bet · G601NU6 · 1982-12-31 00:00:00 — omexport av farliga produkter dels en motion om reglerför export av farliga maskiner och processer, dels en motion ominternationell handel med hälsovådliga varor. De motioner som behandlashär är följande: 1981/82:1592 av m. fl. (s), såvittgäller hemställan (1) att enligt motion 1981/82:1589 [därmotiveringen anges] hos regeringen begär utredning om regler för export avfarliga maskiner och processer, 1981/82:1935 av m. fl. (c), varihemställs att uttalar sig för att i FN och andra internationellasammanhang skall verka för regler som motverkar handel med i i-ländernaförbjudna vådliga kemikalier och farliga farmaceutiska produkter och i övrigtfastlägger normer för marknadsföring av varor som kan vara hälsovådhga. Motion 1981/82:1592 har i övrigtbehandlats i näringsutskottets betänkande NU 1981/82:33 (punkt 22). I den socialdemokratiska partimotionen 1981/82:1592begärs en utredning om regler för export av farliga maskiner och processer.Enligt motionärerna förekom.mer det att maskiner som av säkerhetsskäl harförbjudits i exporteras till . Detta betyder att vi exporterarvåra arbetsmiljöproblem på ett icke acceptabelt sätt, anför motionärerna. Debetonar vikten av att svensk export upprätthåller god kvalitet frånarbetarskyddssynpunkt. Särskilt angeläget är det, säger motionärerna, attprodukter som exporteras från uppfyller de krav som har uppställts iinternationella överenskommelser om arbetarskyddet, såsom ,vilka har ställt sig bakom. Imotion 1981/82:1935 (c) anförs att har beräknat att bortåt en miljonbarn dör i av näringsbrist, diarréer och infektioner 1 1982/83. NU1982/83:6 2 som har sin grund i de stora barnmatsindustriernasskrupelfria metoder när det gäller att saluföra sina produkter. Motionärernaerinrar om att () har antagit riktUnjerför marknadsföring av bröstmjölksersättningar och spädbarnsmat. Det har, sägerde, visat sig vara svårt att få de multinationella företagen att acceptera ochtillämpa riktlinjerna. Saluförsel i av i flertalet i-länder förbjudnaeller starkt reglerade vådliga kemikalier och farmaceutiska produkter är enannan allvarlig fråga, anför motionärerna. a. har, säger de, uppmärksammatshur multinationella företag sålt farliga magmediciner och bekämpningsmedel iu-länder. Det är nödvändigt att ett system upprättas för utbyte av informationländer emellan. Internationella uppföranderegler för de multinationellaföretagens verksamhet inom området måste antas. Dessa föreslås vara bindandeoch försedda med sanktionsbestämmelser. Gällande svenska bestämmelser m. m. Handel inom med hälso- ochmiljöfarliga varor regleras genom lagen (1973:329) om hälso- och miljöfarligavaror samt kungörelsen (1973:334) om hälso- och miljöfarliga varor.Tillsynsmyndighet är produkt-kontrollnämnden. I här nämnda författningar finnsinget förbud mot export av varor som inte får saluföras i , utan detfaller på importlandet att lagstifta om eventuella restriktioner. Enligt förordningen (1975:346) om miljöfarligt avfall fårsådant avfall utföras ur riket endast av ()eller av den som har erhållit särskilt tillstånd. I övrigt finns lagstiftning riktad mot farliga varor på enrad områden. Den tar delvis sikte på att skydda speciella grupper, såsomkonsumenter och arbetstagare. Delvis avser den mera allmänna intressen, t. ex.på miljövårdsområdet. Som exempel på sådan lagstiftning kan nämnasläkemedelsförordningen (1962:701), livsmedelslagen (1971:511),marknadsföringslagen (1975:1418) och arbetsmiljölagen (1977:1160). Enligt läkemedelsförordningen (1962:701) får läkemedel(farmaceutisk specialitet) inte försäljas i utan att det är registrerathos . Registrering får ske först efter det att läkemedlet harbefunnits ändamålsenligt. I arbetsmiljölagen (1977:1160) regleras vad den somöverlåter maskin, redskap etc. har att iaktta. Den som tillverkar, importerar,överlåter eller upplåter dylika anordningar skall se till att de erbjuderbetryggande säkerhet mot ohälsa och olycksfall när de avlämnas för att tas ibruk eller utställas till