bet · G601KU30 · 1982-12-31 00:00:00 — Per har i denna fråga läinnatuppgiften att han blev uppringd av . Åsling, som gavhonom i uppdrag att kalla till extra bolagsstämma och meddelade honomatt han skulle ställa sin plats i styrelsen till förfogande. Anledningenhärtill var att det skulle finnas en plats i styrelsen för hans efterträdaresom verkställande direktör. , före bolagsstämman,omtalade . Åsling för hinom att inte skulle bli styrelsensordförande utan i stället Statsföretags verkställande direktör. . Åslingmeddelade därvid, att han förhandlat med om detta och att hanvänt sig till styrelsens ledamöter för att hindra, att de ställde sina platsertill förfogande och för att de skulle acceptera KU1982/83:30 29 som verkställande direktör. Sedan Per 1980 avböjt ett erbjudande att blilandshövding kom man överens om att han skulle stanna som verkställandedirektör till bolagsstämman 1983 och att han skulle efterträdas av styrelsensordförande . Enligt . Åslings uppgifter införutskottet växte missnöjet med Per såväl i som idepartementet, och underhandlingar togs upp med om att Per skulle avgå som verkställande direktör tidigareän 1983. Utskottets granskning har i dennadel avsett vissa kontakter som statsrådet eller hans medarbetarepå uppdrag tagit med efter regeringsskiftet hösten1982. Utskottet redogör i det följande för de närmare omständigheterna kringdessa kontakter. En mera detaljerad redogörelse lämnas i uppteckningarna överutfrågningarna med , och , bilaga 10B-D. , som varit ledamot av sedanbörjan av , utsågs till ordförande i styrelsen. Kort efter regeringsskiftet ringde NoreSundberg på uppdrag till . Syftet med samtalet varenligt de uppgifter som lämnats inför utskottet dels att informera omatt många av de stathga företagen tillhör arbetsgivarorganisationen ochinte som Ncb är medlemmar i , dels att det fannsskäl att inte f. n. sälja pappersbruk. hade hört atten sådan försäljning hade aktualiserats inom Ncb och ansåg det angeläget attfrågan blev föremål för ytterligare överväganden. Detta motiverades avintresset av att så långt möjligt effektivisera de statliga skogsindustriellaintressena och behovet av undersökningar om möjligheterna att hitta en lösninginom för , om det var angeläget för Ncb att avyttraföretaget. uppfattade, enligt vad han uppgivit införutskottet, i båda hänseenden samtalet med som en vidarebefordranav en order av . På nästkommande styrelsesammanträde diskuteradesfrågan om företagets utträde ur SAF och inträde i SFO. a. konstaterades attNcb enligt gällande regler inte kunde lämna SAF förrän tidigast år 1984.Diskussionen i styrelsen ledde till, att verkställande direktören fick iuppdrag att vidta erforderliga åtgärder för organisationsbytet. 1 , kort före Ncb:sstyrelsesammanträde den 8:e samma månad, fick per telefon frånRoine besked om att han skulle ersättas på ordförandeposten.Telefonsamtalet hade enligt KU1982/83:30 30 föregåtts av att frågan anmälts iregeringen vid en s. k. lunchberedning. Som orsak till ordförandebytet harRoine uppgivit, att man från regeringens sida ville ha en ordförandei Ncb som regeringen kunde känna förtroende för vid behandlingen av de problemsom fanns vid säckpappersfabrik. Enligt uppgifter inför utskottet sökte han RoineCarlsson vid upprepade tillfällen för att på styrelsens uppdraginformera honom om styrelsens planer beträffande Väjafabriken. Det gickemellertid aldrig att få till stånd något sammanträde. Vid ett tillfälleförsökte komma till tals med i riksdagsfoajén.Enligt hade inte heller tid tillnågot samtal. har sagt sig inte ha något minne av att Östlingbegärt något sammanträffande. Vid mötet i riksdagsfoajén gav en kortfattad orientering över det aktuella läget i Ncb. Domänkoncernens s. k. Italienaffärer företog justitiekanslern() med anledning av en anmälan en ingående utredning om domänverketsengagemang för försäljning av trähus till , en affär som ledde tillmiljonförluster för koncernen. JK riktade i sitt beslut kritik på ett flertalpunkter mot bl. a. domänverkets