bet · G601KU30 · 1982-12-31 00:00:00 — Fannsdet i agerande visavi planeringen för Väjafabrikens moderniseringoch utbyggnad något speciellt handlingssätt som du tyckte diskriminerade honomsåsom ordförande i styrelsen? : Jag vill återupprepa mitt tidigare svaratt har man som styrelseledamot deltagit i besluten , dåföretaget kommit in i svårigheter, så tycker vi det är rimligt att man tarkonsekvenserna därav och ersätts som ordförande av någon som inte har deltagiti de besluten. KU1982/83:30 220 : Jag ställde frågan, om han reageradeunder 1982 visavi planeringen för Väjafabriken. : Det har inte kommit i gång någon nämnvärdplanering för Väjafabriken förrän sent , och den har framför allt lettsav verkställande direktören och den nye styrelseordföranden. : Det framlades i alla fall enprincipplan, visserligen inte genomarbetad, för Väjafabrikens finansiering. VarÖstlings befattning med det arbetet på något sätt dålig? : Det viktiga i det här sammanhanget är attöverläggningarna mellan regeringen och Ncb inträdde i ett nytt skede då den nyeordföranden trädde till. Det var för att kunna fortsätta diskussionerna som viville fullfölja detta. : Hade du redan vid ditt tillträde tillstatsrådsposten en förutfattad mening, att borde plockas bort somordförande i : Jag vet inte om det kan kallas enförutfattad mening att man inför ett projekt för många miljoner vill föradiskussionen med en ordförande som regeringen känner förtroende för. Vi villestarta diskussionen utifrån bästa möjliga förutsättningar, : En slutfråga: Hur mycket tid har duunder hösten ägnat ät : Den frågan är omöjlig att besvara. Jag förinte bok över fördelningen mellan olika statliga företag. Jag kan inte svara påden frågan kvantitativt genom att ange hur mycket tid jag har ägnat åt densaken. : Staten har ju majoriteten i Ncb, men detfinns andra aktieägare inkopplade också. Hade du någon kontakt med företrädarnaför dem? : Svar: nej. BertU Fiskesjö: Eftersom du fäste sådan vikt vid vad somvar planerat eller hände med skulle jag vilja återkomma till den frågan. Inför oss i utskottet har redovisat denna fråga.Han sade enligt protokollet: "Vi hade utrett och kommit framtill en bestämd plan för investeringar och fortsatt drift i Väja-Dynässäckpappersfabrik, som av många andra tidigare dödsdömts. KU1982/83:30 221 Sedan kommer det: Vid sammanträdetden beslöt styrelsen bl. a. att förelägga statsrådet, som var nybiträdande industriminister, denna plan, som å styrelsensvägnar skulle redogöra för Ncb:s verksamhet i största allmänhet. Detta uppdrag fick alltså då av styrelsen, ochsåvitt jag förstår anmäldes ingen avvikande mening. Man hade alltså en plan förVäja som man ville att du skulle se på, och man ville tala med dig allmänt omNcb:s verksamhet. gav, säger han, minst ett dussin tider för att träffaRoine , men han fick besked via Kramforskontoret att du inte hade tid. Jag ställer denna redovisning i kontrast till vad du sadeom att du inte har något minne av att hade begärt företräde för dig.Vad tror du kan vara orsaken till att uppgifterna är så olikartade? Är detnågon som på vägen har undanhållit begäran om sammanträffande med dig? : Jag vet inte. : Jag känner för dig. Jag drabbades som nyttstatsråd av att en sekreterare stoppade en massa samtal till mig. Jag fick heltenkelt inte ens veta att folk hade sökt mig. Det tog mig en månad innan jag komunderfund med det. Kan du ha råkat ut för samma sak? Hans Nyhage: Jag tycker man skall tala i klartext. Härsäger : "Jag gav , som var suppleant i Ncb:sstyrelse från kanslihuset, minst ett dussin tider för att träffa RoineCarlsson." Har det verkligen gått fram? : När vi tillträdde vällde det fram olikaönskemål från företag och verk om att få träffa och informera mig. När detgäller Ncb vill jag helt kort säga att jag inte har det minsta intryck av attnågon har undanhållit mig information om vilka som velat träffa mig - det vill jagvänligt men bestämt tillbakavisa. Vad orsaken kan vara till att har angivit olikaalternativ men att det inte har