försäljning eller i reklamsyfte. Om det är avsärskild betydelse från skydd.ssynpunkt kan regeringen eller, efter regeringensbestämmande, arbetarskyddsstyrelsen föreskriva förbud att använda vissaarbetsprocesser. NU1982/83:6 3 arbetsmetoder eller anordningar. Lagen gäller bara iSverige och kan således inte tillämpas vid export till andra länder. Sammaförhållanden gäller för föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen. Enligt marknadsföringslagen (1975:1418) kanmarknadsdomstolen förbjuda försäljning till konsument av varor som på grund avsina egenskaper medför särskild risk för skada på person eller egendom. Frågaom förbud upptas till behandling i efter ansökan av konsumentombudsmannen(KO). I fall som inte är av större vikt får KO utfärda förbudsföreläggande. Flera myndigheter är, vilket delvis framgår av dentidigare redogörelsen, engagerade i arbetet med produktsäkerhet. Till dem hörarbetarskyddsverket, , produktkontrollnämnden,, konsument verket/KO, och livsmedelsverket. är central myndighet förarbetarskydds- och arbetstidsfrågor. Verket har till huvuduppgift att utarbetaföreskrifter med stöd av arbetsmiljölagen (1977:1160), att utöva tillsyn påarbetsplatserna samt att bedriva forskning och utbildning. Det medverkar ocksåi olika former av arbete som syftar bl. a. till nationell och internationellharmonisering av regler om tekniska anordningar, ämnen och material som haranknytning till arbetsmiljön. Internationellt samarbete i övrigt påarbetarskyddsområdet äger rum med myndigheter i bl. a. de nordiska ländernasamt och förenta stater. är central förvaltningsmyndighetför ärenden om naturvård, i den mån sådana ärenden inte ankommer på annanstatlig myndighet. Till verkets förvaltningsområde hör även ärenden enUgt miljöskyddslagen(1969:387, ändrad senast 1981:860) i den mån dessa inte ankommer eller annan myndighet. Verket har tillsynöver efterlevnaden av lagen (1973:329) om hälso- och miljöfarUga varor (ändradsenast 1980:217) och i anslutning därtill meddelade föreskrifter, i den måntillsynen inte ankommer på annan myndighet. Till verket är produktkontrollnämnden knuten. Nämndenprövar frågor som avses i lagen om hälso- och miljöfarliga varor, i den månprövningen inte ankommer på annan myndighet. avgör efter utredning avsocialstyrelsens läkemedelsavdelning huruvida ett läkemedel får registreras,och därmed säljas på den svenska marknaden, eller ej. Bedömningen avregistreringsansökningen är ytterst omfattande och baseras bl. a. pådetaljerade kliniska, farmakologiska, kemiska och toxikologiska undersökningar.Registreringsverksamheten finansieras av företagen genom anmälnings- ochårsavgifter. Efter det att en produkt har registrerats följs produktenskvalitet och medicinska egenskaper av . NU1982/83:6 4 tions- och kontrollresurser sker såväl vidtillståndsgivning för produktion som vid återkommande inspektion av de olikaleden. Den medicinska kontrollen kan sägas vara inriktad dels påbiverkningskontroll, dels på bedömning av produkternas medicinska värde. Förbiverkningsarbetet har en särskild läkemedelsbiverkningskommitté inrättats. är central förvaltningsmyndighet förkonsumentfrågor och har till uppgift bl. a. att stödja konsumenterna ochförbättra deras ställning på marknaden. I anslutning härtill fullgörs deuppgifter som enligt marknadsföringslagen (1975:1418) ankommer på konsumentombudsmannen. a. ärenden enligtmarknadsföringslagen (1975:1418). är central förvaltningsmyndighetför livsmedelsfrågor. Regeringen har tillkallat en kommittémed uppdrag att utreda frågan om återkallelse av farliga varor. Enligt direktiven (Dir. 1982:60) skallkommittén kartlägga innebörden av gällande rätt på ohka produktområden iaktuellt hänseende. Vidare skall kommittén granska de praktiska erfarenheternafrån hittillsvarande arbete hos de myndigheter som övervakar produktsäkerhet.Utifrån sina överväganden skall kommittén ta ställning till om nuvarandeordning behöver kompletteras med någon form av återkallelse av farliga varor.Om lagstiftning befinns