generaldirektör och överdirektör. Ärendetföranledde JK att ta upp frågan om omfattningen av den offentliga insynen i ochstatsmakternas tillsyn, kontroll och styrning av verksamheten i statsägda bolagsom direkt är knutna till en statlig myndighet. JK:s uttalanden är återgivna igranskningspromemorian bilaga 10 A, till vilken hänvisas. Hithörande frågor harockså tagits upp av ordföranden i domänverkets styrelse som införutskottet redovisat sin syn på relationerna regeringen-affärsdrivandeverk-dotterbolag till verken (se bilaga 10 G). Det bör nämnas att de s. k.Italienaffärerna ledde till att domänverkets styrelseledamöter konstaterade attverkets högsta ledning på grund av vad som förevarit saknade det förtroende somvar en nödvändig förutsättning för att återupprätta verkets anseende och föratt åter få i gång ett effektivt arbete inom domänkoncernen. Det konstateradesatt nödvändiga åtgärder ankom på regeringen. Enligt vad uppgivit inför utskottet harregeringen inte i något skede varit informerad om de s. k. Italienaffärernamedan dessa pågick. Sedan JK påbörjat sin utredning uppdrog regeringen i beslutden åt domänverket att verka för att justitiekanslern fick tadel av sådana handlingar och erhålla sådana uppgifter rörande verksamheten inomdomänföretagskoncernen som han ansåg behövliga i sin utredning om domänverket. gav regeringen i uppdragatt förhandla med domänverkets generaldirektör och överdirektören.Förhandlingarna ledde till att överdirektören begärde sitt entledigande och attgeneraldirek- KU1982/83:30 31 tören befriades från alla uppgifter som ankom på honom somgeneraldirektör i domänverket fr. o. m. . Fram tillförordnandetidens utgång skall han stå till regeringensförfogande för de uppdrag som regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer ger honom. Uppdraget skall avse frågor i domänverkets verksamhet.Sedan JK påbörjat sin utredning uppdrog regeringen i beslut den 3 februari 1983åt domänverket att verka för att justitiekanslern fick ta del av sådana handlingaroch erhålla sådana uppgifter rörande verksamheten inom domänföretagskoncernensom han ansåg behövliga i sin utredning om domänverket. Granskningsärendet ger förstanledning till några principiella uttalanden. Statliga aktiebolag är liksom privata underkastadeaktiebolagslagens regelsystem. Detta betyder att även ett statligt bolag är ensjälvständig juridisk person, där det högsta beslutande organet ärbolagsstämman. Vid denna utövar aktieägarna sin rätt att besluta i bolagetsangelägenheter. a. utses styrelse och revisorer för bolaget. Styrelsenutser sedan i sin tur en verkställande direktör, som svarar för den löpandeförvaltningen. Ledningen och förvaltningen i övrigt tillkommer styrelsen.Uppstår det en konflikt mellan styrelsen och bolagsstämman kan den senare närsom helst ersätta de styrelseledamöter som utsetts av stämman. Styrelsen ochverkställande direktören är i princip skyldiga följa de direktiv sombolagsstämman meddelar. Stämman får emellertid inte dirigera förvaltningen isådan utsträckning att styrelsen förlorar sin ställning som ansvarig handhavareav förvaltningen. Detta har betydelse för bolagets ansvar gentemot sinaborgenärer. Den formella styrningen av de bolag där staten helt ellerdelvis äger aktierna kan alltså endast utövas på bolagsstämman. a.valet av styrelse och möjligheten att i bolagsordningen föra in särskildabestämmelser om exempelvis bolagets målsättning kan statens representanter påbolagsstämman påverka inriktningen av bolagets verksamhet. En annan form av styrning som kan användas i förhållandetill ett statligt bolag såväl som till varje annat fristående rättssubjekt äratt i den mån anslag beslutats för bolagets verksamhet föreskriva särskildavillkor för anslagets användande. Bolaget kan då självfallet undandra sigstyrningen genom att avstå från att utnyttja anslaget. Några andra formella styrmedel än de angivna finns inte.Det bör dock i sammanhanget erinras om att staten självfallet kan sluta avtalmed ett