslagstadgad rätt att från företag erhålla information som behövs förforskningsändamål och att denna information tillställs forskare på begäran, 12. att hos regeringen hemställer om förslagsom innebär att användning av diesel- och andra förbränningsmotordrivnaarbetsmaskiner i fartygslastrum, slutna lokaler och gruvor samt vid andraunderjordsarbeten förbjuds. SoU1982/83:29 3 I motion 1982/83:1096 av ThorbjörnFälldin m. fl. (c) hemställs att beslutar att hos regeringen begäraen utvärdering och översyn av arbetsmiljölagen. Motiveringtill motionsyrkandet finns i motion 1982/83:1094. 1 motion 1982/83:1299 av Nils-OlofGustafsson m. fl. (s) hemställs att beslutar att hos regeringenhemställa att får ett eget yrkesinspektionsdistrikt. 1 motion 1982/83:1819 av KarinAhriand (fp) hemställs att som sin mening ger regeringen till kännaatt åtgärder bör vidtas för att snabbt kunna avgöra dispensärenden gällande17-åringars dygnsarbetstid. Utskottet har under föregåenderiksmöte bl. a. i de av godkända betänkandena SoU 1981/82:15 och 42behandlat motioner rörande arbetsmiljöfrågor, däribland de spörsmål som tasupp på nytt i motion 1982/83:1089 (vpk). 1 dessa betänkanden lämnas relativtutförliga bakgrundsuppgifter om arbetarskyddets organisation , fackligtinflytande i arbetsmiljöfrågor, företagshälsovård och yrkesmedicin, informationför forskningsändamål, sanktioner vid arbetsmiljöbrott, arbetsskadestatistik,ledighet vid graviditet och gränsvärdebestämningar. Dessa uppgifter återges iviss utsträckning nedan i samband med att kompletterande uppgifter lämnas. Iövrigt hänvisas till i de angivna betänkandena lämnade redogörelser. Fackligt inflytande i arbetsmiljöfrågor Facklig vetorätt vid vissa löneformer I motion 1982/83:1089 (vpk)hemställs att lokala fackföreningar får vetorätt angående löneformen vidarbeten som är förenade med olycksfallsrisk och att detta införs iarbetsmiljölagen (yrkande 1). Enligt motionärerna föreligger ett klart sambandmellan ackordsarbete och allvarliga olyckor. De hänvisar därvid till attantalet olyckor i gruvor och skog minskade då tidlön i stor utsträckninginfördes inom dessa områden. Motionärerna anför att det därför är ettsjälvklart krav att fackföreningar skall ha rätt att förbjudaprestationsersättning i arbete som är förenat med olycksfallsrisk. Ett likartat motionsyrkande behandlades senast avutskottet i det av godkända betänkandet 1981/82:42 (s. 23). Utskotteterinrade därvid om att på förslag av utskottetflera gånger avslagit motionsyrkanden kommunisterna medliknande innehåll. Utskottet hänvisade liksom tidigare till de grundläggan- SoU 1982/83:29 4 deprinciperna för skyddsarbetet, enligt vilka arbetsgivare och arbetstagare isamförstånd bör söka åstadkomma en tillfredsställande arbetsmiljö. Den metodsom anvisades i den aktuella motionen stod enligt utskottet i klar motsats tillden för arbetsmiljölagstiftningen grundläggande principen om samverkan. Någonanledning att nu frångå detta ställningstågande föreligger inte. Motion1982/83:1089 yrkande 1 avstyrks därför. Somnärmare utvecklas i nästa avsnitt äger skyddsombud och arbetstagare under iarbetsmiljölagen närmare angivna förutsättningar avbryta farligt arbete. Skyddsombuds rätt att avbryta farligt arbete I motion 1982/83:927 hemstäWer vänsterpartietkommunisterna att regeringen föreslår ett aktionsprogram mot hälsofarligaarbetsmiljöer. En av de punkter som tas upp som ett led i programmet är enförstärkt ställning för den lokala arbetsmiljökampen och utvidgad rätt förskyddsombud att ingripa mot misstänkt hälsofarliga arbetsförhållanden. Imotionen anges bl. a. att det föreligger ett klart samband mellan situationenpå arbetsmarknaden och hög sjukfrånvaro samt att arbetsmiljön är en kampfrågaoch aldrig kan vara en samarbetsfråga. I6 kap. 7 § arbetsmiljölagen (1977:1160) stadgas att skyddsombud har rätt attavbryta visst arbete om detta innebär omedelbar och allvarlig fara förarbetstagares liv eller hälsa och rättelse inte genast kan uppnås genomhänvändelse till arbetsgivaren. skall därefter avgöra omarbetet skall återupptas eller