kommit till min kännedom har jag ingenuppfattning om. Jag träffade i riksdagsfoajén, där vi talade i korthetom Ncb. Därefter vart jag informerad av Ncb:s verkställandedirektör om det aktuella arbetet kring . Sedan har företrädare för defackliga organisationerna informerat mig om arbetet med . Till vill jag säga att jag under mina år iPappersindustriarbetareförbundet har tagit del av många planer och tankarkring den skogsindustriella utvecklingen i Ådalsområdet. Jag vet inte hur mångaplaner och projekt som har redovisats kring Väjafabriken, alltifrånvita projekt till bruna. KU1982/83:30 222 BertU Fiskesjö: Du hartagit del av planer och tankar,säger du. Men detta var en plan som man dragit på ett styrelsesammanträde ochsom fått i uppgift att tala med dig om. Det är alltså inte någraallmänna lösa tankar. Men jag bortser från detta nu och går vidare tillkontaktförsöken. Av framställning framgår att när det inte gickatt på det här viset få bestämd för att träffa dig försökte han här iriksdagen att få tag på dig. Du har sagt att ni då talade om Ncb i korthet.Enligt utspann sig samtalet på följande sätt: "Jag är SvenÖstling." - "Ja, jag ser det." - "Jag har försökt få ettsammanträffande med dig på styrelsens vägnar." - "Jag har inte tid,jag är på väg till ett annat sammanträde." Det var alltså enligt allt vad som sades där, ochdet var det enda samtal, säger , som han haft med dig. Enligt hansuppgift talade ni inte alls om Ncb vid det tillfället. ÄrÖstlings redovisning av vad som försiggick korrekt? : Den är inte korrekt. Det faller på sinegen orimlighet att skulle ha skäl att presentera sig för mig. Jaglärde känna mycket tidigare, framför allt under Ncb-kommissionensarbete, då jag deltog i ett antal styrelsesammanträden i Ncb. Någonpresentation inför mig var icke behövlig, och uppgiften faller på sin egenorimlighet. BertU Fiskesjö: Substansen i min fråga gällde om ni taladeom Ncb eller ej. : Svar: ja. BertUFiskesjö: Vad talade ni om då? : Han gav en kort orientering om det aktuella läget i Ncb. : Du har vid fiera tillfällen återkommit tillVäja. För de flesta av oss eller i varje fall många av oss är ettindustrinamn i , en av de sista industrierna i den avindustrialiseradeÅdalen. Men vi känner väl inte så mycket till vilken betydelse Väjakomplexethar. Det vore intressant att få höra litet om vad betyder för framtiden omman skall bedöma behovet av personligheter i styrelsen. Min andra fråga är: Har du i något sammanhang haftkontakter med om hans uppfattning om Ncb-problematiken ochutbyggnadsfrågan och inte minst personfrågor i Ncb:s styelse? : På den första frågan kan jag svara attVäja är den enda skogsindustriella enhet som finns kvar i - Utansjöligger söder därom i . Men för att långsiktigt kunna klarafortsättningen i talar man allmänt om ett projekt som kommer att belöpasig på mellan KU 1982/83:30 223 600 och 700 milj. kr. När man för samtal om så omfattandeprojekt måste det finnas ett stort förtroendekapital mellan ägaren och den somskall företräda ägaren. Här är det fråga om att göra om massatillverkningen föratt kunna fortsätta att tillverka det kraftpapper och säckpapper som manhitfills varit framgångsrik på. Det gäller hur man skall avväga de omfattandeinvesteringsinsatserna. Det är oerhört viktigt att man får bästa tänkbarabelysning och får fram de bästa tänkbara uppgifterna som underlag fördepartementet i dess fortsatta handläggning. Jag har inte haft någon kontakt med om varesig eller personfrågorna i Ncb. : Har det i handläggningen av de frågorsom rör Ncb vid något fillfälle varit delade meningar i regeringen? : Vi kan då betrakta utfrågningen somavslutad. KU1982/83:30 224 Utfrågning inför av direktör angående Ncb : Vi har ett granskningsärende som gällerfrågor rörande Ncb. Det gäller självfallet enbart regeringens handläggning avfrågorna. Vi har kallat dig hit såsom ordförande under den aktuella perioden.Vi brukar låta den som är kallad inleda med en redogörelse. : Jag kanske först får ge bakgrunden fill attjag hamnat i