vara nödvändig skall förslag därom lämnas. Det erinrasi direktiven om att har rekommenderat medlemsländerna attbl. a. överväga lagstiftning på området. Kommittén skall i sitt arbete ta delav utländska erfarenheter. Handelspolitiska aspekter på frågan om återkallelseskall noga beaktas. Arbetarskyddsstyrelseh haruppmärksammat motion 1981/82:1589 (s) i här aktuell del och i en promemoriaanfört följande: Styrelsen känner inte till attmaskiner som förbjudits i systematiskt skulle ha exporterats tillländer med lägre arbetsmiljökrav. Däremot är det inte ovanligt att företagsäljer eller exporterar maskiner vars ekonomiska livslängd tagit slut. Skärpta miljökrav kan medföra att en viss maskin måstebyggas om för att fylla kraven. I ett sådant läge görs ingående ekonomiskaberäkningar där nyinvestering vägs mot ombyggnad. Om nyinvestering bedömsfördelaktigare kan maskinen antingen säljas eller få någon alternativanvändning där miljökraven uppnås till lägre kostnad. Maskinen behöver således inte vara "farlig" baraför att den visar sig olönsam i en viss produktion. Beträffande"farliga" processer gäller i princip samma förhållanden. NU1982/83:6 5 exempel på export av process är asbesttillverkningen iLomma. När arbetsmiljökraven för asbest skärptes lades tillverkningen ner ochutrustningen såldes till ett land där arbetsmiljökraven var lägre. Internationellt samarbete inom arbetarskyddet Internationella arbetsorganisationen () Genom sin anslutning tillNationernas förbund inträdde som medlem i (). beslutande församUng - internationella arbetskonferensen- sammanträder i regel en gång . Ärenden på dagordningen kan föranledabeslut antingen om internationella konventioner, avsedda att ratificeras avorganisationens medlemmar, eller om rekommendationer, avsedda att övervägas vidlagstiftning eller på annat sätt men utan den bindande karaktär som tillkommeren ratificerad konvention. Om beslutet är av mindre räckvidd ellerhuvudsakligen av formell innebörd, t. ex. då det gäller en begäran omutredning, brukar det ges formen av en resolution. normgivande verksamhet har efter hand kommit atttäcka flera av de traditionella områdena för arbetarskyddet, såsomskyddsåtgärder vid olika slag av arbeten och maskiner, arbetstid och vilotid,arbete av kvinnor och minderåriga samt arbetarskyddstillsyn. godkände vissa konventionersom har antagits av (prop. 1981/82:166, SoU 1981/82:56, rskr 1981/82:447).I proposition 1981/82:166 (bilaga s. 57) finns en förteckning över instrument,dvs. konventioner och rekommendationer, avseende arbetarskydd och arbetsmiljövilka har antagits av internationella arbetskonferensen . har i sitt betänkande (SOU 1976:4)Internationella konventioner inom arbetarskyddet redogjort för huvudinnehålleti de konventioner och rekommendationer som anknyter till arbetarskydds- ocharbetsmiljöområdet och som antagits av internationella arbetskonferensen underperioden 1919-1975.1 detta sammanhang kan nämnas att konvention nr 119 från år1963 avser maskinskydd (SOU 1976:4 s. 54). har till uppgift bl. a.att främja samarbetet mellan medlemsländerna på de ekonomiska, kulturella,sociala och vetenskapliga områdena. Inom har utarbetats eneuropeisk social stadga som undertecknats av 13 länder, däriblandSverige. Stadgan har sedermera ratificerats av med förbehåll för vissabestämmelser däri. Stadgan har till ändamål att levnadsstandarden skall höjasoch de sociala förhållandena i medlemsstaterna förbättras. Genom stadgan åtarsig medlemsstaterna att föra en politik som kan effektivt förverkliga bl. a.principerna om rätt för alla NU 1982/83:6 6 arbetstagaretill säkra och hälsosamma arbetsförhållanden och rätt för kvinnor samt barn ochungdom till särskilt skydd i arbetet. Innebörden av åtagandet anges närmare iolika artiklar i stadgan. Islutet av har inom Europeiska gemenskaperna (EG) utarbetats ettmiljöhandlingsprogram med rikthnjer för EG:s kommande engagemang inomarbetsmiljösektorn. har antagits ett socialthandlingsprogram som ger uttryck för organisationens ambitioner i