ej. Beträffande ensamarbete gäller likartaderegler. Yrkandenom utökad rätt för skyddsombud att avbryta arbete har behandlats av utskottetbl. a. i dess av godkända betänkande SoU 1977/78:1 (s. 56 57) isamband med tillkomsten av arbetsmiljölagen och senast i betänkandet SoU1981/82:42 (s. 24). Utskottetvidhåller sin tidigare framförda uppfattning att i arbetsmiljölagen gjorts enlämplig avvägning beträffande skyddsombuds rätt att avbryta arbete. ställningstagande till yrkandet om ett samlat aktionsprogramhänvisas till ett senare avsnitt (s. 20). Beslut om återupptagande av arbete I motion 1982/83:1089 (vpk) hemställs att lokalafackföreningar ges beslutanderätt om när arbete kan återupptas efter det attskyddsombud stoppat arbetet på grund av fara (yrkande 7). Somovan framgått är det enligt nu gällande lagstiftning yrkesinspektio nen somavgör när arbete skall återupptas sedan skyddsombud stoppat detta. SoU 1982/83:29 5 har vid tidigare behandling avdetta yrkande, senast i sitt av godkända betänkande SoU 1981/82:42(s. 23 24), hänvisat dels till sin principiella inställning att parterna påjämställd grund skall samarbeta i arbetarskyddsfrågor, dels till att detytterst ankommer på tillsynsmyndigheterna att avgöra vilka krav som frånskyddssynpunkt bör ställas på arbetsmiljön. Ingaomständigheter har framkommit som motiverar att utskottet nu ändrar sitttidigare ställningstagande, varför motion 1982/83:1089 yrkande 7 avstyrks. Facklig majoritet i a r b e t a r s k y d d s s t y r e 1 s e n och yrkesinspekt i onsnämnderna består enligt 6 §förordningen (1972:164) med instruktion för arbetarskyddsstyrelsen (omtryckt1978:436) av högst elva av regeringen utsedda ledamöter, varav fyra utses efterförslag av löntagarorganisationerna och tre efter förslag av arbetsgivarorganisationerna.I varje yrkesinspektionsdistrikt finns vidare en yrkesinspektionsnämnd med nioledamöter. Distriktschefen inom yrkesinspektionsdistriktet i fråga är dessordförande. Arbetarskyddsstyrelsen utser övriga ledamöter, fyra efter förslagav löntagarorganisationer, tre efter förslag av arbetsgivarorganisationer ochen efter gemensamt förslag av och ,med stöd av 7 § förordningen (1973:847) med instruktion för yrkesinspektionen(omtryckt 1977:1169). I motion 1982/83:1089 (vpk) hemställs att defackliga representanterna får kvalificerad majoritet i såvälarbetarskyddsstyrelsens styrelse som yrkesinspektionsnämnderna (yrkande 6). Vidarbetsmiljölagens tillkomst diskuterades frågan om arbetstagarre-presentationeni arbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionsnämnderna. Föredragande statsrådetframhöll då vikten av att myndigheternas avgöranden omfattades med förtroendeav alla dem som berördes samt att detta bäst åstadkoms genom att inte någonsida gavs markerad övervikt vad gällde representation (prop. 1976/77:149 s.352). Dennafråga har senast behandlats av utskottet i betänkande 1981 /82:42 s. 24, varvidriksdagen i enlighet med utskottets hemställan avvisade tanken på attarbetstagarrepresentationen skulle utökas. Utskottet har bl. a. understrukitvikten av att de statliga tillsynsmyndigheterna på detta område intekonstrueras som partsorgan. Om detta blev fallet skulle enligt utskottetförutsättningarna för tillsynsverksamheten allvarligt försämras, vilket i sistahand skulle skada såväl det allmännas som arbetstagarnas och arbetsgivarnasintresse. Utskottethar ej ändrat uppfattning i denna fråga och avstyrker därför motion1982/83:1089 yrkande 6. SoU1982/83:29 6 Företagshälsovårdens uppgift är iförsta hand att vara tekniskt och medicinskt förebyggande. I praktiken har docken stor del av dess verksamhet blivit sjukvårdande och rehabiliterande.Företagshälsovården grundar sig på överenskommelser mellan parterna påarbetsmarknaden, och alla delar därav omfattas nu av sädana överenskommelsersom reglerar företagshälsovårdens innehåll och uppbyggnad. Alla företagomfattas dock inte av dessa avtal. torde omkring hälften av allaanställda ha tillgång till någon form av företagshälsovård. Det är främstsmåföretag som inte är anslutna till