bet · G601NU35 · 1982-12-31 00:00:00 — Bolaget ägs av kommun.Malmöhus NU1982/83:35 20 , och samt 15enskilda företag (Näringslivet). Syftet med bolaget är att stödja, stimulera,skapa och vidareutveckla annan varaktig och lönsam näringsverksamhet änvarvsrörelse i och kommuner. Statens förhållande till bolaget regleras främst genom ettregeringsbeslut (vilket ersatte ett tidigare beslut den19 ). Av beslutet framgår bl. a. följande. Tillskottsmedlertoch vad som härflyter frän dessa såsom räntor, utdelningar m. m. får användasendast för de ändamål som anges i bolagsordningen. Tillskottsmedlertfår tas i anspråk endast för verksamhet som bedöms kunna vara eller bliföretagsekonomiskt lörtsam ävert om verksamheten omfattar ett högt risktagande,men inte för verksamhet som kan finansieras med krediter på normalamarknadsmässiga villkor på den allmänna kreditmarkrtaden. Bolaget fårirtte utan regeringerts medgivande besluta om utbetalning till aktieägarna avbolagets medel vare sig genom vinstutdelning eller pä annat sätt med högrebelopp än vad som per räkenskapsår motsvarar av bolagets aktiekapitalminskat med vad som av tillskottsmedlen kan ha använts för ökning avaktiekapitalet. Bolaget skallför varje räkenskapsår betala en avgift till statert. Avgiften skall för detförsta och för det andra räkenskapsåret utgå med 2 resp. av av dettillskott som har utbetalats till bolaget. Fr. o. m. det tredje räkertskapsåretskall avgiften utgå av av tillskottet. Avgiften skall inbetalastill kammarkollegiet senast efter varje räkenskapsårs utgång. Ägarnas inbördes relatiorter regleras i ettkonsortialavtal dem emellan, daterat . Enligt avtalet skall defyra förstnämnda ägarna inledningsvis äga vardera och Näringslivettillsammans av aktierna. Aktiekapitalet uppgår till 26,6 milj. kr.,fördelat på 240 000 B-aktier och ca 26 000 A-aktier. A-aktierna - som i motsatstill B-aktierna är förenade med rätt till utdelning - skall ägas avNäringslivet med fördelning inom denna grupp med ca 2 010 aktier per företag.Ingen får äga av bolagets aktier. Under rubrikeu "Förutsättningar" anges som enförutsättning för parternas samarbete och för avtalet "att Bolaget, sedanerfarenheter vunnits av verksamheten, upptager överlägguirtgar med statsrådetoch chefen för industridepartemerttet såsom företrädare för staten omändrirtgar av villkorert för statens tillskottsmedel till Bolaget". I skrivelse till industriministern den 26 augusti 1981hemställde bolaget, med åberopande av konsortialavtalet, att föreskrifternaskulle ändras i vissa hänseertdert, dock ej såvitt avsåg rärtta pätillskottskapital. Ändrirtgarna skedde genom det nyssnämnda regeringsbeslutetden samma är. NU1982/83:35 21 Bolagets hittillsvarande verksamhethar resulterat i drygt 50 engagefhang i olika projekt/företag, främst inomverkstadsindustrin. Bolagets ätagandert i de olika projekten uppgick i november1982 till 71,8 milj. kr. Engagemanget beräknades då ha gett ca 620 nyaarbetstillfällen. Bolaget har inbetalat . i avgift tillstaten. Avgiften har tagits upp som ert avdragsgill kostnad i räkenskaperna. Imars har inbetalats . Man har från både bolagets ochindustridepartementets sida vid förhandlirtgar utgått fråu att avgiften äravdragsgill i skattehänseende. I detta betänkande behandlarutskottet en rad motionsyrkanden rörande handels- och industripolitikensinriktning och utformning. Efter ett inledande avsnitt om allmänna riktlinjerför näringspolitiken följer avsnitt om små och medelstora företag, säkerhetenvid kreditgivning frän regionala utvecklingsfonder m. m., kooperation,konkurrenslagstiftningen, samhälls- och löntagarirtflytande vidföretagsnedläggelser samt . Vissa frågor av liknande natur, men med rtärmareartknytning till regeringens förslag i budgetpropositionen (prop. 1982/83:100bil. 14), behandlar utskottet i betänkandet NU 1982/83:34. Allmänna riktlinjer för näringspolitiken I fyra motioner framläggs förslagom den fortsatta irtriktrtingen av näringspolitiken i stort. Moderata