fråga omförbättring av arbetsmiljön. Ett rådgivande utskott för säkerhet, hygien ochhälsoskydd på arbetsplatserna har inrättats. EG har antagit ett närmarehandhngsprogram för organisationens verksamhet inom arbetsmil-jöområdet. FN:sekonomiska kommission för (ECE) tillkom . Medlemmar är europeiskamedlemsstater och . En viktig uppgift för ECE är att främja handelsutbytetmellan de europeiska länderna. Detta sker bl. a. genom förberedelser för ochutarbetande av överenskommelser om standardisering. ECE utgör även forum församarbete på miljöområdet, särskilt rörande luftföroreningar. Europeiskafrihandelssammanslutningen (EFTA) har aktivt verkat för att undanröja tekniska handelshinder till följd av olika nationella bestämmelser. Särskild uppmärksamhet har därvid ägnats åt tryckkärl, lyftdon, jordbruks maskiner och traktorer. Vidare har man inom EFTA sökt medverka till ett sådant besiktnings- och kontrollsystem att den provning och besiktning som utförs i exportlandet av ett auktoriserat organ kan godtas även med hänsyn till importlandets bestämmelser. En överenskommelse mellan myndigheter inom EFTA:s ursprungliga medlemsstater föreligger om visst godkännande av provning och besiktning av tryckkärl. Vid arbete med jordbruksmaskiner och traktorer finns fastställda regler. finns även för förarhytter på traktorer. har godkänttre överenskommelser om ömsesidigt godkännande av provning, nämligen för tryckkärl, lyftdon samt traktorer och jordbruksmaskiner. ' () är i hälsovårdsfrågor. WHO verkar förforskning, utbildning och information i nämnda frågor, anordnar sammanträdenoch seminarier i skilda ämnen samt sänder experter som rådgivare i hälso- ocharbetshygieniska frågor till länder som så begär. Samarbetet mellan och WHOsker systematiskt genom /för yrkeshygien. Organisationenför ekonomiskt samarbete och utveckling () har inom ramen för sinahuvuduppgifter gjort insatser för standardisering och harmonisering i syfte attundvika snedvridning och diskriminering i den internationella konkurrensen.Rekommendationer har antagits avseende olika slag av maskiner och andratekniska anordningar. bildade en miljökommitté som har tagit uppmiljöproblem inom olika sektorsgrupper för bl. a. luft, vatten och kemiskaämnen, deras följdverkningar och kontrollåtgärder däremot. NU1982/83:6 7 kommitté för sysselsättningsfrågor och sociala frågor harväckts förslag om och gjorts förberedelser för en närmare behandling av vissaspörsmål om den industriella miljön. FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) har isamarbete med ägnat intresse åt arbetarskyddet inom skogsbruket, bl. a.genom utarbetande av en guide rörande arbetarskydd vid skogsarbete. Internationella standardiseringsorganisationen (ISO)svarar för all internationell standardisering utom på elområdet. SvenskISO-medlem är (), som har varit verksamsedan år 1922 och är centralorgan för standardiseringen i vårt land. Standardiseringsarbetet i ISO bedrivs i ett stort antalkommittéer och arbetsgrupper som utarbetar och framlägger förslag tillstandarder m. m. Resultaten ges formen av internationella standarder som äravsedda att utgöra underlag för motsvarande nationella standarder. Flera av destandarder som antagits av ISO har helt eller till vissa delar sin tillämpninginom arbetsmiljöområdet. Det gäller framför allt standarder som avser tekniskaanordningar och produkter av olika slag, kvalitetskontroll, provningsnormer,mätmetodik m. m. Internationella elektriska kommissionen (lEC) bildades år1906. Svensk lEC-medlem är Svenska elektriska kommissionen (SEK). Liksom i ISObedrivs standardiseringsarbete i en rad kommittéer och arbetsgrupper somutarbetar och framlägger förslag till standarder och rekommendationer. Åvenbland dessa finns ett stort antal som behandlar frågor som rör arbetsmiljönfrämst i vad avser elsäkerhet hos oHka slags tekniska anordningar ochutrustningar, installationer m. m. Inom lEC behandlas och utges standarder påakustik- och bullerområdet. Beträffande standardisering sker ett