denna. Enligt nuvarande regler utgårersättning till arbetsgivaren från den allmänna försäkringen avkostnaderna för företagshälsovården, förutsatt att den sjukvårdande delen motsvarardenna andel av de totala kostnaderna. tillsattes företagshälsovårdsutredningen (A1976:01). Enligt dess direktiv är målsättningen för utbyggnaden avföretagshälsovården att denna skall bli tillgänglig för alla löntagare.Utredningens slutbetänkande förväntas detta år. 1980 avgivna delbetänkande Utbyggnad avyrkesmedicinen (SOU 1980:22) konstaterar utredningen att yrkesmedicinen skallvara ett komplement till företagshälsovården samt att dess uppgift är attupptäcka och förebygga ohälsa, orsakad av kemiska, fysikaliska och andra riskeri arbetsmiljön. I betänkandet rekommenderades en parallell uppbyggnad avyrkesmedicinska kliniker på såväl region- som länsnivå samt anfördes attmålsättningen borde vara att det skulle finnas fungerande kliniker isamtliga sjukvårdsregioner och sädana i drift eller under planering i samtligasjukvårdsområden utom . Detta förutsatte dock enligt betänkandet bl. a.att sjukvårdshuvudmännen träffar avtal om fördelning av kostnaderna för deyrkesmedicinska klinikerna samt att en yrkeshygie-nisk utbildning kommer tillstånd i . I motion 1982/83:1089 (vpk)hemställs att alla anställda får obligatorisk tillgång till företagshälsovårdfr. o. m. , att företagshälsovården samordnas med landstingensverksamhet samt att företagshälsovårdens personal anställs via landstingen menansvarar inför en kommitté som till sin majoritet är sammansatt avfackföreningsmedlemmar utsedda av de lokala fackorganisationerna (yrkande 9). Samma yrkande behandlades och avstyrktes senast avutskottet i dess av godkända betänkande SoU 1981/82:42. budgetproposition aviserades vidare enavveckling av samhällets stöd till företagshälsovården, vilket f. n. som nämntsuppgår till högst hälften av de totala kostnaderna därför. Detta förslag,vilket sedermera återtogs, föranledde att företagshälsovården kom att utbyggasi lägre SoU 1982/83:29 7 budgetproposition (bilaga 12 s. 108) redovisas dettasamt anges att regeringen på grund därav har för avsikt att se överformerna för och finansieringen av samhällets stöd till företagshälsovården.Arbetsmarknadsministern har sedermera tillsatt en arbetsgrupp med uppgift attutreda denna fråga. Denna skall avge sitt förslag till , dåföretagshälsovårdsutredningen beräknas avge sitt slutbetänkande.Ersättningssystemet skall enligt direktiven utformas så att den teknisktförebyggande verksamheten inom företagshälsovården, vilken f. n. inte erhållernågot stöd från samhället, stimuleras. Mot bakgrund av att förslitningsskadorutgör omkring hälften av alla arbetsskador bedöms det som angeläget attersättningssystemet stimulerar förebyggande insatser. Itidigare betänkanden har utskottet framhållit att målet för utbyggnaden avföretagshälsovården bör vara att alla löntagare skall ha tillgång därtill menatt det inte kan eller bör anges någon exakt tidpunkt då målet skall varauppnått. Utskottet har därvid understrukit att de nuvarandeorganisationsformerna för företagshälsovården har sin grund i avtal mellanarbetsmarknadens parter och är väl förenliga med det synsätt som präglarreglerna i arbetsmiljölagen om ansvaret för skyddsverksamheten i företagen.Utskottet har därvid även hänvisat till att utbyggnaden av företagshälsovårdenenligt direktiven till företagshälsovårdsutredningen bör ske på frivillig vägoch dess innehåll regleras genom avtal mellan arbetsmarknadens parter. Särskiltmed hänsyn till att företagshälsovärdsutredningens slutbetänkande kan väntasinom kort och till den av regeringen tillsatta arbetsgruppen med uppgift attskyndsamt utreda frågan om företagshälsovårdens finansiering finns inte skälför att nu ta något initiativ. Motion 1982/83:1089 yrkande 9 avstyrksdärför. kommunisterna tar i två motioner uppfrågan om utbyggnad av yrkesmedicinen. I motion 1982/83:1089 hemställs attförslaget företagshälsovårdsutrednings delbetänkande om yrkesmedicinskakliniker vid region- och länssjukhus fastställs i lag och kopplastill ersättning till landstingen (yrkande 10). 