bet · G601NU23 · 1982-12-31 00:00:00 — En övergång till sådana har dock,påpekar den, inte visats kunna ge mer än marginellahälsoförbättringar. Annonser för "mindre skadliga produkter" kanenligt kommittén bedömas vara vilseledande i fråga om hur stora tobakensskadeverkningar verkligen är. Data som kommittén hänvisar till tyder på attjust argument som talar om produktens "höga kvalitet" och framställerden som en vara med från hälsosynpunkt testade och kontrollerade gynnsammaeffekter löper stor risk att slå an just hos ungdomar. Det är dessutomsannolikt lättare att börja röka om man använder en "mild" produkt änom man använder en starkare. Åven detta talar, menar kommittén, för attannonser för mindre skadliga tobaksvaror inte bör nå ungdomar eller över huvudtaget personer som inte använder tobak. Åven för den som har slutat användatobak finns en risk att ett intryck av att det har utarbetats nya produkter somär väsentligt mindre hälsoskad-liga kan försvaga hans motståndskraft mot olikaimpulser att återfalla i tobaksvanan. Sammanfattningsvis anför kommittén att ett stopp förtobaksannonsering inte kan undvaras i ett åtgärdsprogram mot tobaksbruket, bådemed hänsyn dll annonsernas direkta inverkan och med tanke på att de kanförsvaga trovärdigheten hos och därmed effekten av de aktiva åtgärder i övrigtsom samhället vidtar mot tobaksbruket. betänkande harremitterats till 75 myndigheter, landsting, kommuner, organisationer ochföretag. Dessutom har några organisationer yttrat sig på eget initiativ. Endasti ett 20-tal av yttrandena berörs uttryckligen förslaget oni skärptlagstiftning rörande marknadsföring NU1982/83:23 11 Av dessa yttranden är sex avstyrkande, deövriga tillstyrkande. Myndigheter som tillstyrker är ochkonsumentverket. anför att det totalförbud som gäller förmarknadsföring av spritdrycker synes fungera utan svårigheter och tillägger:"Detta skulle förmodligen även ske beträffande tobak. Därmed skulleSverige leva upp dll den rekommendation man varit med om att anta i . I , och gäller reklamförbud. "meddelar att lagen med vissa bestämmelser om marknadsföring avalkoholdrycker inte i prakdsk tillämpning har berett /KO någraegentliga problem. Även kammarrätten i tillstyrker, om än med visstvekan. Vad som bör motverkas är enligt kammarrätten främst åtgärder vilka ärägnade att ge tobaksbruket en hög status eller att framställa rökare somcharmfulla och tilltalande personer. Förvaltningsutskotten för tre landsting - i ,och - samt kommunstyrelsen i kommun tillstyrkeruttryckligen. Av de polidska riksorganisationer som har fått yttra sigtillstyrker ett förbud mot tobaksreklam. säger sig inte ha något att erinra motförslaget. Samma formulering använder av övriga remissinstanser kommunstyrelseni kommun. Bland organisationer som tillstyrker förslaget är vidareHälsofrämjandet, som vill understryka vikten av att all reklam och framför allt"smygreklam" undanröjs. och mot cancer - Cancerfonden samt för upplysningom tobakens skadeverkningar (NTS). Den sistnämnda organisationen hänvisar amerikansk forskningsrapport enligt vilken övergång till bruk av"svagare cigaretter" eller "lågtjärecigaretter" inte harnågra beaktansvärda fördelar. Ett av modven för den nuvarande lagstiftningensutformning, att man skulle bevara "möjligheterna att påverka konsumenternaatt gå över till mindre hälsofarliga produkter", har enligt NTS försvagatsväsentligt genom en aktuell amerikansk rapport som refereras i remissyttrandet.Rapportens huvudbudskap anges vara "påpekandet att några fördelar avlågtjärecigaretter endast uppträder under vissa (sällan uppfyllda)förutsättningar, i så fall endast berör ett fåtal av rökningens skadeverkningaroch då är minimala jämfört med effekten av att sluta röka". Härigenom får,säger , de skäl som kommittén anför för skärpt reklamlagstiftning ökadtyngd. Existensen av "svaga" cigaretter är nu inte längre ett skälför bibehållen tobaksannonsering utan tvärtom ett skäl mot sådan annonsering.Mer än tidigare måste man beakta riskerna