den här situationen utan egen förskyllan. Det är inte jag som harpåkallat detta möte. När statsminister i ett offentligt angrepp påmig gör gällande att jag skulle vara i högsta grad medskyldig till Ncb:ssituafion och förfall är det värt att notera att jag icke deltagit i förvärv avde enheter som är nedlagda. Det påstods att jag skulle ha varit med ochfattat beslut som hade lett till ekonomisk kris för Ncb. Jag har inte varit medom att köpa sulfitfabrik i , ej heller Hismofors, ej hellerHörnefors, ej heller , som jag själv måste vara med om att beslutaatt nedlägga. började det krisa till sigefter det att vi hade fått mycket kostsamma löneavtal som kostade Ncb 40-45 %.De två åren var för Ncb:s vidkommande förödande,beroende på att Ncb tidigare hade förvärvat och i sin koncern hade äldresulfit- och sulfatfabriker med ett alltför stort antal anställda i förhållandetill produktionen. Det drabbade självfallet Ncb hårdare än företag som hademoderna industrier. När jag tog upp detta vid ett flertal sammanträden var jagen ensam ropandes röst i öknen bland ca 15 styrelseledamöter - företagsledning,arbetstagare och skogsägare. Självfallet har jag förståelse för att arbetstagarnapå de orter som skulle ha berörts var angelägna om att få fortsätta driften.Det fattades också majoritetsbeslut om att dessa verksamheter skulle fåfortsätta. Så kom dessutom lågkonjunkturen. Man fick lagerstöd föratt tillverka massa vid de här, fabrikerna. Detta var spiken i likkistan förNcb. Konjunkturnedgången fortsatte och lagren ökade. Åven om man fick lagerstödkostade det pengar, och stora delar av produkterna skadades genom alltför långlagringstid, som priserna föll. När man nu har facit i handen kan alla säga att fabrikernaborde ha lagts ned , några t. o. m. tidigare. Jagkan tillägga att minst en handfull sulfat- och sulfitfabriker borde ha nedlagtsutefter inom Ncb:s verksamhetsområde före Köpmanholmensnedläggning. börjar det - vi har redan sett signaler om nedläggning av en avfabrikerna. KU1982/83:30 225 Jag vill alltså på det bestämdastetillbakavisa påståendet att jag skulle ha medverkat till beslut, som förorsakatNcb-krisen. Det är att smutskasta mig för att rättfärdiga statsrådet handlande - jag skall komma fillbaka fill det. Jag har också sagt i TV att jag har full förståelse föratt statsministern rycker ut och håller en presskonferens för att försvara ettstatsråd han engagerat. Jag har också som företagsledare under varittvungen att försvara många medarbetare som har trampat i klaveret. Sitter man iledningen får man göra det . Men det är en sak att göra detta; en annansak på vilket sätt man gör det. Nåväl - när nu Ncb kom i en kris som var så svårartad kunde förväntat sig betalningsinställelse och konkurs involverades regeringoch riksdag i flera omgångar. Ni har själva underlag, så jag behöver interedogöra för det. Man har också sagt att Ncb har bytt chefer ett flertal gångeroch att det skulle visa att företaget inte fungerar. Det må vara sant. Jag villdå bara konstatera att när , som var generaldirektör fördomänverket, kom in i bilden uppstod snart stora svårigheter att samarbeta inomstyrelsen. Det var som han sökte genomföra vissa strukturförändringarefter egna idéer. Jag vill också säga för klarhetens skull att när hanlämnade hade han redan tagit anställning som verkställandedirektör i Kopparfors utan att jag och flertalet övriga styrelseledamötervisste om detta. Diskussionerna gick vidare om strukturrationaliseringaroch förändringar. En proposition från regeringen förelåg kring årsskiftet1980-1981. Uttalanden gjordes både frånregeringshåll och av dåvarande ordföranden i PappersindustriarbetareförbundetRoine samt från enskild skogsägare om att det bästa som kunde ske voreatt Ncb gick i konkurs. Detta stod att läsa i tidningarna. pågickförhandlingar om Ncb:s dollarlån, statliga och övriga lån. Tolv utländskabanker stod i kö framför Ncb:s dörrar för att kräva betalning ellerstatsgaranti på dollarlånet om , där PKbanken varledande. Jag satt och sitter