bet · G601FiU35 · 1982-12-31 00:00:00 — Vad först gäller utbetalningar synes det inte vara möjligtatt göra någon tidsvinst genom en snabbare överföring från statsverketscheckräkning i över postgirokonton. Enligt vad () anför i sitt yttrande (se bilaga) sker redan dessa utbetalningar utannågon fördröjning. Vad gäller överföringar till statsverkets checkräkningsynes det finnas möjligheter till betydande räntevinster genom en snabbarehantering. Två tredjedelar av inbetalningarna till staten utgörs avkällskatter, arbetsgivaravgifter och mervärdeskatt. Dessa inbetalningarhandhas av postverket under tvä bokföringsdagar (bankdagar). Övrigainbetalningar, utgörande en tredjedel, hanteras ipostgirot. Den längre hanteringstiden för dessa uppbördsmedel förklaras av attdessa omfattar ett mycket stort antal postgirokonton med mänga berördabokföringsenheter. RRV säger i sitt yttrande till utskottet att det finnstekniska möjligheter att minska genomloppstiden för inbetalningar via detstatliga redovisningssystemet, system S, till . Däremot är det inte,anför RRV, realistiskt att räkna med att inbetalningar till hundratalsmyndigheter kan gå direkt till FiU1982/83:35 , 11 för registrering där. Den helt dominerandedelen av statsinkomsterna behöver enligt RRV samlas upp pä postgirokonton somär anknutna till checkräkningen. RRV anför vidare att med minskad genomloppstid uppkommerfrågan om postgirots ersättning för sin förmedling av in- och utbetalningar förstatsverket pä annat sätt än via räntegottgörelse för behållningarna påinbetalningspostgirokonton. RRV, liksom postverket, anser att uppgifterna imotionerna om postgirots räntevinster härav, dvs. statens ökade räntekostnader,är betydligt överdrivna. Enligt vad utskottet erfarit är frågan om postverketsekonomi föremål för översyn inom . Frågan om konsekvenserna aven minskad handhavandetid inom postgirot för statliga inbetalningar kommerockså att prövas i detta sammanhang. Mot denna bakgrund anser inte utskottet att någotinitiativ behöver tas från sida. Utskottet avstyrker därmedmotionerna 855 och 534 yrkande 6. 1. beträffandereglerna för utbetalning av statliga bidrag att avslår motionerna 1982/83:2140 yrkande 7, 1982/83:2178 yrkande 2 och1982/83:768 yrkande 5, 2. beträffande rutinerna förinbetalning av arbetsgivaravgifter och skatter attriksdagen avslår motion 1982/83:1164, 3. beträffande nya kreditpolitiskaramar i samband med snabbare indrivning avskatter attriksdagen avslår motion 1982/83:1589 yrkande 1, 4. beträffandepostgirots och PKbankens särställning attriksdagen avslår motionerna 1982/83:534 yrkandena 1-5, 1982/83:865 och1982/83:2133, 5. beträffandeden statliga kassahållningen och system S attriksdagen avslår motionerna 1982/83:534 yrkande 6 och 1982/83:855. 1" 1982/83. FiU1982/83:35 12 Närvarande: (), (), (), (), (), (), FilipFridolfsson (m), (c), (), (),i (s), (), (), AndersAndersson (m) och i (vpk). Reglerna för utbetalning av statliga bidrag (), (c)och () anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 6 börjar med "Utskottet har förståelse" och på s. 7 slutarmed "Motionerna avstyrks" bort ha följande lydelse: Utskottet har förståelse för attorganisationerna, på det sätt som redovisas i motionerna 2140, 2178 och 768,har kommit att inberäkna ränteinkomsterna som en del av de bidragorganisationerna erhållit under en läng följd av år. Eftersom bidragen tillorganisationerna låsts till uppräkning, vilket inte på långt när ger täckningför inflationens kostnadshöjningar, anser utskottet inte att staten därutöverbör ta frän organisationerna de ränteintäkter de kan fä genom att det tidigareutbetalningssystemet för bidragen bibehålls. Bara för idrottsrörelsen skulleförslaget innebära en ytterligare åderlåtning pä ca . Enövergång till ett nytt utbetalningssystem såsom föreslagits ibudgetpropositionen kommer självfallet att få allvarliga återverkningar päorganisationernas verksamhet. dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande reglerna för utbetalning