att annonser för s. "lågtjärecigaretter" vilseleder allmänheten, och särskilt ungdomar,om rökningens skadeverkningar. Beträffandetobaksreklamen i övrigt gäller enligt NTS att den i praktiken NU1982/83:23 12 inte har utvecklats på ett sätt som motsvarar deförväntningar som NTS efter deltagande i arbete på riktlinjerför tobaksreklamen hade hoppats få se infriade. Som exempel på"tvivelaktiga företeelser i marknadsföringen av tobak" nämner NTSvissa uttryckssätt i annonser [vilka dock senare har föranlett ingripanden avKO], användning av färg i tobaksannonser och exponering av varumärken påfordon för distribution av tobaksvaror. Samma uppfattning i huvudfrågan teåovisai , som ställer sig "mycket tveksamt till om en utvecklingmot svaga cigarretter är gynnsam så länge man inte i detalj känner betydelsenav de olika skadliga ämnena i cigarrettrök". Härmed faller, sägersällskapet, huvudargumentet för tobaksreklam. Lagförslaget avstyrks på mera allmänna grunder av , som menar att de restriktioner för tobaksannonseringen somfinns är dllräckliga, och i (LO), som"kan sympatisera med avsikterna men tvekar att tillstyrka förslaget dåkonsekvenserna av ett sådant förbud inte kan överblickas". Erfarenheterfrån länder som infört ett totalt reklamförbud ger enligt LO vid handen attförbudet lätt kan kringgås och att det inte påverkar tobakskonsumtionen i någonomfattning. Utredningen har inte heller, menar LO, närmare beskrivit hur eneffektiv övervakning av ett totalt reklamförbud skall anordnas och vilkaresurser som krävs för den. LO hävdar att man i reklamförbudsländerna harkunnat se en lång rad akdviteter för att kringgå förbudet, vilket också varitmindre effekdvt gentemot utländska företag. Från branschhåll avstyrks förslaget av ,som sammanfattningsvis hävdar att ett totalförbud mot tobaksreklam skulledrabba Tobaksbolaget i högre grad än åtminstone vissa av dess utländska konkurrenteroch medföra att bolagets ställning på marknaden skulle bh betydligtförsvagad.Konsekvensen skulle, säger bolaget, bli att arbetstillfällen flyttas frånSverige till utlandet. Bolaget menar att dess farhågor härvidlag bekräftas avutvecklingen i de västeuropeiska länder där totalförbud mot tobaksreklamråder. Tobaksbolaget ägnar i yttrandet särskild uppmärksamhet åt en delutländska tobaksfabrikanters åtgärder för att komplettera den normalaannonseringen med.olika slags imageskapande aktiviteter, genomförda medframhävande av cigarettvarumärken. ' Åven påtalar sådanatendenser. Större frihet för tobaksreklam än för alkoholreklam motiveras enligtföreningen av att tobaksvaror till skillnad från alkoholdrycker marknadsförsoch försäljs i helt fri konkurrens. Föreningen förklarar sig villig tillförhandlingar med om förbättring av nuvarande riktlinjer förmarknadsföringen av tobaksvaror. motsätter sig föreningenytterligare restriktioner i fråga om utomhus-, butiks- och förpackningsreklam. () framhåller att det ibetänkandet inte har visats vilken betydelse annonseringen i tidskrifter ochtidningar har i NU1982/83:23 13 tobaksbolagens totala marknadsföring. Om annonseringen utgör en viktig informationsväg, vilketNO finner troligt, vore det enligt NO:s mening olyckligt om informadon ommindre skadliga produkttyper, och därmed även företagens vilja attproduktutveck-la, skulle försvåras. Statsmakterna borde därför överväga attåtminstone dllåta reklam för nya och närmare angivna tobaksvaror som ärväsentligt mindre hälsofarliga än tidigare motsvarande varor. NO menar att nuvarande lagsdftning rörande marknadsföringav tobaksvaror i och för sig möjliggör tillräckligt långtgående åtgärder. Ettförbud mot reklam för tobaksvaror skulle allmänt gynna etablerade produkter ochföretag, säger också. Näringslivets delegation för marknadsrätt har en radinvändningar mot kommitténs framställning och avstyrker dess förslag. Kommitténaccepterar ett marknadsekonomiskt synsätt när det gäller försäljning ochdistribution av tobaksvaror, påpekar delegationen. För att marknaden förtobaksvaror skall kunna