bet · G601UU4 · 1982-12-31 00:00:00 — I motion 1981/82:933 av m. fl. (vpk)föreslås 1. att riksdagenhos regeringen hemställer om initiativ till att ta upp den kurdiska frågan iFN:s kommission för mänskliga rättigheter, 2. att riksdagenuttalar sitt fördömande av övergreppen mot kurderna i , och . Utskottet har under de två senasteriksmötena behandlat likartade yrkanden och därvid relativt utförligt redogjortför kurdernas situation i , , , , ochLibanon (UU 1980/81:11 och UU 1981/82:7). I detsistnämnda betänkandet anförde utskottet bl. a. följande: Utskottet delar motionärernasuppfattning att kurderna i några av sina hemländer ofta utsätts för förföljelseoch diskriminerande behandhng. Förhållandena kan ha växlat från tid till annan,och deras situation är långtifrån likartad i de sex nationer där dehuvudsakligen bor, men det är uppenbart att kurderna alltför ofta förmenasrätten att ge uttryck åt sin nationella särart. Efter militärkuppen i Turkietförra året, revolutionen i och kriget mellan och har kurdernas situationytterhgare försämrats. Det finns enligt utskottets mening anledning att ägna detkurdiska folket fortsatt uppmärksamhet och verka för att medborgerliga,politiska och kulturella rättigheter både tillerkänns kurderna och i praktikentillämpas på dem. Förföljelse och övergrepp mot kurder måste fördömas på sammasätt som vi fördömer sådana handlingar mot andra grupper. Arbetet på att stärkarespekten för mänskliga rättigheter liksom ansträngningarna att vinna ökadanslutning till de internationella konventionerna på området, måste fortgå. Den spelar av tradition en aktiv roll idessa sammanhang. Ingen kan sväva i tvivelsmål om inställning tillbrott mot mänskliga rättigheter och förföljelse av utsatta grupper, till vilkakurderna otvivelaktigt hör. Ett antal kurder har också funnit en i vårtland. Av de nämnda betänkandena, vilkabåda antogs av , framgår att fördömer alla övergrepp motkurder. Utskottet intar självfallet samma ståndpunkt nu och finner att syftetmed yrkande 2 i motionen därmed är uppfyllt. Yrkandet behöver således inteföranleda någon särskilda åtgärd varför det avstyrks. 1 Riksdagen1982/83. UU1982/83:4 2 I yrkande 1 begärs att den kurdiskafrågan skall tas upp i FN:s kommission för de mänskhga rättigheterna. Även ettsådant yrkande har tidigare övervägts av utskottet. Det avstyrktes medhänvisning fill att om kurdernas förhållanden skall kunna behandlas med någonframgång i FN, dess underorgan eller i andra internationella organisationerkrävs stöd i en omfattande internationell opinion. Förutsättningar härför tordef. n. saknas. Ett initiativ i FN utan utsikter till framgång riskerar att skadaden sak de är avsedda att gagna, hette det bl. a. i UU 1981/82:7. Utskottet delar bedömningen att det finns anledning attpåminna den internationella opinionen om den förföljelse som äger rum motkurder och andra etniska eller kulturella minoriteter. Under det pågåenderiksmötet har utskottet i sitt betänkande UU 1982/83:1 om mänskliga rättigheterbehandlat detta ämnesområde och utförligt redovisat vilka möjligheter ochbegränsningar det internafionella samarbetet har när det gäller att ingripamot sådana förföljelser. Utskottet har också särskilt uppehållit sig vidsituationen i och (UU 1982/83:1 och 3), de två länder där denkurdiska minoriteten varit och är värst utsatt. Det är utskottets uppfattningatt den internationella uppmärksamheten även bör inriktas på att generelltfrämja respekten för grundläggande mänskliga rättigheter i de enskilda länderdär förtryck pågår. Det är i denna anda som den utnyttjarsina möjligheter att i internationella organ påtala brott mot mänskligarättigheter när de kommer till vår kännedom. Självfallet omfattas även kurdernaav denna strävan. Utskottet vill emellertid överlämna åt regeringen att avgöravilka kanaler och fora den i varje särskilt fall önskar använda. ärdärtill inte f. n. medlem av FN:s kommission för mänskliga rättigheter. Med hänvisning till vad sorn sålunda anförts avstyrkerutskottet yrkande 1 i motion 933. 1. att riksdagenavslår mofion 1981/82:933, yrkande 1, res. 2. att riksdagenavslår motion 1981/82:933, yrkande 2. Närvarande vid ärendets slutbehandling: (),(c), (), (), (),(), (), (), (), (), (vpk), (), SörenHäggroth (s), () och (). UU1982/83:4 3 (vpk) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 2 som börjar med "Även ett sådant" och slutar med"motion 933" bort ha följande lydelse: Kurdernas situation har inte hitfills behandlats i för de mänskliga rättigheterna. Den kurdiska frågan har över huvudtaget inte tagits upp till någon egentlig behandling inom FN. Som skäl härförhar anförts att det inte torde finnas någon tillräckligt omfattandeinternationell opinion för att föra in frågan i FN-arbetet. Utskottet anser emellertid att det förhållandet att detinom FN-systemet torde saknas förutsättningar för en framgångsrik behandling avden kurdiska frågan inte bör få påverka agerande. En sådan principskulle ju innebära att alla möjligheter att driva en fråga för att påverkaopinionen inom FN-systemet skulle vara stängda. Det är ju jjust för att dekurdiska minoriteternas dåliga villkor i skilda länder inte påtalats och föratt regeringarna i dessa länder är motståndare till alla förändringar, somfrågan om kurderna måste drivas både i FN och andra internationella fora.Kurdernas sak har varit och är så missgynnad att den inte kan skadas avframstötar i FN, även om misslyckanden inte kan uteslutas. Alla initiativ ärtill gagn för dem. Argumentet att för tillfället inte är medlem avFN:s kommission för mänskliga rättigheter är inte heller särskilt relevant. OmSverige skulle kunna agera endast under de perioder som ett sådant medlemskapgäller, blir vårt lands möjligheter drastiskt beskurna. Eftersom utskottet håller med om att de kurdiskaminoriteternas villkor förtjänar uppmärksamhet och stöd, är ett svensktinitiativ i FN en följdriktig åtgärd. Utskottet delar således den uppfattning som framförs iyrkande 1 i motion 933, nämligen att regeringen bör verka för att kurdernassituation tas upp i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. dels att utskottets hemställan i moment 1 bort ha följandelydelse: 1. att med bifall tillmotion 1981/82:933, yrkande 1, som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.