av statliga bidrag attriksdagen med bifall till motionerna 1982/83:2140 yrkande 7, 1982/83:2178yrkande 2 och 1982/83:768 yrkande 5 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört, Postgirots och PKbankens särställning (), (), (), (c), (), BrittaHammarbacken (c) och () anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 9 börjar med "behandlade" och på s. 10slutar med "534 yrkandena 2-5" bort ha följande lydelse: FiU1982/83:35 13 Utskottet anser att staten måstemedverka till att skapa rationella och bekväma betalningsrutiner i samhället.En väsentlig förutsättning härför är att fri konkurrens skapas mellan olikainstitutioner och betalningsformer. Det är därför nödvändigt att såväl formellasom praktiska hinder för en sådan konkurrens möjligt undanröjs. Genomatt staten för sina betalningar endast anlitar postgirot saknas en avförutsättningarna för att låta olika betalningsrutiner konkurrera på,likavillkor med varandra. Enligt utskottets mening borde denna typ av banktjänsterupphandlas på samma villkor som övriga tjänster och varor i statsförvaltningen,dvs. i enlighet med upphandlingsförordningens krav på affärsmässighet. Genomett sådant förfarande skulle olika betalningsförmedlare kunna jämställas ikonkurrenshänseende. Vad utskottet anfört om att avskaffa postgirots ochPKbankens särställning inom det statliga betalningssystemet bör ges regeringentill känna. Utskottet anser att i begreppet rationellbetalningsförmedling måste också inbegripas att rutinerna utformas på ett förenskilda personer och företag smidigt sätt. Därvid bör beaktas möjligheternaför betalningsmottagare eller inbetalare att fritt kunna välja betalningsform.Eftersom huvuddelen av de anställda, , erhåller lön viakontoinsättning i bank och praktiskt taget hela den vuxna befolkningen i värtland har bankkonton från vilka betalningar kan utföras smidigt och enkeltframstår det som närmast självklart att också betalningar till staten bordekunna få göras från dessa konton. Om denna möjlighet öppnades skulle det underlättaför många företag. Onödiga inbetalningar till postgirot med ränteförluster somföljd skulle kunna undvikas. Medlen skulle inte behöva flyttas flera gångermellan olika konton. Utskottet tillstyrker därför förslagen i motionerna 534yrkande 2, 865 och 2133 om att möjliggöra inbetalningar av mervärdeskatt ocharbetsgivaravgifter även via bankgiro pä motsvarande sätt som för direktaskatter. Förslaget i motion 534 yrkande 3 och 4 om att göra detmöjligt för staten att utbetala överskjutande skatt samt statliga bidrag ochförmåner direkt till konto i bank eller postgiro ligger väl i linje med vadutskottet anfört om att skapa en för allmänheten smidig betalningsförmedlingoch ge utrymme för frihet att välja betalningsform. Genom ett sådant förfarandeminskas mottagarnas hantering av medlen påtagligt. Mottagarna slipper att lösain utbetalningsavin i post eller bank och att därmed göra ränteförluster. Sedannågra år tillbaka gäller att t. ex. barnbidrag kan sättas in direkt pä konto ibank om mottagaren begär det. Detta bör enligt utskottet vara möjligt med allastatliga bidrag. Regeringen bör ges i uppdrag att utarbeta förslag härom. Deinvändningar som giroutredningen anförde angående den överskjutandeskatten och som postverket i yttrande till utskottet upprepar synes enligtutskottet inte längre ha samma bärkraft i och med att taxeringsarbetetdatoriserats i stor utsträckning. Vad utskottet anfört med anledning av motion534 yrkandena 3 och 4 om utbetalning av överskjutande skatt och statiiga bidragoch förmåner direkt till konto i bank eller post bör FiU1982/83:35 14 ges regeringen till känna. När det gäller utbetalningen av löner och pensioner är detpå samma sätt som för statliga bidrag önskvärt att mottagaren själv fårbestämma till vilket konto han eller hon vill ha pengarna utbetalade. Här finnsdet också, som anförs i motion 534 (yrkande 5), besparingsmöjligheter förstatsverket genom att låta olika betalningsförmedlare konkurrera