statligt bolag (liksom med vilket annat fristående rättssubjekt somhelst), varigenom bolaget frivilligt går med på att inskränka sinhandlingsfrihet på sätt som staten önskar (jfr t. ex. avtalen mellan staten ochprogramföretagen inom radio och TV). Ett bolag kan också gå med på att skrivain bestämmelser i KU1982/83:30 32 bolagsordningen om att vissa av bolagets beslut skallunderställas regeringen eller annan statlig myndighet. återgivna regelsystem betyder självfallet inte attunderhandskontakter mellan ägare och den direkta bolagsledningen inte skulle fåförekomma. Det ligger i sakens natur att särskilt i bolag med endast en ellerett fåtal aktieägare är sådana underhandskontakter angelägna för att undvika konfliktermellan bolagsledning och aktieägare. Detta gäller naturligtvis i särskilt höggrad när staten är den ende akfieägaren. Eftersom det direkta ägaransvaret härutövas av regeringen är det enligt utskottets mening nödvändigt med ettförtroendefullt förhållande mellan det ansvariga statsrådet och resp.bolagsledning. Det bör hållas i minnet att regeringen även har ett politisktansvar i fråga om den statliga företagsverksamheten oberoende av i vilken formden bedrivs. I detta sammanhang bör erinras om de uttalanden somgjordes vid tillkomsten av Statsföretag 1969 (se prop. 1969:121,statsutskottets utlåtande 1969:168). Statsföretags uppgift angavs vara attfungera som ett mellanled i förhållandet mellan regeringen och de statligabolagen. Dess uppgift skulle vara att ta ansvaret för den översiktligaplaneringen i stort av de statliga företagen, varmed främst avsågs frågorrörande investeringar av sådan omfattning att de i väsentlig grad påverkadeföretagssektorns struktur eller innebar upptagande av ny verksamhet. Detframhölls, att efter tillkomsten av Statsföretag kunde man skilja mellan beslutav mer allmän innebörd, vilka fattas av den politiskt ansvariga instansen ochbeslut som huvudsakligen är ekonomiskt/tekniskt motiverade, vilkaförvaltningsbolaget fattar vid utövande av sitt ägaransvar gentemotdotterbolagen. Utskottets granskning av vad som förekommit både vadgäller Statsföretags och Ncb:s ledningsfunktioner illustrerar på ett påtagligtsätt vilka svårigheter som kan uppkomma när skilda uppfattningar i centralafrågor framkommer mellan ägaren-staten å ena sidan och å andra sidan en statligföretagsledning. Gränsen för vad som från konstitutionella utgångspunkter skallanses otillbörligt handlande från regeringens eller ett enskilt statsråds sidai en sådan situation är utomordentligt svår att dra. Uppkommer t. ex. frågor omekonomiska åtaganden från statens sida beträffande den statliga företagsamhetenär det självklart att vid beredningen av frågan regeringen på ett så tidigtstadium som möjligt under beredningsarbetet redovisar sin syn beträffande vilkaåtgärder som bör vidtas. Stannar regering och företagsledning i helt skildabedömningar härvidlag kan ägaren liksom i all annan företagsamhet komma i ettläge där ett byte i ledningen framstår som den enda lösningen. De nu aktuella ärendena, som ingående har utretts avutskottet, har gett vid handen att det finns ett behov av vissa klarlägganden ifråga om förhållandet mellan regeringen och den statliga företagsamheten istort. Det är bl. a. frågan om den faktiska ansvarsfördelningen mellanstaten/ägaren och en statlig bolagsledning som enligt utskottets mening ärviktig att KU1982/83:30 33 De önskemål som därvid skall tillgodoses är åena sidan statsmakternas behov av en övergripande kontroll och insyn, särskilti företag där staten gett stora kapitaltillskott, och å andra sidan bolagsledningensrätt till handlingsutrymme för att fullfölja sina förvaltningsuppgifter iföretaget. Som framgår av uppteckningarna från utfrågningarna harolika tolkningar och personliga uppfattningar om händelseförloppen redovisats.Utskottet har inte anledning att närmare beröra vad som därvid framkommit utankonstaterar att såväl . Åsling som i de aktuella fallenenligt vad de uppgivit inför utskottet förankrat