bet · G601SoU28 · 1982-12-31 00:00:00 — om viss följdlagstiftning till hälsoskyddslagen (prop.1982/83:111) har tidigare underinnevarande antagit en hälsoskyddslag (prop. 1981/82:219, SoU1982/83:6, rskr 1982/83:35, SFS 1982:1080), vilken träder i kraft iår och då ersätter hälsovårdsstadgan (1958:663). \ proposition 1982/83:111 om vissföljdlagstiftning till hälsoskyddslagen har regeringen ()föreslagit att anta vid propositionen fogade förslag till 1. lag om ändringi miljöskyddslagen (1969:387), 2. lag om ändringi naturvårdslagen (1964:822), 3. lag om ändringi lagen (1982:1097) om ändring i naturvårdslagen (1964:822), 4. lag om ändringi livsmedelslagen (1971:511), 5. lag om ändringi lagen (1944:219) om djurskydd, 6. lag om ändringi renhållningslagen (1979:596), 7. lagom ändring ilagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar, 8. lag om ändringi lagen (1966:742) om hotell- och pensionatrörelse, 9. lag om ändringi lagen (1979:408) om vissa lokala organ i kommunerna, 10. lag om ändring i lagen (1981:292)om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m. m., 11. lag om ändring i lagen (1982:397)om ändring i lagen (1965:719) om säkerheten på fartyg. I samband med propositionenbehandlas den under allmänna motionstiden är 1983 väckta motionen 1982183:1838av (). I motionen begärs ändring i hälsoskyddslagen i enlighet medde förslag till komplettering som anförs i motionen. Som nämnts ovan ersätts hälsovårdsstadgan med hälsoskyddslagen. Hälsovårdsstadganhar haft stor betydelse vid ingripanden mot förhållan- SoU1982/83:28 2 den i miljön som menligt inverkar på människornas hälsa.Hälsovårdsstadgan har emellertid inte ensam räckt till när det har gällt attkomma till rätta med ökningen av och den nya inriktningen hos miljöstörningarnaunder . Nya lagar har måst införas och andra har måstomarbetas. Av lagstiftning och åtgärder till skydd av den yttre miljön kansärskilt framhållas följande. I naturvårdslagen (1964:822) slås fast att naturen utgören nationell tillgång som skall skyddas och vårdas. Med stöd avmiljöskyddslagen (1969:387) -som syftar till att skydda den yttre miljön motvattenförorening, luftförorening, buller, skakningai' och andra störningar (s.k. immissioner) som härrör från användningen av mark, byggnad eller anläggning- har kraven på åtgärder för att begränsa utsläpp till luft och vatten frånolika industriella och andra anläggningar efter hand skärpts. har den centrala tillsynen av miljöfarlig verksamhet.Länsstyrelserna utövar fortlöpande tillsyn inom länen. I bilavgaskungörelsen(1972:596) samt lagen (1976:1054) om svavelhaltigt bränsle och förordningen(1976:1055) härom finns bestämmelser mot vissa utsläpp i luften. Omfattande statliga bidrag har påskyndat utbyggnaden avkommunala avloppsreningsverk och industrins reningsåtgärder. Olika åtgärder harvidtagits för att stimulera till förbättrad avfallshantering samt ökadåtervinning och återanvändning. Kontrollen av hälso- och rhiljöfarliga varorhar förbättrats. Användningen i olika sammanhang av en rad hälso- ochmiljöfarliga ämnen - t. ex. DDT, PCB samt vissa föreningar av kvicksilver, blyoch kadmium - har begränsats eller förbjudits. I hälsovårdsstadgan och i hälsoskyddslagen anges degenerella minimikraven på verksamheter m. m. inom omgivningshygienens område(hälsoskyddsområdet). Liksom varit fallet beträffande hälsovårdsstadgan skallhälsoskyddslagens syfte vara att förhindra uppkomsten av och undanröja sanitärolägenhet. För åtgärder i detta syfte används i hälsoskyddslagen begreppethälsoskydd i stället för begreppet allmän hälsovård, som