1 motion 1982/83:927 anges sompunkt 4 i hemställan till regeringen om ett aktionsprogram mot hälsofarligaarbetsmiljöer att yrkesmedicin och forskning som gäller sambanden mellanmissförhållanden på arbetsmarknaden och ohälsa bör utbyggas kraftigt. Vidtidigare behandling av motsvarande motionsyrkanden, senast i socialutskottetsbetänkande SoU 1981/82:42 (s. 26), har utskottet framhållit att det inte kankomma i;fråga att lagstiftningsvägen ålägga sjukvårdshuvudmännen att bygga utyrkesmedicinen i viss omfattning. SoU 1982/83:29 8 vidhållerdenna uppfattning och avstyrker därför motion 1982/83:1089 yrkande 10. Vadgäller punkt 4 i yrkandet om aktionsprogram enligt motion 1982/ Äi.927förtjänaranmärkas att företagshälsovårdsutredningen i sitt delbetänkande Utbyggnad avyrkesmedicinen konstaterat att en förutsättning för utbyggnaden avyrkesmedicinen är att få till stånd en utbildning av yrkeshygieniker i Sverige.Av budgetpropositionen (bilaga 12 s. 126 127) framgår attföretagshälsovårdsutredningen på grund därav initierat överläggningar mellanarbetarskyddsstyrelsen och universitets- och högskoleämbetet, vilket lett tillatt myndigheterna utarbetat en rapport om reguljär yrkeshygienisk utbildning.Chefen för har därefter i årets budgetpropositionyrkat medel för en yrkeshygienisk påbyggnadslinje om 60 poäng, benämndyrkeshygienikerlinjen, med 25 utbildningsplatser vid . Utskottetkonstaterar att en yrkeshygienisk utbildning sålunda kan förväntas komma tillstånd , vilket torde vara en förutsättning för ytterligare utbyggnadav yrkesmedicinen. I övrigt hänvisar utskottet till vad som anförts beträffandeföregående motionsyrkande. Utskottettar ställning till det motionsyrkande vartill förevarande punkt är hänförlig iett senare avsnitt (s. 20). 1 motion 1982/83:1089 (vpk) hemställs att defackliga organisationerna och yrkesinspektionen ges lagstadgad rätt att frånföretag erhålla information som behövs för forskningsändamål och att dennainformation tillställs forskare på begäran (yrkande 11). Arbetsmiljölageninnehåller vissa regler om uppgiftsskyldighet för arbetsgivare. Enligt 7 kap.3 § har tillsynsmyndigheten, dvs. arbetarskyddsstyrelsen ochyrkesinspektionen, rätt att efter anfordran erhålla de upplysningar,handlingar och prov som behövs för att tillsynen skall kunna utövas. Av 6 kap.6 § framgår att skyddsombuden har rätt att få ta del av handlingar och erhållaupplysningar i den mån det behövs för ombudens verksamhet. som skyddsombuden är dock underkastade tystnadspliktavseende vissa upplysningar. Av 7 kap. 13 § arbetsmiljölagen framgår nämligen,att den som tagit befattning med tillsyn eller utsetts till skyddsombud ellerledamot i skyddskommitté inte obehö-rigen får yppa eller utnyttja vad han underuppdraget eller i tjänsten erfarit om bl. a. yrkeshemlighet, arbetsförfarande,affärsförhållande eller enskilds personliga förhållande. Motsvarandeskyldighet gäller i fråga om facklig styrelseledamot för vad denne erfarit avskyddsombudet. Är det fråga om myndighet som ingår i den statliga ellerkommunala organisationen tillämpas i stället bestämmelserna i sekretesslagen(1980:100). Offentligrättsliga juridiska personer i övrigt, med någraundantag, samt privat- SoU 1982/83:29 9 rättsligajuridiska personer omfattas således ej av sekretesslagen. Någonuppgiftsskyldighet e. d. för arbetsgivare för forskningsändamål är inte hellerföreskriven. Av det anförda följer, att den sekretessbelagda information somexempelvis skyddsombuden erhållit i regel inte kan utnyttjas i forskningssyfte.Enligt 7 kap. 8 § sekretesslagen gäller sekretess hos myndighet som härtillsärskild uppgift att verka för arbetarskydd bl. a. arbetarskyddsstyrelsen ochyrkesinspektionen om det kan antas att den enskilde lider men av attuppgiften röjs. Arbetarskyddsstyrelsen torde dock anse sig oförhindrad att försin egen forskningsverksamhet använda uppgifter som yrkesinspektionen erhållitunder utövande av sin tillsynsverksamhet (jfr 14 kap. 3 § sekretesslagen). Någonlagstadgad skyldighet att lämna uppgifter för