fungera som en konkurrensmarknad krävs emellertid attsäljarna har möjlighet att påverka kundkretsen. Delegationen hävdar liksomtobaksbranschens företrädare att erfarenheter från utlandet visar att åtgärdermot tobaksreklamen leder till att påverkan på kunderna tar andra vägar och ävenblir svårare att kontrollera. Sammanfattningsvis uttalar delegationen att kommitténsförslag om reklamförbud är otillräckhgt genomtänkt. Det är, heter det iyttrandet, principiellt felaktigt och prakdskt verkningslöst att angripa vadsom befinnes en fråga om att ändra konsumtionsstrukturen för ett varuslagmed åtgärder som i bästa fall kan komma att ses som en markering av samhälletsogillande av att varuslaget i fråga konsumeras. Ett förverkligande av förslagetskulle av många kunna uppfattas som ett utslag av hyckleri från samhälletssida. Regeringen fattade på föredragning av statsrådet - tre beslut på grundval avtobakskommitténs betänkande. Arbetarskyddsstyrelsen och fick iuppdrag att i samråd utfärda rekommendationer om begränsning av tobaksrökningeni lokaler av gemensamhetskaraktär. fick ett uppdrag avseendeutbildningen av läkare och annan vårdpersonal. Ett anslagsbelopp av 500 000kr. skulle få disponeras av för informadonsåtgärder rörandetobakens skadeverkningar. I övrigt, sålunda bl. a. i vad gäller reklam och annanmarknadsföring, har tobakskommitténs betänkande lagts till handlingarna. - Somframgår av socialutskottets yttrande (se s. 21) har en del av de frågor somtobakskommittén tog upp på nytt aktualiserats hos regeringen genom enframställning från . NU1982/83:23 14 Marknadsföringen av alkoholdryckeroch tobaksvaror i är, såsom har redovisats i det föregående, omgärdadmed särskilda restriktioner. Två lagar härom, en för vartdera produktområdet,trädde 1979. Annonsering för spritdrycker, vin och starköl ärförbjuden. Marknadsföringen i övrigt av dessa varor liksom marknadsföringen avöl - dvs. maltdrycker med en alkoholhalt översdgande 1,8 men ej 2,8 viktprocent- och av tobaksvaror är reglerad genom de båda lagarnas allmänna föreskrifterom måttfullhet och genom detaljerade riktlinjer från ianslutning därtill. I två motioner begärs skärpta restriktioner för marknadsföringenav alkoholdrycker. Vänsterpardet kommunisterna efterlyser i partimotionen1981/82:2098 ett förslag från regeringen syftande till att göra "förbudetmot marknadsföring av alkoholdrycker" effektivt. Ett totalt förbud motreklam för alkohol förespråkas i motion 1982/83:253 (c). I en tredje motion,1981/82:825 (fp), föreslås en utvärdering av förbudet mot reklam föralkoholdrycker; den nuvarande lagstiftningen sägs vara "tämligenvag". En fjärde motion, 1981/82:2100 (s), går ut på att de strängare reglersom gäller för marknadsföringen av alkoholdrycker skall bli tillämpliga ocksåpå marknadsföringen av tobaksvaror. De tre förstnämnda motionerna ger samfällt uttryck åtuppfattningen att den nuvarande regleringen av alkoholreklamen inte äreffektiv, bl. a. därför att de företag som har intressen på området finnerolika metoder att kringgå vad som har föreskrivits. Exempel till stöd för dettapåstående finns huvudsakligen i en av de tre motionerna, 1982/83:253 (c). Ettav de fall som tas upp där avser redaktionell text. Utskottet utgår emellertidfrån att motionären inte syftar till några ändringar på tryckfrihetsrättensområde. Vad övriga exempel beträffar finner utskottet det inte uteslutet attdet delvis rör sig om företeelser som med framgång skulle kunna angripas medstöd av nuvarande regler. I vilken mån konsumentombudsmannen kan uppmärksammasådana reklamåtgärder som det här gäller blir till stor del beroende på omanmälningar kommer in och i övrigt på vilka resurser inom somkan avsättas för övervakning av marknadsföringen på detta område. I motiveringen till yrkandet i motion 1982/83:253 (c)nämns två utredningar som enligt motionären borde få i uppdrag att övervägahur alkoholreklamen skall kunna stoppas. Den ena av dessa, massmediekommittén(U 1982:06), kan så till vida vara av intresse