används i hälsovårdsstadgan. Begreppet sanitär olägenhet definieras i hälsoskyddslagensom en störning som kan vara skadlig för människors hälsa och som inte är ringaeller helt tillfällig. I 6 § första stycket hälsoskyddslagen finns enövergripande bestämmelse till skydd mot sanitär olägenhet, som inte har någonmotsvarighet i hälsovårdsstadgan. Enligt denna bestämmelse skall ägaren ellernyttjande-rättshavaren till berörd egendom vidta de åtgärder som skäligen kankrävas för att hindra uppkomsten av sanitär olägenhet och för att undanröjasådan olägenhet. - Hälsoskyddslagen innebär att bestämmelser ihälsovårdsstadgan anpassats till närliggande lagstiftningar samt moderniseratsspråkligt och tekniskt. Hälsoskyddslagen innehåller färre detaljbestämmelser änhälsovårdsstad- SoU1982/83:28 3 Det förutsätts att regeringen och kommunerna meddelarytterligare föreskrifter. Vissa av bestämmelserna i hälsovårdsstadgan innebär enöverlappning mellan å ena sidan hälsovårdsstadgan och å andra sidanmiljöskyddslagen och annan lagstiftning. Mot denna bakgrund harhälsoskyddslagen renodlats till att innehålla endast sådana bestämmelser somhar till syfte att hindra uppkomsten av sanitär olägenhet och att undanröjasådan olägenhet. Hälsoskyddslagen skall således kunna användas endast föringripanden mot störningar som kan ge upphov till eller förorsaka sanitäraolägenheter. blir ny benämning påhälsovårdsnämnden. Förslag om ändring i hälsoskyddslagen (motion 1982183:1838) I motion 1982/83:1838 (m) framhållsatt det i vårt land saknas lagstiftning som reglerar olika miljöers kvalitet påett mera övergripande sätt i motsats till förhållandet i flera stater i ivilka det enligt motionären finns en s. k. miljökvalitetslag. Motionärenpåpekar att hälsoskyddslagens tillämpningsområde begränsats till att avseskydd mot sådana störningar som kan vara skadliga för människors hälsa och somdefinieras som sanitära olägenheter. I fråga om miljöskyddslagen påpekar hanatt denna lag kan betraktas som enbart en emissionslag, dvs. en lag förtillstånd till utsläpp. Motionären anför att eftersom miljöskyddslagen prövarvarje anläggning för sig och meddelar vad som får släppas ut man inte får någotsamlat grepp på vad luften eller vattnet totalt tvingas ta emot. Motionärenföreslår att i hälsoskyddslagen under en samlingsrubrik Om hälsoskydd infogasfyra paragrafer med följande innehåll. § a) Var och en skall visa hänsynmot sin omgivning och iaktta de försiktighetsmått som skäligen kan krävas föratt undvika hälsorisker. Vid val av plats och medel skall det beaktas att måletskall uppnås med så små störningar som skäligen kan krävas. I § b) bestämsvidare om kvalitetsnormer för skydd av människors hälsa. § b) Regeringen, eller myndighet som regeringen bestämmer,utfärdar kvalitetsnormer för olika typer av miljöer, avseende de kemiska,fysikaliska och andra faktorer som är av betydelse för hälsosam miljö. Efterrimlig övergångstid efter införandet av en kvalitetsnorm får den endastöverskridas om särskilda skäl föreligger. § c) Sanitär olägenhet skall så långt möjligt förebyggasoch undanröjas. Sanitär olägenhet kan endast tolereras då särskilda skälföreligger. § d) Regeringen, eller myndighet som regeringen bestämmer,skall fastställa miljö- och hälsoskyddsnämndens plan för hur och närkvalitetsnormer skall uppnås. Har inte tillfredsställande plan redovisats inomföreskriven tid, skall regeringen, eller myndighet som regeringen bestämmer,upprätta sådan plan. skall samordna och bistå berörda miljö- och SoU1982/83:28 4 hälsoskyddsnämnder vid störningar som berör