ombetalningsuppdraget. konstaterar att nuvarande ordningfungerat tillfredsställande. Detta är emellertid inte tillräckligt skäl för attavstå från att upphandla tjänster på sedvanligt sätt, anser utskottet.Regeringen bör uppdra åt statens löne- och pensionsverk att föranstalta omupphandling avseende förmedling av statliga löner, pensioner och utfallandebelopp på j.Tupplivförsäkringen till kontohavare i andra banker än PKbanken.Vad utskottet nu anfört bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 4bort ha följande lydelse: 4. beträffande postgirots och PKbankenssärställning attriksdagen med bifall till mofionerna 1982/83:534 yrkandena 1-5, 1982/83:865 och1982/83:2133 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Den statliga kassahållningen och system S , ,och (alla m) anser att dels den del av utskottets yttrandesom pä s. 10 som börjar med "Vad först" och på s. 11 slutar med"yrkande 6" bort ha följande lydelse: Vad gäller överföringar tillstatsverkets checkräkning synes det finnas möjligheter till betydanderäntevinster genom en snabbare hantering, framgår det av RRV:s yttrande medanledning av motionerna. Två tredjedelar av inbetalningarna till staten utgörsav källskatter, arbetsgivaravgifter och mervärdeskatt. Dessa inbetalningarhandhas av postverket (bankdagar). Övrigainbetalningar, utgörande en tredjedel, hanteras ipostgirot. Den längre hanteringstiden för dessa uppbördsmedel förklaras av attdessa omfattar ett mycket stort antal postgirokonton med många berördabokföringsenheter. RRV säger i sitt yttrande till utskottet att det finnstekniska möjligheter att minska genomloppstiden för inbetalningar via detstatliga redovisningssystemet, system S, till . Däremot är det inte,anför RRV, realistiskt att räkna med att inbetalningar till hundratalsmyndigheter kan gå direkt till för registrering där. Den heltdominerande delen av statsinkomsterna behöver enligt RRV samlas upp päpostgirokonton som är anknutna till checkräkningen. FiU1982/83:35 15 Enligt utskottets mening är detangeläget att alla möjligheter att minska statens uppläningsbehov och därmedminska räntekostnaderna prövas. Det arbete som har inletts för att förbättraden statliga kassahållningen är ett väsentligt led i denna strävan. Eftersomdet tycks finnas tekniska möjligheter att minska postgirots handhavandetid förinbetalningarna och därmed minska statens räntekostnader bör denna möjlighetprövas. Vad utskottet anfört med anledning av motionerna 534, yrkande 6, och855 bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse: 5. beträffande den statliga kassahållningen och system S attriksdagen med bifall till motionerna 1982/83:534 yrkande 6 och 1982/83:855 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Den statliga kassahållningen och system S (c) och () anför: Det är självfallet en fördel om enrationellare hantering kan ske av de statliga betalningsströmmarna. Med hänsyntill de ekonomiska konsekvenser förslaget kan få för postverkets möjligheteratt ge service i landets alla delar är vi emellertid inte beredda att ställaoss bakom motionskravet innan den översyn av postverkets ekonomi redovisats somomnämnts av utskottet. FiU1982/83:35 16 Yttranden över motionerna 1982/83:534, 855, 865, 1164,2133 och 2140 yrkande 7 Hanteringen av de statligabetalningarna är av väsentlig ekonomisk betydelse för och därigenomvåra möjligheter att svara för en god postservice i landet till acceptablapriser enligt de krav som fastställts av statsmakterna. De i motionernaupptagna frågorna är kända och belystes i samband medutredningen girohantering SOU 1979:35. yttrande överdenna utredning bifogas (bilaga 1)'. Vårt yttrande inleds med en redovisning av Postverketsutveckling inom betalningsförmedlingen följt av en redovisning av den nuvarandekonkurrenssituationen. I avsnitt 3 lämnas kommentarer till deöversända motionerna och i avsnitt 4 ger vi avslutningsvis några exempel påmöjligheter att minska statens kostnader för kassahållning m. m. 1 Utvecklingen av