i och kunde självfallet inteagera där - jag var ju jävig - men jag agerade på annat sätt och fick gehör fören lösning. Nåväl, , liksom styrelseordföranden , gick och flera styrelseledamöter gick.Några lämnade skrivelser om att de ville avgå. Ingen styrelseordförande fanns.Dåvarande vice ordföranden ville inte ställa upp. Styrelsen var starktdecimerad. Vi hade ingen VD. Jag brukar säga att en av de få gånger somåtminstone de sorri var kvar i Ncb - representerande staten (kanslihuset),skogsägarna och arbetstagarna - var helt eniga om en fråga var när deövertalade mig att ställa upp som arbetande ordförande. Självfallet var jaginte särskilt hågad, men jag kände trots allt ett viss ansvar för att söka göraen insats. 15 1982/83. KU1982/83:30 226 Så kom uttalandena om konkurs. På14 dagar rann 150 miljoner ut ur Ncb:s kassa dagarna . SJ stoppadejärnvägsvagnar för export av trävaror och pappersmassa om inte Ncb betaladeförskott för vagnarna. Jag hade långa samtal med SJ:s chef , och minjul- och nyårshelg förbrukades av telefonsamtal och möten för att reda uppsaken. Jag måste snabbt få tag i en t. f. chef.Investeringsbankens chef erbjöd mig då att få låna Fylking, som varkonsult eller anställd i Investeringsbanken, men inte branschkunnig. Avtalträffades med Investeringsbanken om att engagera Fylking som t. f. VD. De beslut som styrelsen tog - i huvudsak överensstämmandemed regeringens proposifion och godkännande - genomfördes successivt.Självfallet var det en svår uppgift på många sätt, och när man lägger ner denena fabriken efter den andra blir man inte populär. Anställda ochfackföreningsrepresentanter både i och utanför styrelsen hade andrauppfattningar än majoriteten i styrelsen och ledningen. Mitt arbete bestod i att se till att Ncb fick enfungerande styrelse. skulle jag försöka få tag i en ny permanent VDsom helst kunde gamet. Det drog ut . Jag hade diskussioner med minstett dussin människor . Till slut lyckades jag få fram en chef,nämligen , då vice VD för och lyckades övertalaLars , chefen för , att släppa honom . Att behagade offentligt uppge vilken totalersättning jag uppbar som arbetande ordförande, syns mig vara en illvilligparentes som inte har med saken att göra. Avtal var träffat mellan mig,representanter, berörda aktieägare och styrelsen. Det var rätt och slätt ettarbetsavtal, innebärande att jag skulle använda av min tid för att klarajobbet. Det egentliga styrelsearvodet var 37 500 och 40 000 senaste året.Syftet med Palmes offentligaupplysningkan jag väl ana mig till. Ersättningenvar emellertid inte ens hälften av det som Investeringsbanken debiterade Ncbför Fylking. När man skall ta ställning till en sådan här sak är detviktigt att man har bakgrunden klar för sig, och jag har velat ge dennabakgrund för att utskottets ledamöter skall förstå innebörden av vidtagnaåtgärder. Forssblad anställdes som permanent VD, och Ncb fickarbetsro. resultat visar en rörelsevinst på 73 miljoner och en budgetför 1983 där rörelseresultatet väsentligt överstiger 100 miljoner. Att detfanns kvardröjande nedläggningskostnader är självklart, men de är istort sett borta . Vi fick så en ny regering . Till den 20oktober var styrelsemöte planerat i Ncb. efter tillträde som statsråd -före styrelsemötet - blev jag uppringd av departementsrådet , som vid bolagsstämman å statens vägnar - staten är ju tillca två tredjedelar ägare av Ncb - föreslog omval av mig i styrelsen och ävenföreslog KU1982/83:30 227 Nåväl - meddelade följande: "Jag harhälsningar från statsrådet att du skall tillse" -lägg märke till orden -"att du skall tillse att och ansluter Ncb till statens förhandlingsorganisationSFO." - "Jaså", sade jag. "Vad är anledningen?" -"Fråga inte mig, jag har bara hälsningar." Ytterligare sade : "Du skall ligga lagti fråga om att sälja mjukpappersfabrik. Du får inte förhandla omatt sälja det." Jag blev mycket förvånad och ställde följande motfråga:"Vem är det som håller på att sälja det, och vad vet omdet?" - "Fråga inte mig, jag har bara hälsningar