samlingspartiet hävdar i sin partimotion1982/83:1588 att den förda stödpolitiken, med dess betoning påselektiva insatser för krisdrabbade industrier, har medfört att resurser harundandragits den utvecklingsdugliga delen av näringslivet. Detta har, sägerman, lett till en oacceptabel snedvridrtirtg av konkurrensen. Vad som krävs äri stället åtgärder som generellt ökar lönsamheten i företagen. Vidare ansermotionärerna att tjänsteproduktionen i offentlig regi har fått växa sig förstor till förfång för de privata serviceföretagen. De statliga subventionerrtatill den offentliga service som konkurrerar med den privata borde minskas. Denoffentliga servicen är alltför dyr för samhället, och detta skulle framgå omman gjorde rättvisande kalkyler över vad den servicen egentligen kostar, sägermotiortärerna, som också önskar att inom skall verka för enliberalisering av den internatiortella handeln med tjänster. Även i partimotion 1982/83:1615 understryksbehovet av gerterella medel för stimulans till näringslivet. Motionärerna anföratt en förutsättrtirtg för att investeringsverksamheten skall komma i gång äratt NU1982/83:35 - 22 lönsamhetert i företagen höjs. En förstärkning avmarknadsekonomin genom en mer långtgående maktspridning är ett annat inslag ien på liberal grund utformad politik. Vidare bör kontrollen av företag som interättar sig efter gällande bestämmelser skärpas. I motionert avvisas docklösrtingar som innebär etableringskorttroll. kommunisterna presenterar i motionerna1982/83:1037 och 1982/83:2040 ett statligt industrialiseringsprogram (se s. 6)som syftar till att 100 000 nya industriarbeten "utöver den rådandetrenden" skall skapas . Programmet innefattar bl. a.nationalisering av affärsbanker och finansirtstitut samt företag inom dator-och elektronikbranschen. Utskottet vill erinra om att regeringen i åretsbudgetproposition (prop. 1982/83:100 bil. 14 s. 18 f.) har angivit vissariktiinjer för den fortsatta industripolitiken. De förutsättningar för industriellutveckling som har skapats genom den generella ekonomisk-politiska åtgärd somden genomförda devalveringen inrtebär mäste ertligtregerirtgen kompletteras med industri- och regionalpolitiska åtgärder. Detgäller åtgärder för att effektivisera det statliga stödet till utvecklingbranschvis och till de små och medelstora företagen. Det regionalpolitiskastödet till närirtgslivet är ett artnat område som regeringert ämnar ägna storuppmärksamhet ät. Avsättrtirtg till investeringsfonder, utdelningsskatt,höjning av förmögerthetsskatten m. m. liksom ett omfattartdeinvesteringsprogram anförs som exempel på andra åtgärder som syftar till attvända den negativa utvecklingen. Ett viktigt mål för regeringens politik är attfördela bördorna rättvist. Genom denna inriktning av fördelrtirtgspolitikertskapas enligt regeringen förutsättningar för att de gynnsamma effekterna avdevalveringen blir bestående. Omläggnirtgen av den ekonomiska politiken innebäratt förutsättningarna för bedrivande av en offensiv industripolitik har förbättrats,framhålls det vidare. Mot denna bakgrund preciseras (s. 21 f.) i sex punkterföljande riktlinjer för en ny industripolitik. Det gäller attskapa öppenhet och samverkan mellan samhället, företagen och de anställda.Industrins kunskap och initiativförmåga måste tas till vara. För att depåfrestningar som omvandlingsprocessen innebär skall begränsas och gruudertläggas för samförstårtdslösrtirtgar måste industripolitiken byggas upp i enöppen dialog mellan samhället och dem som berörs. Dessutom krävs en närasamordning med regional- och arbetsmarknadspolitiken. De offensivainsatserna inom industripolitikert måste få ett större utrymme ärt hittills.