flerakommuner. skall samarbeta med andra länsstyrelser i frågor somberör flera län. När det gäller hälsoskyddslagenstillämpningsområde ni. m. kan anföras följande. Enligt bestämmelserna i 38 § första stycket i den ännugällande hälsovårdsstadgan skall hälsovårdsnämnd tillse "att erforderligaoch skäliga åtgärder vidtas för att motverka vattenförorening, luftförorening,buller och andra sådana störningar inom kommunen". I paragrafens andrastycke är föreskrivet att tillsyn till skydd mot störningar som avses i förstastycket utövas också av och enligtmiljöskyddslagen. Någon motsvarighet till 38 § i hälsovårdsstadgan finns intei hälsoskyddslagen. Detta förhållande torde vara en anledning till motionsförslagen.Bakgrunden till att 38 § hälsovårdsstadgan inte fått en motsvarighet ihälsoskyddslagen är enligt förarbetena till hälsoskyddslagen följande. (S 1974:08) - vars förslag ibetänkande (SOU 1978:44) Kommunalt hälsoskydd låg till grund för proposition1981/82:219 med förslag till hälsoskyddslag, m. m. - framhöll bl. a. attordalydelsen av 38 § hälsovårdsstadgan tyder på att paragrafen även avser andrastörningar än sådana som kan betecknas som sanitära olägenheter (betänkandet s.50). Utredningen ansåg att hälsoskyddslagen skulle renodlas till att gälla endastsådana störningar i miljön som kan förorsaka eller förorsakar sanitäraolägenheter. Detta skulle enligt utredningen åstadkommas genom att ihälsoskyddslagen endast nämns skydd eller åtgärder mot sanitär olägenhet ochatt uttrycket "vattenförorening, luftförorening, buller och andra sådanastörningar" således skulle bortfalla. Sistnämnda olägenheter borde enligtutredningen falla inom miljöskyddslagens tillämpningsområde (betänkandet s.53). I proposition 1981/82:219 (s. 33) anförde föredragandestatsrådet bl. a, att hon ansåg att en ny lagstiftning på hälsoskyddsområdetbör innehålla endast sådana bestämmelser som har till syfte att hindrauppkomsten av sanitär olägenhet och att undanröja sådan olägenhet. Lagen kansåledes, framhöll statsrådet, användas endast mot störningar som kan ge upphovtill eller förorsakar sanitära olägenheter. hade inte något atterinra häremot (SoU 1982/83:6, rskr 1982/83:35). Utskottet vill vidare framhålla att hälsoskyddslagen gerutrymme för en fortsatt utveckling när det gäller skyddet mot olikaolägenheter-bl. a. av den art som nämns i motionen. Utskottet anförde härom ibetänkande SoU 1982/83:6 (s. 7) bl. a. följande. Utskottet vill inledningsvis erinraom att begreppet sanitär olägenhet, vilket bildar utgångspunkt för den nyalagstiftningen, inte har alldeles samma innebörd som enligt nu gällandehälsovårdsstadga. I propositionen framhålls sålunda att tekniska ochekonomiska avvägningar inte skall göras vid bedömningen av vad som är sanitärolägenhet, utan SoU1982/83:28 5 denna bedömning måste göras på hygieniska och medicinskagrunder (prop. s. 31). Frågan om i vilken utsträckning tekniska och ekonomiskaavvägningar skall göras kan dock aktualiseras, nämligen vid denskälighetsbedömning som enligt 6 § i lagförslaget skall göras när man tarställning till om och på vilket sätt ett ingripande mot en sanitär olägenhetskall göras. I propositionen framhålls vidare att störningar som ger upphovtill överkänslighetsreaktioner hos många människor kan betraktas som sanitärolägenhet och att ett hänsynstagande till människor som är något känsligare än"normalt" alltså skall göras vid bedömningen av vad som är sanitärolägenhet (prop. s. 56). Detta är inte minst av betydelse för möjligheten attingripa mot störningar som den fortsatta utvecklingen i samhället kan föra