sina åtgärder i regeringen.Från konstitutionell synpunkt ger granskningsärendet i dessa delar inteutskottet anledning till kritik. Beträffande förhållandet mellan de affärsdrivande verkenoch deras dotterbolag har JK i sin utredning angående domänverket pekat påväsentliga brister i det system som härvid har tillämpats. Utskottet anser detmycket angeläget att dessa frågor blir föremål för utredning. Enligtvad utskottet har inhämtat är direktiv till en utredning i bl. a. sådanahänseenden under utarbetande i . Utskottet har för avsikt att med storuppmärksamhet följa frågan om förhållandet mellan regeringen och den statligaföretagsamheten. Utöver det anförda föranleder granskningsärendet ingauttalanden från utskottets sida. Beslut om devalvering 1982 Som framgår av redogörelsen förproceduren i samband med regeringsskiftet (se avsnitt 1 ovan) valdes OlofPalme till ny statsminister . anmäldestatsministern för de statsråd han utsett att tillsammans med honomingå i regeringen. I anslutning härtill avgav statsministern enregeringsförklaring. beslöt riksbanksfullmäktige med denpartirepresentation som gällt att devalvera den svenskakronan . Enligt fullmäktiges protokoll anmälde riksbankschefen att denfillträdande regeringen önskade genomföra devalveringen som en del av sinekonomiska politik. Mot beslutet reserverade sig ordföranden (m). I ettsärskilt yttrande (riksbankschefen samt 1 fp och 1 c) anfördes följande. Det är vår uppfattning, som ocksådelas av den avgående regeringen, att den kvarvarande majoriteten iriksbanksfullmäktige ej bör hindra en nytillträdande regering, som kommer attkunna förfoga över egen majoritet i fullmäktige, att genomföra sin ekonomiskapolitik. Bankoreglementet kräver att alla närvarande fullmäktigeledamöter avgersina röster. Det går därför inte att avstå från att rösta om fullmäktige skallkunna fatta ett beslut i enlighet med förslaget. Därför röstar vi ja fillförslaget om devalveringen. Våra ja-röster är således uteslutande ett uttryckför vår uppfattning om en rimlig konstitutionell praxis och inte för vårbedömning av åtgärden som sådan. 3 1982/83. KU1982/83:30 34 Beträffande vilkainformationsåtgärder m. m. som vidtogs före devalveringsbeslutet har bl. a.följande uppgifter lämnats utskottet i en promemoria från . kallade på initiativav de nordiska finansministrarna och centralbankscheferna tillett samrådsmöte på . Under detta möteklargjordes att den tillträdande socialdemokratiska regeringen mot bakgrund avden svenska ekonomins strukturella svaghet och av det pågående, utomordentligtstarka valutautflödet, bedömde det som nödvändigt att genomföra en omedelbaroch kraftig förstärkning av den svenska konkurrenskraften genom att devalveraden svenska kronan. De nordiska representanterna fick möjlighet att ge sinasynpunkter på denna åtgärd, och dessa synpunkter vägdes in vid det slutligaställningstagandet. Under loppet av ägde kontakter vidare rummed ledningen för och den västtyska centralbanken.Samtidigt informerades övriga riksdagspartier, arbetsmarknadens parter ochnäringslivsorganisationerna. Uppgifter beträffande sistnämndainforma-fionsinsatser lämnas i bilaga 11 A till detta betänkande. På initiativ av de nordiska finansministrarna utreds f. n.frågan om utökat nordiskt samarbete på det valutapolitiska området av . Enligt promemoria har praxis sedan 1976varit att finansministeriet och/eller i resp. nordiskt land pertelefon eller på annat sätt under hand meddelat övriga länder om fattat devalveringsbeslut.Mötet på innebar att en regelrätt konsultation medde nordiska ländernas regeringar hölls. Det var enligt finansdepartementetspromemoria första gången sedan valutasamarbetet i den s. k. ormen avbröts 1977som en dylik konsultation hölls före ett devalveringsbeslut. Utskottet vill erinra om den granskning utskottet företog1978 avseende de devalveringsbeslut som fattades våren och (se KU1977/78:35 s. 28 ff). Granskningen avsåg bl. a. de kontakter och överläggningarregeringen haft i frågan med andra