ochförutsättningarna för denna Postverkets betalningsförmedlinghar sedan Postgirot startade för mer än 50 är sedan utvecklats starkt.Postgirosystemet och entreprenaden för PKbanken utgör kärnan ibetalningsförmedlingen. kommer ungefär en fjärdedel av Postverketsrörelseintäkter frän betalningsförmedlingen vilket är en väsentlig förklaringtill att det svenska till skillnad från flertalet utländska postverkklarar sin verksamhet med egna intäkter. En förutsättning för det tätapostkontorsnätet och inte minst för lantbrevbä-ringsnätet är den storaomfattningen som verkets betalningsförmedling har. Att upprätthålla dagens högaservicenivå vad gäller antalet postkontor och lantbrevbärare enbart förpostdistributionens behov skulle ej kunna med intäkter enbart från dennaverksamhet. har en central ställning i samhälletsinfrastruktur på betalningsområdet. En huvuddel av såväl företagens somhushällens betalningar går genom Postgirot. En under hela Postgirotsutvecklingstid viktig drivkraft har varit att statens in- och utbetalningargått genom Postgirot. Omfattningen av dessa betalningar har haft stor betydelseför tillskapandet av det effektiva stordriftssystem som Postgirot utgör,och därigenom starkt bidragit till att företag, kommuner m. fl. funnit detrationellt och lönsamt att använda Postgirot. Nedan redovisas några exempel på Postgirotsmarknadsanpassning, produktutveckling och volymutveckling 1 ej medtagen här. FiU1982/83:35 17 - genom dendatorbaserade stordriften har Postgirot kunnat erbjuda kontohavare med mycketstora volymer in- och utbetalningar en säker och snabb uppdatering av kund- ochleverantörsreskontror. Detta har kunnat ske genom att Postgirot mycket tidigtsatsat pä teknik för maskinell optisk läsning av betalningsblanketter. Förkontohavarna har dessa tjänster inneburit väsentligt förbättrade möjlighetertill överblick av den dagliga likviditeten och därmed ökade ränteintäkter.Exempel på tjänster som marknadsförs av är inbetalningsservice,utbetalningsservice, fakturabetalningsservice och betalningsbevakning,koncernredovisning, skattegiro, autogiro etc. - Postverkethandhar skötseln av PKbankens personkontosystem på entreprenad.Personkontosystemet omfattar nära 1,5 miljoner konton som också harautomatisk tillgäng till gireringsfunktionen i Postgirot. Personkontosystemetutvecklas fortlöpande och är ett effektivt lönesystem med hög servicegrad. - Postgirot gersedan våren 1980 ränta på medel som står inne pä företagens postgirokonton.Företagen erhåller således ränteintäkter om medel finns på postgirokontot förinbetalning av t. ex. sociala avgifter. - Postgirothandhar sedan någon tid giroentreprenaden inom Sparbanksgi-rot. Detta möjliggöratt 1,4 miljoner sparbankskonton genom anslutning till Sparbanksgirot kanutnyttja postgirofunktionen. Genom att Postgirot handhar såväl PKbankenspersonkontosystem som Sparbanksgirot får två tredjedelar av alla lönekontontillgång till postgirosystemet. Därutöver finns ca 1,1 miljoner vanligapostgirokonton för företag och privatpersoner. Genom samordnings- ochstordriftsfördelar ökar härigenom Postgirots möjligheter att utveckla sinservice ytterligare till fördel för såväl stat, kommun, företag som privatpersoner. I följande tabell sammanfattas betalningsförmedlingensutveckling under senare är Ökningen av antalet transaktionerhar inneburit att trots hård konkurrens kunnat behålla en starkställning på marknaden för betalningsförmedling. av betalningarnavia post- och bankgirosystem går via Postgirot. Postgiroinbetalningskortetsbetydelse inom betalningsförmedlingen i landet framgår av att varje hushåll igenomsnitt erhåller cirka fyra inbetalningskort avseende hyra, el,tele etc. FiU1982/83:35 18 En mycket viktig förutsättning fören fortsatt effektivisering av samhällets betalningsrutiner är att det finnsett helt rikstäckande nät som när ut till alla företag och privatpersoner varjedag. Ett sådant totalt rikstäckande nät måste anses vara starkt motiverat ursamhällsekonomisk och regionalpolitisk