medsig. Enligt utskottets uppfattning ger den föreslagnautformningen av hälsoskyddslagen tillräckligt utrymme för att ingripa intebara mot vad som anses skadligt för människors hälsa utan även motförhållanden som längre fram kan visa sig vara allvarligare än man hittillstrott. Vad som skall anses vara sanitär olägenhet blir beroende av denmedicinska kunskap m. m. som finns . I denna mening måste enständig utveckling ske, som i sak innebär att det på vissa områden ställsalltmer skärpta krav på hälsoskyddet i takt med ökade kunskaper och denallmänna samhällsutvecklingen, medan det på andra områden kan visa sig att vadsom förut varit problem minskar i betydelse. Hälsoskyddsverksamheten måstedärför förändras och utvecklas så att den svarar mot de aktuellakraven. En annan sakar om man i annan lagstiftning vill uppställa högre kravsom betingas av andra önskemål, t. ex. om mera likvärdiga bostäder. Frågan om bindande gränsvärden försanitära olägenheter behandlades också i förarbetena. fann inte anledning föreslåatt bindande gränsvärden för sanitära olägenheter tas in ihälsoskyddslagstiftningen. Utredningen ansåg att rekommendationer omgränsvärden som utges av olika centrala myndigheter i praktiken ändå kommer attha en sådan funktion och att det är lättare att anpassa rekommendationer änbindande föreskrifter till nya värderingar. I proposition 1981/82:219 deladeföredragande statsrådet utredningens uppfattning att de normer och gränsvärdensom getts ut - främst av - och som framöver kan kommaatt ges ut inte borde ges formen av bindande föreskrifter utan komma tilluttryck i allmänna råd och tjäna som vägledning för myndigheterna i derasverksamhet (prop. s. 30). Även utskottet (SoU 1982/83:6 s. 8) ansåg att normer ochgränsvärden för olika verksamheter till hjälp och stöd i det regionala ochlokala tillsynsarbetet borde anges i form av allmänna råd från de centralatillsynsmyndigheterna. Utskottet förutsatte - i likhet med vadhälsovårdsstadgeutredningen gjort - att norm- och gränsvärdesystemet efter handsom förutsättningar föreligger skulle komma att avse allt fler negativa yttrefaktorer i miljön, bl. a. olika luftföroreningar. Beträffande frågan om hälso- ochmiljöskyddsplanering vill utskottet erinra om att hälso- och miljöskyddsnämndenenligt bestämmelser i 4 § hälsoskyddslagen bl. a. skall särskilt uppmärksamtfölja utvecklingen inom SoU1982/83:28 6 kommunen i miljö- och hälsoskyddshänseende och därvidutarbeta de förslag som är påkallade samt medverka i planering, där miljö- ochhälsoskyddsfrågor berörs. I proposition 1981/82:219 (s. 34) underströks attkommunala miljöskyddsprogram kan vara av stort värde. Det borde emellertid ståvarje kommun fritt att själv bestämma om man skall ha ett sådant program och iså fall hur det skall utformas. har således tagitprincipiell ställning i de olika frågor som tas upp i motion 1982/83:1838 (m).Något som bör föranleda en ändrad bedömning från sida har enligtutskottets mening inte framkommit. Det finns dock anledning att noga följatillämpningen av hälsoskyddslagen så att eventuella brister i lagen snabbt kanavhjälpas. Utskottet redovisar i det följandekortfattat vissa åtgärder för övervakning av miljökvalitet m. m., vilka delvistorde tillgodose syftet med motionen. Efter förslag av miljödatanämnden - vars verksamhet numeraupphört -beslutade att ett program för övervakningav miljökvalitet skulle upprättas (prop. 1977/78:7, JoU 1977/78:6, rskr 1977/78:22). Inom ramen för programmet skall kontinuerliga provtagningar ochundersökningar genomföras vid mätstationer och inom. observationsytor