länder, oppositionspartierna etc. Det nu aktuella devalveringsbeslutet har diskuterats iriksdagen vid ett flertal tillfällen. a. besvarade finansministern den 28oktober 1982 en fråga om devalveringens betydelse för det nordiska samarbetet(se RD 1982/83:18). Frågan om valutapolitiskt och monetärt samarbete i Nordenhar i olika sainmanhang behandlats i (se bl. 27 sessionen1979 medlemsförslag A5 24/e, 28 och 29 sessionerna 1980-81 meddelanden omrekommendation 2/1979/e samt rådets berättelse till 31 sessionen 1983 s.96-99). I samband med ärendets behandling har finansminister införutskottet lämnat upplysningar i saken. (Se bilaga 11 B). Av utfrågningen med finansministern framgick bl. a.följande: fick den socialdemokratiska partiledningen besked omatt det enligt riksbanksledningens bedömning hade startats en klart spekulativ KU1982/83:30 35 operation riktad mot den svenska kronan beroende på uppenbarligen förväntade sig en kraftig svensk devalvering. På förmiddagenmellan kl. 1/2 10 och 11 denna dag hade valutautflödet uppgått till ca enmiljard kronor. Mot bakgrund av risken för fortsatt betydande valutäutflödefördes.under de närmaste dagarna härefter en rad diskussioner mellanriksbankschefen och . Frågan gällde bl. a. möjligheterna att i avvaktan påett devalveringsbeslut hålla den svenska valutamarknaden stängd. Den nyaregeringen skulle tillträda . drog slutsatsen att någonnedskrivning av kronan inte kunde ske förrän . den 6oktober meddelade riksbankschefen att hade devalverat . Detfanns anledning att befara ett valutautflöde ur i stor skala. Vissaerfarenheter tydde på att man kunde räkna med ett så stort valutautflöde som 10miljarder kronor fram till fredagseftermiddagen . ochriksbankschefen kom överens om att den svenska skulle underrättaövriga nordiska centralbanker om att den nytillträdande regeringen i Sverigeförberedde ett valutapolitiskt beslut. ringde tillfinansministrarna i de övriga nordiska länderna och meddelade att en svenskdevalvering skulle äga rum så fort den nya regeringen hade tillträtt. ägde överläggningar rum på , därförutom den dåvarande svenska riksbanksledningen, samtliga nordiskacentralbankschefer och finansministrar deltog. Den västtyske centralbankschefensamt chefen för den internationella valutafonden underrättades per telefon omde planerade åtgärderna. hade den tillträdande regeringen ettsammanträde för att fatta ett informellt beslut om att skriva ner den svenskakronan. Riksbanksfullmäktiges beslut fattades därefter . -utgick ifrån att riksbankschefen skulle inforinera den sittanderegeringen om det blivande devalveringsbeslutet. Först lämnades information till regeringen av densocialdemokratiska partiledningen. - ägde regelmässigtkonsultationer rum mellan de nordiska länderna i bl. a. valutapolitiska frågor.Sverige och även tillhörde den s. k. valutaormen. EfterSveriges utträde ur valutaormen har enligt uppgift detta konsultationsförfarandeupphört. I samband med granskningen har utskottet tagit del av enskrivelse i noveinber 1982 från finansministern till chefen för deninternationella valutafonden, vari lämnas vissa uppgifter om inriktningen avden nya ekonomiska politik m. m. Utskottets granskning har gett vid handen att företrädareför den tillträdande socialdemokratiska regeringen förraåret bedömde det som oundgängligen nödvändigt att vidtogvalutapolitiska åtgärder för att motverka det kraftiga valutautflödet urlandet. Det är mot denna bakgrund devalveringsbeslutet får ses.Från de synpunkter har att företräda finns inte KU1982/83:30 36 anledning att gå in på de bedömningar som gjordes i dettahänseende. Förberedelserna för själva devalveringen gjordes i samarbete med dendåvarande riksbankschefen, vilken enligt Feldts uppgifter inför utskottetförutsattes informera regeringen. Det kan tilläggas att vid riksbanksfullmäktigesbeslut om devalvering överläts avgörandet i realiteten till den nyamajoriteten. Vad gäller de konsultationer som företrädare för dentillträdande regeringen genomförde med de