västeuropeisktsamarbete mellan samtHga EFTA- och EG-medlemsländer samt inom ComitéEuropéen de Normalisation (). Ett sådant samarbete på elområdet mellan 14västeuropeiska länder äger rum i Comité Européen de NormalisationElectrotechnique (CENELEC). FN:s internationella atomenergiorgan (lAEA) har säte iWien. lAEA har till uppgift att främja atomkraftens fredUga användning. Dessverksamhet inleddes . lAEA samarbetar med ansvariga internationellatransportorgan för att åstadkomma bl. a. gemensamma säkerhetsföreskrifter förtransport av radioaktivt material, avsedda att inarbetas i nationella ochinternationella transportreglementen och att tillämpas till lands, till sjössoch i luften. International Occupational Safety and Health InformationCentre (CIS), som är anknutet till , bildades med säte i uppgift är att genom s. k. CIS-centraJer i ett 30-tal länder - i vårt landarbetarskyddsstyrelsen - samla in betydelsefullt informationsmaterial påarbetarskyddets område samt att översätta och systematisera detta material ochtillhandahålla upplysningar därom. NU1982/83:6 8 Internationella överenskommelser m. m. beträffandeläkemedel och kemiska produkter På den internationellaläkemedelslagstiftningens område sker kontinuerligt vissa förändringar. Förhithörande frågor finns aktiva arbetsgrupper inom EFTA, WHO (), WHO:sregionalkontor för () och (). ÄvenEuropaparlamentet arbetar aktivt med sådana frågor. Som exempel på sådanaarbetsområden kan nämnas registrering av läkemedel, informationsfrågor,principer för prissättning av läkemedel och återbäring av läkemedelskostnader. De länder i som är anslutna till EG har via sinaindustri- och hälsovårdsdepartement en naturlig kanal för informationsutbyte.Detta gäller både information från de övernationella organen till den egnaindustrin via statstjänstemän och information från industrin till deövernationella organen. Genom goda kontakter mellan industrin och resp.departement kan man tidigt bli informerad om och påverka handläggningen avläkemedelsfrågor. WHO har dragit upp riktlinjer för ett aktionsprogram påläkemedelsområdet, som framför allt riktar sig till . En modellistapå omkring 200 basläkemedel till stöd vid utformningen av en effektiv,nationell läkemedelspolitik har ställts samman. Aktionsprogrammet omfattar bl.a. läkemedelsinformation, utbildningsprogram och konsultinsatser samt stöd viddistribution, lagring och anskaffning av bra och billiga läkemedel. Dessariktlinjer har svenskt stöd. Lyckas WHO utforma ett fungerande och effektivtläkemedelsprogram för har extra bidrag till programmet utlovats frånsvensk sida. Läkemedelsindustridelegationen har i sitt betänkande (SOU1980:33) Svensk läkemedelsindustri gjort vissa bedömningar om den framtidainternationella handeln med läkemedel. Bedömningarna är delvis baserade på ettantal i betänkandet angivna framtidsstudier. Delegationen anför bl. a. följande(s. 38): I flertalet redovisade studier avläkemedelsbranschen antas att framtiden i stor utsträckning kommer att påverkas av politiskt betingade förändringar i industrins miljö. Det är främst utvecklingen inom områdena läkemedelsre gistrering och priskontroll som fokuseras. Dessutom förväntas vissa åtgärder komma att förändra industrins produktions- och marknadsföringsbetingel ser. För att ett läkemedel skall få säljas måste det godkännasav en särskild myndighet i varje land. För godkännande måste läkemedletuppfylla bestämda krav som skall bestyrkas med en omfattande dokumentation. Bådekravens innebörd och fordringarna på dokumentationen varierar från land tillland. Detta uppges innebära problem för läkemedelsindustrin i form avmerkostnader och tidsfördröjning. NU1982/83:6 9 Framtidsstudierna antar samstämmigtatt läkemedelskontrollen i olika länder kommer att skärpas och gradvis anpassastill amerikanska FDA'-normer. förväntar man sig en viss harmoniseringav kraven. Inom EG bedrivs ett arbete med syfte att få en norm för läkemedelskontrollsom kan gälla i alla medlemsländer. Åven mellan de nordiska länderna pågår ettarbete