att framföra. "Samtalet var slut. Jag blev naturligtvis konfunderad över detta. Jag togomedelbart kontakt med VD och informerade honom om samtalet medSundberg. Vi hade ju styrelsemöte utsatt till , och jag bad honomundersöka vad ett utträde ur SAF skulle få för konsekvenser. Flera avdotterbolagscheferna var bekymrade, för man såg framför sig att man miste endel kontakter och framför allt information som var betydelsefull och viktig förde olika industrierna. Jag vill därmed inte påstå att SFO inte skulle kunnafylla luckan, men det gjordes bekymmersamma uttalanden. VD undersökte hur ett eventuellt utträde skulle gå tilloch konstaterade att Ncb inte formellt kunde lämna SAF enligtgällande regler. Min reaktion var, att jag inte tyckte det var särskilt lustigtmed ett sådant här ingrepp och undrade vad syftet var. Man kunde kanske förstådet eftersom kom från och varspeciellt intresserad av denna fråga. Enligt min uppfattning var det här frågaom ministerstyre, men reagerade då som så, att "en gång är ingengång", vilket jag också sade till VD. Styrelsen fick frågan på bordet. Det fanns då invändningaroch olika synpunkter i styrelsen, men beslutet blev att låta verkställandedirektören ombesörja förändringen. Vid styrelsemötet behandlades även en plan förinvesteringar och fortsatt drift vid säckpappersfabrik, som gårbra. Styrelsen beslöt bl. a. att vi skulle förelägga statsrådetRoine denna plan. avsåg jag å styrelsens vägnar redogöra förNcb:s verksamhet i största allmänhet. Han hade visserligen varit ordförande iPappersindustriarbetareförbundet men kunde näppeligen vara insatt i Ncb:sförhållanden. Jag gav - anställd iindustridepartementet och suppleant i - minst ett dussin tiderför att träffa . fick jag besked viaKramforskontoret - inte direkt till mig - att han inte hade tid. Jagförsökte sedan möta honom i foajé. KU1982/83:30 228 lyckades med det en gång när han var på väg från sitt rumtill ett annat rum. Samtalet var följande: "Jag är ." -"Ja, jag ser det." - "Jag har försökt fä ett sammanträffande meddig å styrelsens vägnar." - "Jag har inte fid, jag är på väg till ettannat sammanträde." Det var det enda samtal jag dittills hade haft med RoineCarlsson. Jag känner inte karlen, har aldrig haft med honom att göra. Tiden gick, och före nästa styrelsemöteden fick jag ett telefonsamtal från statsrådet , som meddelade följande: "Jag avser att byta ordförande iNcb." - "Jaså, avser du det? Av vilken anledning?" - "Pågrund av den ändrade situationen." - "Vilken ändrad situation? "- "Vi diskuterar inte det här mer, jag återkommer." eller kvällen fick jag etttelefonsamtal från VD , som informerade mig om att han blivit uppringdav departementsrådet , som meddelat att bestämt attjag skulle avgå som ordförande samt att hade vidtalat vice ordförandenSven att inträda i mitt ställe, och det skulle ske . Något besked om att man skulle inkalla extra bolagsstämmaeller något besked till annan styrelseledamot i om att styrelsen skullefatta beslut i enlighet med bolagsordningen om att avsätta mig som ordförandehar inte förekommit. Statsministern har sedan i offentliga uttalanden sagt avsåg att kalla till extra bolagsstämma, men det är en efterhandskonstruktion.Någon diskussion om detta har inte förekommit hos någon, och av den tredjedelav Ncb:s ägare som skogsägarna utgör var ingen tillfrågad eller underrättadeller vidtalad i något avseende. agerande gjorde det ipraktiken omöjligt för mig att fungera som ordförande. Inför styrelsemötet den8 december hade jag därför bestämt mig för att lämna styrelsen. Vi hade ettstyrelsemöte då vi var inbjudna till och resultatsiffror sombådade gott och ännu bättre . Jag ville inte förstörasammanträdet genom att meddela att jag avsåg att lämna styrelsen,utan tog upp ärendet som sista fråga. Jag meddelade då att jag önskade lämnastyrelsen och gick efter att ha förklarat varför. Styrelsen fattade sedan ett beslut om att låta viceordföranden, som hade påtagit sig ordförandeuppgiften utan min vetskap, träda imitt ställe. Styrelsen