Även immateriella investeringar måste stimuleras. Därför är satsningar påteknisk forskrtirtg och utveckling samt marknadsföring viktiga inslag iirtdustripolitiken. Arbetet för att stimulera industrins utnyttjande avdatateknik och elektronik bör intensifieras. NU1982/83:35 23 Utvecklingsmöjligheternainom råvarubranscherna skall tas till vara. Förslag beträffande skogsindustrinsråvaruförsörjning har lagts fram . Ett särskilt program förprospektering och projektering av nya gruvor har redan beslutats av riksdagen.Specialstålsindustrin kommer eventuellt att bli föremål för vissa åtgärder isamband med att specialstålskommissionen har slutfört sitt arbete. Strävanden tillsamordnirtg mellan industri- och regionalpolitiken skall intertsifieras. Deförslag till orgartisatoriska åtgärder på verksplartet som regerirtgert harlagt fram (prop. 1982/83:113) är ett led häri. Dert offentligaverksamheten bör effektivare utnyttjas som en aktiv drivkraft i dertirtdustriella utvecklingen. I överläggningar med näringslivet skall särskiltfrågor kring teknikupphandling diskuteras. Samhälletsinsatser för att stimulera verksamheten inom de mindre och medelstora företagenskall utvecklas. De förslag i motiou 1982/83:1588 (m) som avserproduktionen av tjänster i offentlig regi behandlar utskottet i ett följandeavsnitt. Enligt utskottets uppfattning bör de av regeringert ibudgetpropositionen formulerade målen för en ny industripolitik styra statsmakternasagerande när det gäller insatser på det industripolitiska området. Sedanregeringsskiftet har ocksä åtskilliga irtitiativ tagits frårtregerirtgerts sida för att de uppställda målert skall förverkligas. En radutredningar har påbörjats i syfte att ge underlag för en mer aktivnäringspolitik. 1 några fall har de redan avslutats. Utredningarna avser bl. a.en utvärdering av devalveringens effekter, en kartläggning av hinder förföretagens investeringsverksamhet samt kommunernas närirtgspolitik. Medartledrting av de synpunkter som framförts i motionerna frän moderatasamlingspartiet och rörartde värdet av generella åtgärder till stödför näringslivet vill utskottet framhålla att deu övervägande andelen avåtgärderna givetvis måste vidtas inom ramen för det marknadsekonomiskasystemet, men att olika typer av riktade insatser och åtgärder med en merdirekt effekt för olika företag och projekt understundom kan ha en viktigfunktion att fylla. Som exempel härpå kan nämnas statliga insatser för attfrämja forskrting och utveckling, produktion eller marknadsföring. Det finrts,som socialdemokraterna har framhållit (NU 1981/82:34 s. 35), ingenanledning att begränsa samhällets möjligheter att agera industripolitiskt pädet sättet att riktade insatser förbehålls akutlägen och att samhällsinsatsernai övrigt sker generellt, via marknadsmekartismerrta. På grundval av det anfördaavstyrker utskottet motionerrta 1982/83:1588 (m) och 1982/83:1615 (fp) i rtuberörda delar. Utskottet kart inte heller ställa sig bakom det förslagtill industriprogram som läggs fram i motionerna 1982/83:1037 (vpk) och1982/83:2040 (vpk). Programmet innehåller visserligen enstaka förslag av visstintresse, men som helhet ger programmet uttryck för en alltför kritiskinställning till det NU1982/83:35 24 biandekonomiska systemet för att vara godtagbart.Motionerna avstyrks följaktligen. Därefter tar utskottet upp den i motion 1982/83:1588 (m)aktualiserade frågan om riktlinjer för att främja servicesektorn. I detta sammarthartg behandlar utskottet också motion 1982/83:1498 (m), i vilken framläggs synpunkter pä hur tjänsteexporten bör främjas. Främst skulle detta ske genom en minskrtirtg av den kommunala egenregiverksamheten, som enligt motionären skadar den privata tjärtsteproduktiousverksamheten. Motionä ren vill att motionert skall överlämrtas till tjärtsteexportutredningen (se s. 9). ' Utskottet kan irtte firtrta att påståertdet i motionernaom att en alltför stor andel av tjänsteproduktiorten förbehålls den offentligasektorn är välgrundat. Dert omständigheten att dert offentliga tjänstesektorrtexpanderar är åtminstorte delvis en följd av sysselsättnirtgsläget i lartdet.Utskottet är ense med motionärerna om att det är angeläget att tjänsteexportenutvecklas och att pä det internationella planet verkar för