för att samordna registreringskraven. Dessa arbeten kan dock inte väntasleda till några mer omfattande resultat på kort sikt. Kemiska produkter m. m. Inom EG bedrivs ett omfattandearbete inom miljövårdsområdet. Beträffande giftiga ämnen bör nämnas attministerrådet har antagit direktiv angående klassificering, paketeringoch märkning av giftiga substanser. Direktiven har fortlöpande ändrats. antog EG direktiv för notifikation av nyakemikalier. Direktiven innebär att en ny kemikalie innan den får föras ut påmarknaden skall notifieras till en viss myndighet i något . En redogörelse för beslutade och föreslagnamiljövårdsåtgärder inom EG återfinns i publikationen State of the Environment,Second Report 1979, s. 115-121. Andra länders möjligheter att direkt delta i EG:söverenskommelser är mycket begränsade. Däremot kan man teckna avtal ominformationsutbyte i miljöfrågor. Sådana avtal har EG med ett flertal länder,bl. Överenskommelsen om miljövårdssamarbete mellan och EG,som ingicks , syftar till ett regelbundet informations- ochmeningsutbyte i miljövårdsfrågor, i första hand angående långväga transport avluftföroreningar, luftföroreningar från motorfordon, kontroll av produkter somär farliga för människan och miljön, informationssystem inom miljövården samtregionala insatser för att skydda den miljön. har utfärdat en vädjan till alla ländersom exporterar giftiga kemikalier att tillsammans med varje exportsändningskicka med uppgifter om vilka restriktioner för ämnet som gäller iexportlandet. Detta skulle underlätta hantering av giftigakemikalier, då de ofta saknar egna experter på området. har ett omfattande program beträffande kemikalier.Programmet syftar bl. a. till att harmonisera testmetoderna för kemikalier i deolika länderna. Därigenom skulle man lättare kunna hta till andra länderstestresultat och inte behöva ha en dyrbar och omfattande testutrustning i varjeenskilt land. Programmet omfattar även frågor rörande procedurer förinformation beträffande kemikaUer i internationell handel. Inom detta programanordnas ett möte på hög nivå. har vidare rekommenderatmedlemsländerna att överväga möjligheten till lagstiftning med exportförbud förfarliga varor, dvs. varor som medför allvarlig och direkt risk för konsumentersliv, hälsa och säkerhet. NU1982/83:6 10 har som det enda av ett system för att notifiera andra länder om export av varor somär farliga men inte så riskfyllda att ett exportförbud är motiverat. När ettföretag vill exportera konsumentprodukter som i något avseende inte uppfyllerkrav enligt Safety Act, Federal Hazardous Substances Act ellerFlammable Fabrics Act skall anmälan göras till SafetyCommission, det amerikanska produktsäkerhetsverket. Anmälan skall ske senast 30dagar före export. informerar därefter lämplig myndigheti mottagarlandet om varusändningen och om de uppgifter, t. ex. om vilkenstandard som inte följs, som den amerikanska exportören har lämnat. Tankenbakom detta system är att mottagarländerna, om de anser det befogat, skallkunna vidta åtgärder för att förbjuda importen samt informera exportören omdetta. Vissa överväganden har gjorts av nuvarande administration omändring eller avskaffande av de här redovisade reglerna. har mot bakgrund av detamerikanska notifikationssystemet uppdragit åt kommitténs arbetsgrupp attöverväga ett liknande system för . a. handelspolitiska skälkan dock göra det problematiskt att få till stånd ett notifikationssystem.Olika länders skiftande säkerhetslagstiftning medför att kraven är olika.Därigenom gynnas resp. missgynnas vissa länders exportföretag. Inom (Allmänna tull- och handelsavtalet) har från ettantal väckts förslag om obligatorisk notifikation till förexportvaror som inte får saluföras i produktionslandet. kod för multinationella företag Inom en under ECOSOC upprättadkommission med representanter för 48 stater har utarbetats ett utkast till kodrörande multinationella företag. Arbetet har pågått . I en rapportfrån ECOSOC (E/ C. 10/1982/6) presenteras utkastet. Det innehåller f. n.