beslöt enhälligt att uttala ett tack till mig - jag trordet har offentliggjorts både i tidningar och på annat sätt - för mina insatser.Det tacket innefattade hela min styrelsetid, men mest gällde det att jag tog påmig ordförandeskapet från december 1980.1 tacket deltog samtliga, även facketsrepresentanter. Man frågar sig nu vad det är som har legat bakom detta.Det kan inte vara någonting annat än att statsrådet har fåttinformationer som är grovt vilseledande om arbetet i Ncb och de insatser somdär har gjorts. KU1982/83:30 229 vet att den tillförordnade verkställande direktörenFylking offentligt har uttalat i tidningarna att han inte kunde samarbeta medmig. Han må tycka vad han vill om det, men eftersom han uttalat sig offentligtkan jag säga att han försökte in i det sista få jobbet som VD men spände bågenalltför högt så att hela styrelsen tog avstånd ifrån honom, isynnerhet när jag förde fram Forssblad som VD. Skulle vi ha accepterat devillkor som Fylking ställde, hade styrelsen fått schavottera offenthgt. Det varen stor lycka att Forssblad ställde upp, och jag är övertygad om att Ncb nukommer att klara sig med den verksamhet som företaget har. Vi lyckades också fåfemåriga avtal med skogsägarföreningarna så att de industrier som Ncbfortsätter att driva är fullt försörjda med råvara, och det finns ingenanledning att nu ifrågasätta möjligheten för Ncb att fortsätta. En kommuniké från Ncb:s styrelsemöte om att jag avgåttresulterade i att tidningar, radio och TV tog kontakt med mig och VD. NyaNorrland, tidningen i , som särskilt följt Ncb:s öden och äventyr,ringde och sökte men fick inte tag i honom. Hanspressekreterare, som inte heller fick tag i , svarade: Östlingvar för gammal, och dessutom var jag emot en samordning mellan , Ncb ochdomänverket. Jag var 67 då och är 68 , och jag känner mig inte äldreän då. Det finns en del andra som är äldre och som ännu är sysselsatta. Jagfäster mig inte så mycket vid det resonemanget. Förslag om en sammanläggning av domänverket, och aldrig framlagts under min tid- däremot har saken diskuterats. Praktiskttaget hela styrelsen i Ncb tog avstånd från dessa diskussioner. Men eftersomdet aldrig kom till något konkret förslag fanns det ingen anledning attrealbehandla ärendet, och såvitt jag vet har sagt nej. Det var två underliga skäl. Nya kritiserade demockså i sin ledare. Jag vill dessutom tillägga att jag närdiskussioner har förts om att sälja har varit motståndare tilldetta, eftersom jag såg framför mig en möjlighet att skapa ett gott dotterbolagav . Det ger också en betydande rörelsevinst.Däremot var Fylking på väg att sälja . Jag stoppade hans sista försökstrax innan han lämnade Ncb. Ändå beskylls jag för att jag ville sälja LillaEdet. Detta är ren och skär lögn. : Min första fråga gäller kontakterna medregeringen - vi granskar ju den konstitutionella delen av ärendet. Har du underden tidigare regeringen fått den här typen av besked som du har fått frånstatsrådet och departementsrådet ? Min andra fråga är: Har statsrådet i någotfall varit i kontakt beträffande skötseln av Ncb med dig sedan han blevindustriminister? KU1982/83:30 230 : Några sådana kontakter med tidigareregeringar eller regeringsledamöter har jag inte haft. Jag kan säga t. ex, hurdet var vid nedläggningen av Johannedals boardfabrik, som drabbades hart avnedgången inom byggkonjunkturen. Det var en relativt liten sak i sammanhanget.Statsrådet hade varit på ett möte i och blivit hårt pressad avfackets företrädare och pressen angående nedläggningen av Johannedal. Det hadeframkommit flera förslag om att andra eller anställda skulle driva fabrikenvidare, men alla utredningar visade att det inte fanns några förutsättningarför det, och dessutom behövde Ncb överföra en stor del av maskinparken tillEdsbynfabriken, som hade samma produkfion. Åsling ringde mig och frågade om det fanns möjlighet atttänka sig fortsatt drift. Jag förklarade för honom hur saken låg till och sadeatt styrelsen hade beslutat att fabriken skulle nedläggas.