enliberalisering av tjänstehartdeln. Regerirtgert har, som redovisats i detföregående (s. 9), tillkallat en särskild utredare med uppgift att studeramöjligheterna att pä ohka sätt stimulera den svenska tjänsteexporten på denprivata sektorn. Utredarens förslag - som skall läggas fram före årets utgång -bör avvaktas. Med hänvisrtirtg till det anförda avstyrker utskottet motion1982/83:1498 (m) samt motion 1982/83:1588 (m) i här aktuell del. I motion 1982/83:1658 (s) föreslås ett uttalande avriksdagen att offentliga represerttartter, utsedda av regerirtgen, bör ingå iinvestmentbolagens styrelser. Motionärerna motiverar sitt förslag bl. a. medatt ägandet i näringslivet har koncentrerats till olika mer ellermindre anonyma institutiorter. Det alltmer komplicerade korsvisa ägandet motverkarde anställdas och samhällets möjligheter till insyn, säger motionärerna. Deanser också att industriföretagen och deras ägare visar en oroande tendens tillminskat irttresse för produktiv verksamhet. Denna tendens skulle kurtnamotverkas om representanter för det allmärtrta irtgick i investmentbolagensstyrelser. Utskottet har erfarit att frågan om offentligrepresentation f. n. övervägs inom . I avvaktan på resultatetav dessa överväganden bör ertligt utskottets mertirtg inte göra'något uttalaude i frågan. Motionert avstyrks därför i dertrta del. Det irtstitutiortella ägartdets tillväxt och möjlighetertill inflytande genom aktieinnehav bör begränsas, anförs det i motiort1982/83:2010 (c). Motionärerna anser att de komphcerade frågor som uppstårrtär det gäller att gertomföra en sådan begränsrtirtg bör övervägas rtärmare avregeringen. behandlade ett liknartdemotiortsyrkande (c). I rtäringsutskottets betänkande NU 1981/82:34 (s. 29 f.)redovisade utskottet vissa uppgifter och slutsatser i en utrednirtg frånindustriverket angående ägandet i det privata rtäringslivet (SIND 1980:5).Utskottet konstaterade att NU1982/83:35 25 utredningerts resultat stödde motionärernas beskrivning avsituationen när det gällde det ökade institutionella ägandet. Utredningensanalys gav dock inte underlag för någon bedömning angående den lämpligasteutvecklingen när det gällde institutionernas inflytande över de störreföretagen. Härutöver erinrade utskottet om att stiftelseutredningen (Ju1975:01; ordförande: president ) hade i uppdrag att se överlagstiftningen om stiftelser och att utredningen under sitt arbete hadediskuterat frågor med viss anknytnirtg till dem som hade aktualiserats genommotionen. Utskottet utgick från att regerirtgert rtoga följde vad som händer påområdet men fann det inte erforderligt med nägot uttalande från riksdagenssida. Motionen avslogs av . Sedan förra gången behandlade frågan har enkartläggning av ägarstrukturen i börsföretagen gjorts av en expertgrupp inomutredningen om löntagarna och kapitaltillväxten. Resultatet har publicerats ibetänkandet (SOU 1982:28) Löntagarna och kapitaltillväxten 9. Ett viktigtkonstaterande i rapporten är att befintligainstitutionella ägare i stor utsträckning har nyplacerat betydande kapitalsamtidigt som nya ägare irtom dertrta grupp har gjort entré på aktiemarknaden,bl. a. allmänrta pertsionsfonden genom sirt fjärde fondstyrelse. Vidare framgåratt i allt fler företag de 20 största ägarna har avaktiekapitalet. Ökat institutionellt ägande och förstärkt ägarkoncentration gårhand i hand. Med hänsyrt till att stiftelseutredningerts arbetefortfarande pågår anser utskottet att nägot initiativ från sida inteär påkallat. Liksom utgår utskottet från att regeringen noga följervad som händer på området. Detta framstår som särskilt angeläget med hänsyntill innebörden av de uppgifter som löntagarfondutredrtingens expertgrupp harpresenterat. Pä grundval av det anförda avstyrks motion 1982/83:2010 (c). Skilda spörsmål beträffandekreditgivning till bl. a, småföretag berörs i tre motioner. Personlig borgen av egen företagare Ert utredrtirtg om egertföretagarespersonliga borgensåtaganden begärs i motion 