i sammanhanget att den kommeratt belysa effekterna av den framtida möjligheten till direktmottagning avTV-sändningar från satelliter. Den andra utredning som motionären åsyftar tordevara en beslutad översyn av de statliga insatserna för alkohol- ochnarkotikainformation m. m. Denna utredning har ännu inte tillsatts. Dettillämnade uppdraget (dir. 1982:75) synes ligga helt vid sidan om det ämne somhär är aktuellt. NU1982/83:23 15 När samma ämne behandlades hösten1980 uttalade utskottet (NU 1980/81:7) att kommande erfarenheter av den nyalagstiftningen fick ge vid handen om det fanns skäl att ompröva lagstiftningenoch skärpa marknadsföringsbestämmelserna än mer. Det borde få ankomma påberörda myndigheter att följa utvecklingen och, om de skulle finna deterforderligt, ta inidativ dll ytteriigare åtgärder. Den gällande regleringen äralltjämt tämligen ny. Att den har fått påtaglig verkan finner utskottetbestyrkt genom de fall från och konsumentombudsmannenspraxis som har redovisats i det föregående (s. 7). Mot bakgrund av vad härsagts föreslår utskottet ingen särskild åtgärd från sida medanledning av de tre motionsyrkandena om marknadsföring av alkoholdrycker. Motionen om marknadsföringen av tobaksvaror tar upptobakskommitténs förslag i betänkandet (SOU 1981:18) "Minskattobaksbruk" att denna marknadsföring skall underkastas samma slagsbestämmelser - bl. a. om förbud mot annonsering - som gäller i fråga ommarknadsföringen av alkoholdrycker. resonemang och ett stortantal remissinstansers synpunkter på detta finns rätt utförligt redovisade idet föregående. Som också framgår där har regeringen på förslag avdåvarande statsrådet lagt kommitténs förslag i denna del tillhandlingarna. har i yttrande till näringsutskottet (bilaga)enhälligt avstyrkt motionärernas förslag, som innebär att i principskulle uttala sig för en sådan lagstiftning som tobakskommittén har förordat.Samtidigt hänvisar socialutskottet till att - har gjort en framställning till regeringen om ett åtgärdsprogram mottobaksbruket. I det ansvar för utvecklingen på området som har lagtpå regeringen ingår, menar socialutskottet, ätt bevaka i vad mån en skärptlagstiftning om marknadsföringen av tobaksvaror är påkallad. Det nyssrefererade uttalande som näringsutskottet gjorde avsåg ävenmarknadsföringen av tobaksvaror. Till det ansluter sig socialutskottetavslutningsvis i sitt yttrande. instämmer i vad socialutskottet haranfört och upprepar sitt uttalande om att berörda myndigheter bör följahur marknadsföringen av tobaksvaror utvecklas och om de så finner erforderligtta initiativ till ytterligare åtgärder från statens sida. Med det sagdaavstyrker näringsutskottet motion 1981/82:2100 (s). 1. beträffande marknadsföring avalkoholdrycker att avslår a) modonema1981/82:2098 och 1982/83:253, b) modon1981/82:825, NU1982/83:23 16 2. beträffande marknadsföring avtobaksvaror aU avslår modon 1981/82:2100. Närvarande: (), (),(), (), (), LennartPettersson (s), (), (), (),(), Per (), (), SivertAndersson (s), () och (vpk). Marknadsföring av tobaksvaror (mom. 2) (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 15 sombörjar med "instämmer" och slutar med "motion1981/82:2100 (s)" bort ha följande lydelse: De ekonomiska och sociala krisfenomenen under senare århar stärkt modven för att såväl bruket av alkohol som bruket av tobak börmotarbetas mer aktivt. När ett växande antal människor utsätts för olikasociala problem och allmänt pressade levnadsvillkor får det speciell betydelseatt samhället söker stärka deras allmänna motståndskraft, slå vakt om derasfysiska och psykiska hälsa samt förhindra drogberoende och andraflyktmekanismer. Detta har också en uppenbar samhällsekonomisk sida - allaförebyggande åtgärder som hämmar bruket av alkohol och tobak tenderar att lättasituationen för en vårdsektor som arbetar under finansiellt kärvareomständigheter. När det gäller reklam för tobak är bestämmelserna nuavsevärt tolerantare än motsvarande bestämmelser i fråga om alkohol, ochbegränsningen knyts