synvinkel, eftersom det kan utnyttjas avalla företag, banker, hushåll etc. är den enda organisation i landetsom har ett sådant helt rikstäckande nät för betalningar. Det består av nära 5000 betjäningsenheter, dvs. postkontor och lantbrevbärare. Att staten väljer Postgirot för sina betalningar fårdärför ses som en naturlig följd av att statsmakterna av samhällsekonomiska ochregionalpolitiska skäl vill upprätthålla en rikstäckande service påbetalningsomrädet. De riktigt stora uppdragsgivarna t. ex. staten, tidningarna,postorderföretagen m. fl. får således tillgång till hela det finmaskigaservicenätet men får även betala kostnaderna för utnyttjandet. En viktiguppgift för som serviceföretag är därför att se till att så månganyttjare som möjligt är med och delar pä den totala nätkostnaden. Vi anser det därför felaktigt att göra sådana förändringari statens betalningsrutiner att banksystemet, som har konkurrensfördelar somPostverket saknar, gynnas genom att få ta hand om lönsamma delar i en"totalentreprenad" t. ex. uppbörd av mervärdeskatt hos stora företagoch pä större orter under det att genom sin serviceplikt ensamskulle svara för de olönsamma delarna, t. ex. utdelning/uppbörd i glesbygd. Ensådan "russinplockning" skulle på relativt kort sikt leda tillekonomiska problem för och innebära att servicenätet, som är dendominerande fasta kostnaden, finge successivt skäras ned till förfång försåväl företag som enskilda personer. En sådan förändring skulle särskilt hårtdrabba glesbygd och stödområden. 2 Konkurrenssituationen inom betalningsförmedlingen Betalningsförmedlingens tillväxt iPostverket har skett i konkurrens med bankerna och deras förmedlingsinstitutBankgirocentralen och utan tillgäng till många konkurrensfördelar som bankernabesitter. Bankerna har sålunda möjligheter att etablera och behålla kontorenbart där det bedöms företagsekonomiskt lönsamt vilket bl. a. innebär attvarje enskilt bankkontor har ett upptagningsområde som ekonomiskt kanförstärka banken i sin helhet. Rätten att bevilja krediter innebär också möjligheter förbankerna att ställa krav pä att kredittagaren skall låta banken hanterabetalningsuppdrag. Vidare har bankerna möjlighet att låta kostnaderna förbetalningsförmedlingen belasta utlåningsverksamheten, vilket ger dem enprismässig konkurrensfördel inom marknaden för betalningsförmedling. Postverketsaknar självständiga möjligheter att ge krediter. Fr. o. m.våren 1980 ges ränta på vissa postgirokonton. FiU 1982/83:35 19 avatt , i ett läge då flertalet banker infört ränta på mycketkortfristiga medel, skulle få ökade svårigheter att försvara betalningsförmedlingeni verket. Kassahällningeni Postverket är omfattande som ett resultat av betalningsförmedlingen.Kraftiga fluktuationer i likviditeten i samhället återspeglas i en ojämnkassahållning i postkassorna. med inbetalningsöverskotttransporteras överskottsmedlen från postkontoren till och underdagar med utbetalningsöverskott transporteras medel i den andra riktningen.Ofta utnyttjas transportsystem även avbankerna för deraspenningförsörjning. Överföring mellan postkassanätet och ärmotiverat av att medlen inte förräntas om de inte via insättning på verketscheckräkning i 'lånas ut och förräntas av.PKbanken. Ur konkurrenssynpunktär detta en väsentlig nackdel för eftersom bankerna genomkassakvotsregeln normalt erhåller ränteintäkter på kassa-kvotsmedel, dvs.kassamedel och behållning i . Under är 1982 ersattes således bankernamed av för dessa medel. har inga möjligheter atti dag åstadkomma avkastning pä kassamedlen utan en säkerhets- ochkostnadsmässigt krävande transponering av medlen. Bankernaskonsortium Bankgirocentralén har en verksamhet: som i huvudsak innebäröverföring av betalningstransaktioner mellan medlemsbankerna. Bankerna medBankgirocentralen har ökat sina ansträngningar för att ta överbetalnirigstrafik från . Motivet bör självfallet vara att man finnerinlåningen i Postgirot intäktsmässigt intressant. Underär 1982 hanterade