nordiska ländernas finansministraroch internationella valutafonden m. fl. vill utskottet framhålla att dessaåtgärder i hög grad får anses befogade. Det är självfallet mycket angeläget attkonsultationer med andra länder, inte minst med de nordiska, förekommer frånsvensk sida i viktiga valutapolitiska frågor. Utskottet vill dock framhålla,att den sittande regeringen borde ha informerats därom i förväg. I ett tidigare avsnitt av detta betänkande där utskottetredovisar proceduren i samband med regeringsskiftet (se ovan s. 3 ff.) harutskottet pekat på vissa problem som till följd av regeringsformens regler omregeringsbildningen kan uppkomma bl. a. i samband med ett regeringsskifte efterett allmänt val. Utskottets granskning, som självfallet inte avserriksbanksfullmäktiges handläggning av devalveringsfrågan, har utöver det sagdainte gett anledning till något särskilt uttalande. Vis.sa frågor rörande den ekonomiska uppgörelsen isamband med bildandet av , m. m. Utskottet har till granskning tagitupp vissa frågor rörande bildandet av - . Det gällerdels den köpeskilling som enligt uppgörelsen utgick till för av dess järnvägsrörelse TGOJ, dels regeringens beslut i juni 1981om utbetalning av 200 milj. kr. till som del av rekonstruktionslån enligttidigare antagen plan. För närmare uppgifter hänvisas till en upprättadkanslipromemoria, bilaga 12. revisorer har på uppdrag av näringsutskottetgranskat uppgörelsen och lämnat redovisning över denna i förslaget 1981/82:8.Revisorerna uttalade enhälligt att de från sina utgångspunkter inte hade någonanmärkning mot uppgörelsen om bildandet av "utom i vad avsåg denersättning som utgått för överlåtelsen till bolaget av TGOJ-rörelsen". I anslutning till sin granskning uppmärksammaderevisorerna även redovisningen av det rekonstruktionslån för som /82. Lånet hade tagits i anspråk för förlusttäckning avseende år1980. Detta förfarande kritiserades av revisorerna. Revisorernas förslag behandladesav näringsutskottet (NU 1982/83:9). Såvitt gällde TGOJ instämde KU1982/83:30 37 utskottet i revisorernas uttalande att ersättningen förjärnvägsrörelsen tedde sig omotiverat hög. I en reservation (m, c, fp)framhölls att det på denna punkt fanns skäl att hänvisa till de-speciellaomständigheter som föranlett uppgörelsens innehåll i denna del, vilket ocksåframgått av revisorernas rapport. Utskottet vill erinra om att den plan, som regeringen redovisadei prop. 1977/78:87, förutsatte att rekonstruktionslån av högst 1 800 milj. kr.skulle anvisas för de fem budgetåren 1977/78-1981/82 efter särskilda förslag.För /82 angavs 200 milj. kr. I budgetpropositionen 1981 begärderegeringen i enlighet med planen att nämnda belopp skulle anvisas. I det sammanhanget lämnades ingen redovisning omatt förlust för kunde bli avsevärt större än beräknat.Regeringen biföll en ansökan från om utbetalning av detanvisade beloppet för att täcka förlust avseende trots att riksdagensanvisning gällde /82 och förutsatt verksamhetsår 1981. Utifrån de synpunkter har attanlägga finner utskottet angeläget att understryka den kritik som anförts motuppgörelsen i vad avser TGOJ av såväl revisorer som riksdagensnäringsutskott. Denna kritik ger anledning till antagande att ärendet inteberetts tillräckligt omsorgsfullt inom . Regeringens redovisning till har vad gällerrekonstruktionslånet inte varit fullständig. Regeringens beslut om utanordningav det sista delbeloppet för att täcka förluster - för vilket årmedel tidigare anvisats - överensstämde inte med de för redovisadeförutsättningarna. Utskottet finner regeringens handläggning av denna frågaotillfredsställande. I utskottets granskning har tagitsupp handläggningen i regeringen av frågan om överlåtelse till kommunav portalbyggnader. i öppnades för vård av sjukaår 1752 och var äldsta allmänna sjukhus. Sedan länslandsting låtit nedlägga lasarettets verksamhet har av kulturhistoriskaskäl de kirurgiska och medicinska klinikernas byggnader samt vissapersonalbostäder m. m. bevarats för.nya funktioner.