dll ett något svårtolkat måttlighetskriterium. Tillgängligaundersökningsresultat visar emellertid klart att tobaksbrukets medicinskaskadeverkningar -och därmed belastningen på vårdresurserna - inte står tillbakaför alkoholbrukets. Att tobaksbruket är en medverkande faktor i flera av destora folksjukdomarna är obestridligt. Bruk av tobak och bruk av alkohol är attbetrakta som ungefär likartade typer av svåra hälsorisker. Att det skulle ligganågot värde i att man kan annonsera för "mindre skadliga" tobaksvarorär ett påstående som effektivt har tillbakavisats av tobakskommittén ochsakkunniga remissinstanser. NU 1982/83:23 17 Mot bakgrund av vad här sagts framstår det som ennaturlig och närliggande åtgärd att lagsdftningen om marknadsföring avtobaksvaror görs likvärdig med den som gäller för marknadsföring avalkoholdrycker. Detta innebär bl. a. att annonsering för tobaksvaror förbjuds.En sådan åtgärd skulle markera.ett konsekvent samhälleligt ställningstagande ikampen för folkhälsan. Den skulle också skapa ökad rättslig klarhet och befriakonsumentombudsmannen och från en rad ärenden ommarknadsföringsinsatser i utkanten av vad som är tillåtet. Utskottet ansluter sigalltså dll syftet med motion 1981/82:2100 (s). Regeringen bör med det snarasteframlägga förslag till sådan lagstiftning att reglerna för marknadsföring avtobaksvaror skärps till motsvarighet med de regler som gäller förmarknadsföring av alkoholdrycker. dels att utskottet under 2 bort hemställa2. beträffande marknad.sföring av tobaksvaror att medanledning av motion 1981/82:2100 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. NU1982/83:23 (SoU 1982/83:4 y) 18 1982/83:4 y om annonsförbud m. m. för tobaksvaror finns särskildlagstiftning, varigenom man med hänsyn till de hälsorisker som är förbundna medbruk av alkohol och tobak begränsat marknadsföringsåtgärderna för alkoholdryckerresp. har berett socialutskottet tillfälle attyttra sig över motion 1981/82:2100 av m. fl. (s) variframförs ett yrkande som syftar till att man skall ytterligare begränsamarknadsföringsåtgärderna för tobaksvaror dels genom att - i överensstämmelsemed vad som redan gäller beträffande vissa alkoholdrycker - förbjudakommersiella annonser för tobaksvaror, dels genom att ingripa mot utomhus-,butiks- och förpackningsreklamen för tobaksvaror. Lagen (1978:763) med vissabestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker och lagen (1978:764) medvissa bestämmelserom marknadsföring av tobaksvaror trädde i kraft den 1 juli1979. De båda lagarna har som grundregel att särskild måttfullhet skall iakttasvid marknadsföringen av alkoholdrycker - dvs. spritdrycker, vin, starköl och öl- och tobaksvaror. Detta krav motiveras med hänvisning till de hälsorisker somär förbundna med bruk av alkohol och tobak. Reklamåtgiirder och andramarknadsföringsåtgärder får inte vara påträngande eller uppsökande och fårinte uppmana till bruk av varorna. Vid marknadsföring av spritdryck, vin eller starköl fårvidare ej användas kommersiell aniions i periodisk skrift eller annan skrift påvilken tryckfrihetsförordningen är tillämplig och som med avseende påordningen för dess utgivning är jämförbar med periodisk skrift. Detta förbudmot tidningsannonsering gäller dock ej i fråga om skrift som tillhandahållsendast på försäljningsställe för spritdryck, vin eller starköl. Tidningsannonser för tobaksvaror är tillåtna. Däri skalldock återges sådan varningstext och innehållsdeklaration som enligt lagen(1975:1154) om varningstext och innehållsdeklaration på tobaksvaror skallfinnas pä varuförpackningarna. De två lagarna anknyter till marknadsföringslagen(1975:1418). Tillämpningen skall alltså handhas av konsumentombudsmannen (KO)och . Handlingar som strider mot de berördaföreskrifterna skall \id tillämpning av marknadsföringslagen anses vara otillbörligamot konsumenterna. NU1982/83:23 (SoU 1982/83:4 y) 19 har i maj 1979utfärdat riktlinjer för marknadsföring av spritdrycker, vin, starköl och ölklass 11 och för marknadsföring av