forskningsändamål föreligger ej.Enligt det mellan SAF samt LO och PTK slutna utvecklingsavtalet skallemellertid arbetslivsforskare i största möjliga utsträckning beredas tillträdetill arbetsplatser. Om arbetsgivare eller lokal arbetstagarorganisation önskaratt sådan forskare skall få tillträde till viss arbetsplats skallförhandlingar upptas dem emellan. Om parterna ej kan enas skall frågan i sistahand avgöras av skiljenämnd. Utskottethar behandlat och avstyrkt likalydande yrkanden i sina av godkändabetänkanden SoU 1981/82:15 och 42. Utskottet framhöll därvid det angelägna ien effektiv och målinriktad forskningsverksamhet på arbetsmiljöområdet samt iatt denna bereddes tillgång till erforderlig information om förhållandena påarbetsplatserna. Enligt vad utskottet då anförde måste emellertid mot dettaönskemål vägas de enskildas intresse av skydd för den personliga integritetenoch företagens intresse att av konkurrensskäl bevara företagshemligheter.Utskottet ansåg frågan om en generell lagstiftning i enlighet medmotionsyrkandet kräva ingående överväganden. Därvid hänvisades tillutredningen om information om arbetsmiljörisker (INRA). Denna har sedermeraframlagt sitt slutbetänkande (SOU 1982:3033) vilket remissbehandlats och f. n.beror av regeringens prövning. Ibudgetpropositionen (s. 126) anför vidare arbetsmarknadsministern att hon anserdet angeläget med en översyn av de sekretessbestämmelser som har betydelse förarbetsmiljöarbetet. Hon har för avsikt att ta upp frågan om eventuellakompletteringar i detta avseende. Utskottetvidhåller sin tidigare redovisade inställning och anser att böravvakta regeringens vidare initiativ i denna fråga. Motion 1982/83:1089 yrkande11 avstyrks därför. I motion 1982/83:1089 (vpk) hemställs att enutredning tillsätts för att klargöra omfattningen av uteblivna åtal vid allvarligaarbetsolycksfall SoU 1982/83:29 10 samtvilka åtgärder som behövs för att lagen skall tillämpas och ansvar utkrävas(yrkande 2). som arbetarskyddsstyrelsen utfärdar med stöd av arbetsmiljölagenär med vissa undantag inte direkt straffsanktionerade. Den som uppsåtligeneller av oaktsamhet bryter mot ett föreläggande eller förbud som meddelats avyrkesinspektionen kan dock fällas till ansvar. Vitesförelägganden följersärskilda regler. Vidare kan ansvar enligt 3 kap. komma i frågaför arbetsgivare som vållat arbetstagares död, skada eller sjukdom eller avgrov oaktsamhet utsatt arbetstagare för risk att detta skulle ske. Vällandetkan bestå exempelvis i åsidosättande av säkerhetsföreskrift. Utskottethar behandlat och avstyrkt motionsyrkanden liknande det nu aktuella i sina avriksdagen godkända betänkanden SoU 1981/82:20 och 42. Vad gäller den isistnämnda betänkande (s. 29) omnämnda propositionen 1981/82:142 avseendeekonomiska sanktioner vid brott i näringsverksamhet bör anmärkas att denföranlett att i 36 kap. 3 a § intagits ett stadgande omförverkande av ett värde motsvarande de ekonomiska fördelarna till följd avbrott i näringsverksamhet. Propositionens förslag om att företag i egenskap avjuridiska personer skulle kunna förpliktas betala böter, s. k. företagsböter,behandlas f. n. av den tillsatta kommissionen för åtgärder motekonomisk brottslighet m. m. Enligt sina direktiv (Dir. 1982:101) har kommissionenstor frihet att själv bestämma sina arbetsuppgifter och den är inte bunden avnågon viss definition av ekonomisk brottslighet. Arbetsmiljöbrott torde därförkunna tas upp av kommissionen. Dess arbete skall avslutas . Vidarekan nämnas att näringsförbudskommittén (Ju 1981:03) överväger utvidgade reglerom näringsförbud för ej seriösa näringsidkare. Dess arbete beräknas avslutas år1984. Ienlighet med vad utskottet sagt sig utgå från (SoU 1981/82:20 s. 9 och SoU1981/82:42 s. 29) har regeringen föranstaltat om att riksåklagaren ochrikspolisstyrelsen i sina budgetäskanden /84 redogjort för utbildningsbehovetinom resp. yrkeskår vad avser arbetsmiljölagstiftningen och dess ansvarsreglersamt möjligheterna att införa en särskild statistik avseende arbetsmiljöbrott.Utskottet har tagit del av denna utredning.