1982/83:490 (m). Till motiveringför förslaget anförs att medbestämmandelagen har inskränkt den enskildeföretagarens bestämmanderätt så att denne inte personligen kan svara för sinaborgensåtaganden. Säkerhetskravet vid län från statliga institutioner börenligt motionären begränsas till att gälla företagsteckningar. Som framgår av den redogörelsen (s. 19) harutrednirtgert (E 1980:5) om de små och medelstora företagens finansiellasituation haft i uppdrag att utreda frågan om kravet på borgenssäkerhet vid lånfrån statliga NU1982/83:35 26 Utredningen har i en skrivelse den31 till chefen för ekonomidepartementet tagit slutlig ställning ifrågan. 1 skrivelsen hänvisar utredningen inledrtirtgsvis till ett meddelandefrån bankinspektionen till bankerna (nr 35), i vilket inspektionert angervissa riktlinjer för bankerna när det gäller uppställandet av borgenskrav vidbanklån till ägare av mirtdre och medelstora företag. Inspektiortens allmännainställning till personlig borgen från ägaren är att sädan borgen i regel kanvara nödvändig eller åtminstone önskvärd för att understryka ägarens ansvar förföretagets utveckling och som ett bevis på ägarens vilja att låta företagetleva vidare och utvecklas och att inte personligen tillgodogöra sig bolagetssubstans. Emellertid bör enligt inspektiorten varje fall bedömas individuelltoch borgensåtagandet utformas så att det står i proportion till ägarens ekonomiskaställning, varvid hänsyrt bör tas till det kapital hart nedlagt i företaget. Enmöjlighet är att borgensåtagandet begränsas till visst belopp. Blir detaktuellt att ta ägarborgen i anspråk bör, framhåller inspektiorten, självfalletden varsamhet och hänsyrt visas som förutsätts i lagstiftningen om utsökningoch konkurs. Av betydelse för bankernas möjligheter att ytterligare visa hänsyntill företagaren blir om det finns anledning anta att han har försökttillgodose sig själv eller artnart på företagets bekostnad eller att misskötselföreligger från hans sida. - Utrednirtgert framhåller i sirt skrivelse attstatliga kreditförmedlartde organ inte bör tillämpa borgenskravet enligt förföretagsägarna mer betungartde prirtciper ärt vad bankerna gör. En ökadenhetlighet i den praktiska tillämpningen bör också eftersträvas, menarutredningen. Den understryker vidare att de statliga kreditorganen bör kunnagöra en mer generös bedömnirtg ärt bartkerrta av när ett angeläget stödbehovföreligger. Utskottet har viss förståelse för att en företagsägare somansöker exempelvis om lokaliseringslån från eller om rörelselånfrån en regional utvecklingsfond kan finna kravet på personlig borgen onödigtbetungartde. Lånevillkoren i samband med statlig kreditgivning till småföretagbör enligt utskottets mening inte utformas så att de uppfattas som ett onödigthinder för den som söker en kredit. delar utskottet bankinspektionensuppfattning att en personlig borgen från ägaren ofta kan vara nödvändig elleråtminstone önskvärd för att understryka ägarens ansvar för bolagets utveckling.Förekomsten av personlig borgen torde t. ex. i regel vara den viktigasteförutsättningert för att utvecklirtgsfonderna skall kunna utöva påtryckning påföretagaren i fråga. Genom bankirtspektionens ochföretagsfirtansierirtgsutredningens uttalanden, som bl. a. går ut på attsärskild försiktighet skall iakttas i samband med utkrävande av borgert, harenligt utskottets mening goda förutsättningar skapats för en måttfull tillämpningav bestämmelserna om personlig borgen i de berörda förordningarna (se s. 18).Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motion 1982/83:490 (m). NU1982/83:35 27 Pantförskrivning av patent och produktidéer 1 motion 1982/83:2042 (s) begärsatt det skall slås fast att patent och produktidéer bör pantförskrivas isamband med erhållande av statligt stöd på samma sätt som sker i fråga ommaskiner och lokaler. Motionärerna anför att det i ert rörelse kart finnas värderti form av produkter och patent som inte alltid är pantförskrivna, t. ex. om deåterfinns i ett särskilt bolag som inte omfattas av stödet. De kan då försäljasutan kreditgivarens kännedom eller medgivande. De patent och produktidéer somär av betydelse för rörelsens drift bör enligt motionärerna alltid finrtas idet med statsbidrag stödda företaget. Utskottet konstaterar att "de andra värdert i form avprodukter eller patertt" som motiortärerna avser i regel torde vara av dennaturen att de ingår i den egendom som kan göras till föremål förföretagsinteckning. Sådan inteckning meddelas i all den näringsverksamhet somnäringsidkaren vid varje tid utövar inom ett lärt. Är näringsidkaren aktiebolagfår - enligt 3 § lagen (1977:454) om företagsinteckning - inteckning meddelasäven i bolagets verksamhet inom riket eller inom flera län. Enligt vadutskottet har erfarit kräver exempelvis de regionala utvecklingsfondernaregelmässigt företagsinteckrtirtg som villkor för att medge rörelselån.Utskottet delar motionärernas uppfattning att sådana tillgångar i en rörelsevilkas existens har utgjort en förutsättning för statligt kreditstöd givetvisbör finnas i den näringsverksamhet som erhållit stödet. Det får emellertidankomma på de kreditbeviljande organen att själva bedöma arten och storleken avde säkerheter som skall krävas. Utskottet utgår från att företagsinteckning inteaccepteras som säkerhet om företagaren, utanför den näringsverksamhet sortiskall intecknas, disporterar över tillgårtgar som kan vara av väsentligtintresse för företagets ekonomi. Det bör i sammanhanget nämnas att lagstiftarenhar ställt upp hinder mot att egendom som omfattas av företagsinteckningavyttras. Om sådan egendom till följd av vartvård eller rtaturhändelse eller avannan orsak försämras eller minskas så att säkerhetens värde väsentligt nedgåräger nämligen inteckrtingshavaren erhålla betalning, trots att fordringen inteär förfallen (15 §). Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion1982/83:2042 (s). Kreditstöd till enskilda vårdhem 1 motion 1982/83:269 (m) föreslåsatt enskilda vårdhem skall få tillgång till samhällets kreditstöd - genomutvecklingsfonderna, AB Industrikredit. investeringsbank AB,och statens industriverk - på samma villkor somlandets övriga familjeföretagare. Motionärerna anför att enskildavårdhemsägare och privata organisationer ofta bygger sina anläggningar tilllägre kostnader än samhället men likväl måste NU 1982/83:35 28 konstatera att investerirtgarna blir mycket stora ochsvårfinansierade. Enligt utskottets uppfattnirtg är det angeläget att deenskilda vårdhemmens verksamhet kan firtartsieras på ett tillfredsställandesätt. Utskottet kan emellertid inte ställa sig bakom förslaget att dessavårdhem skall få tillgårtg till de kreditmöjligheter som nämns i motionen. Isamband med att målgruppen för utvecklingsfonderna utvidgades tillatt omfatta även turistföretag (prop. 1981/82:118, NU 1981/82:51) diskuteradeutskottet frågan huruvida målgruppen borde utvidgas ytterligare. Med hänsyntill det statsfinansiella läget och till behovet av att tillverkningsindustrinskonkurrenskraft stärktes ansåg utskottet att någon sådan utvidgning inte varaktuell. Utskottet, som i denna del var enhälligt, anslöt sig därmed till vissauttalanden av regeringert. godtog denna ståndpurtkt. Utskottet anserinte att har anledning att ändra sin inställrting i frågan. I dettasammanhang bör dock erinras om att den tillsatta regionalpolitiskautredningen (11982:05) enligt sina direktiv (se s. 17) har att undersöka vilkenavgränsning av stödberättigad verksamhet som kan vara lämplig med hänsyn tillförändrirtgarna i näringslivets sammansättning. På grundval av det anfördaavstyrker utskottet motion 1982/83:269 (m). En rad motioner inrtehålleryrkartdert som syftar till att villkoren för småföretagens verksamhet skallförbättras. föreslår i motion 1982/83:2132 att genomett uttalande till regeringen skall ansluta sig till ett i motionen framlagtprogram med åtgärder för en fortsatt aktiv småföretagarpolitik. Programmet gårut på bl.