tobaksvaror (Konsumentverketsförfattningssamling 1979:5-7). Riktlinjerna avser tillämpning av de två iföregående avsnitt redovisade lagarna. De omfattar inte reklam som anger endastsäljställes namn, adress eller öppettider m. m. 1 anslutning till lagarnas föreskrift om särskildmåttfullhet vid marknadsföring av de berörda produkterna anges i riktlinjernaatt övertalande eller särskilt aktiv marknadsföring inte får förekomma. Kravetpå måttfullhet gäller all marknadsföring i val av reklammedel (reklambärare),reklamens innehåll och utformning samt särskilda marknadsföringsmetoder(säljfrämjande åtgärder). Kravet gäller således bl. a. presentation av prissamt utformning av bild och text på förpackning. Utöver grundregeln om måttfullhet anger riktlinjerna vissarestriktioner i fråga om marknadsföringens innehåll och utformning och i frågaom lokaler för reklamåtgärder. Reklam för spritdrycker, vin eller starköl liksom förtobaksvaror får inte omfatta annan framställning i bild än särskilt måttfullåtergivning av varan, enstaka förpackningar samt varumärke eller därmedjämförligt kännetecken. Bilden får i övriga delar inte innehålla mer än enfärgnyans och skall vara neutral. Tidningsannonsering för sprit, vin ochstarköl är som ovan nämnts förbjuden. Annons för öl klass II eller tobaksvaror får enligtriktlinjerna inte förekomma i veckotidning eller annan publikation som riktarsig främst till ungdom och inte heller på idrottssida i dagspresseller i idrotts-eller sporttidning. Annons i periodisk skrift eller annanjämförbar skrift får inte överstiga en yta av sammanlagt en halv sida idagspress av normalt morgontidningsformat eller en hel sida i dagspress avnormalt kvällstidnings-format eller en hel sida i populärpress och andrapublikationer. De båda lagarnas bestämmelser om annonsering gäller inte annonsi sådan facktidskrift som vänder sig huvudsakligen till näringsidkare i derasegenskap av tillverkare eller distributörer av de berörda varorna. När det gäller övriga reklambärare föreskriver riktlinjernaatt vid marknadsföring inte får användas bl. a. utomhusreklam, exempelvisreklam på eller vid allmän plats, i eller på allmänt trafikmedel, i vänthalleller liknande, vid allmän idrottsplats eller annan allmän arena, inbegripetreklam vid sportevenemang som är öppet för allmänheten. Om butiksreklatn anges i huvudsak i riktlinjerna att ilokal där alkoholdrycker och tobaksvaror saluhålls eller i direkt anslutningtill sådan lokal (t. ex, skyltfönster) får reklam finnas, under förutsättningatt den inte strider mot reglerna i riktlinjerna. Den tillkalladetobakskommittén (S 1977:03) - vilken haft i uppdrag att utarbeta ett programför arbetet med att nedbringa tobakskonsumtionen och motverka dess skadeverkningar - avgav sitt NU1982/83:23 (SoU 1982/83:4 y) ' , 20 slutbetänkande (SOU 1981:18), Minskat tobaksbruk. medförslag till ett långsiktigt och allsidigt åtgärdsprogram mot tobaksbniket.Åtgärdsprogrammet indelas i (1) åtgärder som syftar till att förebyggatobaksdebut, (2) åtgärder som syftar till att förändra tobaksvanor, (3)åtgärder som skall förstärka och stödja nyssnämnda åtgärder samt (4) forskning,utveckling och utvärdering för att göra åtgärdsprogrammet mot tobaksbruket såeffektivt som möjligt. Det centrala samhällsansvaret för åtgärdsprogrammetföreslås ligga på , som är central förvaltningsmyndighet förärenden rörande hälso- och sjukvård. , universitets- ochhögskoleämbetet, arbetarskyddsstyrelsen och föreslås svara förvissa delar av åtgärdsprogrammet. Åtgärdsprogrammet omfattar till stor delinformationsinsatser. föreslog vidare en lag med vissabestämmelser om rökning i offentlig lokal m. m. vissa åtgärder mot marknadsföringen av tobaksvaror. Tidningsannonsering för tobaksvaror skulle enligtförslaget förbjudas. Detta skulle ske genom ändring av lagen med vissabestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker så att den även omfattartobaksvaror, varvid lagen med vissa bestämmelser om marknadsföring avtobaksvaror skulle upphävas.