Bankgirocentralen 65 miljoner st betalningsuppdrag.Därutöver hanterade man knappt 15 miljoner St postgiroblanketter, insända avvissa bankkontor som emottagit dessa frånkunder. Detta innebär att postgiroblanketternai bankgirot upipgär till nära en fjärdedel av bankernas egna. Genomgått anammatillämpningen av tekniska hjälpmedel motsvarande de som Postgirot sedan långtid utvecklat i samarbete med leverantörer och lagt som bas för stordrift, har Bankgirocentraleni ökad utsträckning valt att hantera postgiroblanketter. Detta leder tillnackdelar för såväl kunden som för Postgirot genom att möjlighet :för Postgirotatt uppdatera postgirokontohavarnas reskontror med hjälp av postgiroblankettendärvid saknas. 3Synpunkter på förslagen i motionerna successiva utveckling av rationellabetalningstjänster har haft som mål att genom ett effektivt girosystem förmedlaolika slag av betalningar mellan så många kontohavare ,som möjligt. FiU 1982/83:35 20 Postverketsbetalningsförmedling genomgått är ett resultat av att Verket fortlöpandeanammat ny teknik för att tillgodose behovet av nya tjänster. Denna utveckhnghar självfallet i hög grad kommit statsförvaltningen till godo. villdärför avvisa påståendet i motion nr 534 orrt att statliga betalningsrutiner påmånga områden är otidsenliga. Imotion nr 855 sägs att "allt fler privatpersoner och majoriteten avsvenska företag använder bankgiro för sina betalningar". Som framgått ovananvänder en stor majoritet av alla betalare och en ökande andel av de svenskahushållen för sina betalningsuppdrag. De "går på posten",utnyttjar lantbrevbärarservicen eller girerar från girokonton. Likaså harflertalet företag aktiva postgirokonton. Sammantaget visar detta att dennamårigmiljonskara av kunder, tvärtemot vad som framhålls i motionen, inte uppfattarPostgirot som en onödig särrutin. 3.2Den statliga kassahållningen och system S Motionerna 534 och 855 berör den statligakassahållningen och statens betalningar genom försorg, inkluderandearbetsgivaravgifter och mervärdeskatt. I detta avsnitt av vårt svar behandlassystem S som är ett av utvecklat system för statensekonomiadministration. Betalningsrutinerna har utvecklats i samarbete tnedPostgirot och har som sitt primära syfte att utgöra direkt linderlag förlöfiande bokföring och avstämning av in- och utbetalningar istatsförvaltningen. Vidare skall system S genom enhetliga rutiner underlättautbildning av kameral personal, varhelst de arbetar i förvaltningen.Postgirorutinerna skall också tillgodose krav ställda utifrån internkontrolloch revision. Genom att samtliga myndigheter omfattas av systenlet underlättas väsentiigt överblicken ochsammanhållningen av de statliga betalningarna. Den starka integrationenmed myndigheternas huvudbokföring i systehi S är också ett väsentiigtinslag. Bokförda betalningar i Postgirot stäms av mot 'myndigheternashuvudbokföring genom ADB-baserade rutiner. Bokföring,avstämning och felrättning sker av myndigheterna) ofta i samråd med enheterinom Postgirot. Detta omfattande löpande arbete berör minst ett par tusentjänstemän i statsförvaltningen. Detta förutsätter enhetiiga rutiner ochanvisningar samt nlöjligheten till återkommande kontakter med personal inomPostgirot som behärskar betalningsrutinerna i system S. Statensutbetalningar över Postgirot täcks utbetalhingsdagen genoni att man i förstahand disponerar inbetalningsöverskottet i System S och i andra hand genomrekvisition från statsverkets checkräkning i . Utbetalningar frånstateri sker i huvudsak genom dagliga leveranser till Postgirot av magnetbandfrån DAFA, RFV, länsstyrelserna, universiteten m. fl. Ävenöverföring rtied teletransmission förekommer. Myndigheternasutlandsbetalningar hanteras i system S utlandsgiro vilket FiU 1982/83:35 21 bl.a. innebär att täckning för utiandsbetalningarna sker överföringsdagen samt attförmånlig växelkurs erbjuds myndigheterna. Statligamyndigheters behov av kontantutbetalningar tillgodoses genom att myndigheternaförsetts med s. k. L-anvisningar.