över helalandet. Undersökningarna skall belysa hur olika föroreningar transporteras iluft, mark och vatten samt hur föroreningarna påverkar miljön. Redovisningskall ske på ett sådant sätt att det blir möjligt att följa långsiktigaförändringar i miljön. Ansvaret för uppbyggnaden och driften av programmet harlagts på . Genom har startatsett program. Samordnad recipientkontroll - land, luft, vatten, som skallutmynna i anvisningar om hur recipientkontrollen bör läggas upp inom olika områden. Enligt vad utskottet inhämtat övervägs inomnaturvårdsverket fråga om utarbetande av kvalitetsnormer för omgivningen. Den dåvarande utredningen (C 1972:01) rörande miljöproblemm. m. i vissa industriområden (UMI) föreslog 1978 avgivnaslutbetänkande (SOU 1978:25) Etablering av miljöstörande industri bl. a. attdet i varje län eller grupper av län skulle upprättas ettepidemiologiskt bevakningssystem avseende fysikalisk-kemisk miljöpåverkan.Förslaget motiverades i huvudsak med att ett epidemiologiskt bevakningssystemförbättrar beredskapen mot miljöskador genom tidig upptäckt av miljöproblem somger medicinska effekter. Efter remissbehandling av UMLs slutbetänkande överlämnadesdetta i vad avsåg förslaget om ett epidemiologiskt bevakningssystem samt vissaandra förslag från till för fortsatthandläggning. Handlingarna i ärendet lämnades till socialdepartementetssjukvårdsdelegation för beaktande. Ärendet behandlas i anslutning till arbetetmed ett principprogram för den framtida hälso- och sjukvården SoU1982/83:28 7 med sikte på åren 1990-2000 (HS 90). Enligt riktlinjernaför det fortsatta arbetet med detta principprogram (SOU 1981:4 s. 49) skallriktlinjer utarbetas för en successiv utveckling av epidemiologiskabevakningssystem såväl inom landsting som vid centrala myndigheter. Genom den nya hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), somträtt i kraft , har vidare sjukvårdshuvudmännen i förhållandetill tidigare fått ett vidgat ansvar för befolkningens hälsa. Sjukvårdshuvudmännenåligger sålunda förutom att erbjuda sjukvård även att förebygga ohälsa hosbefolkningen genom miljöinriktade och individinriktade förebyggande åtgärder.Vid Landstingsförbundets kongress år 1979-då man kunde förutse denna utvidgningav sjukvårdshuvudmännens ansvar - presenterades en inom Landstingsförbundetutarbetad skrift, Hälsopolitik i praktiken -förutsättningar och krav. Skriftensyftade till att stimulera till en konstruktiv debatt om vägar för att forma enoffensiv hälsopolitik. I skriften framhölls bl. a. att utöver vad som då ansågsingå i hälso- och sjukvårdens arbetsuppgifter det borde ankomma på hälso- ochsjukvården att registrera fakta om skeenden i miljön, i det sociala livet och ifolkhälsan på ett sådant sätt att oroande trender kan upptäckas ochförebyggande åtgärder vidtas.. Det föreslogs bl. a. att som komplement tillsjukvårdens dåvarande resurser ett regionalt hälsovårdsorgan - enmiljömedicinsk enhet - skulle inrättas på central nivå inom landstingen.Uppbyggnad av miljömedicinska (samhälls-medicinska) enheter hossjukvårdshuvudmännen har numera inletts. Här bör slutligen framhållas att inrättatsstatens miljömedicinska laboratorium med uppgift att inom den fysikaliska ochkemiska miljömedicinen samt hälsoskyddet bedriva långsiktig forskning samtundersöknings-, utrednings- och utbildningsverksamhet. Med hänvisning till det anförda avstyrks motion1982/83:1838 (m). Förslag om viss följdlagstiftning till hälsoskyddslagen(proposition 19821 83:111) I proposition 1982/83:111 påpekasatt vissa termer i hälsovårdsstadgan ersätts - som bl. a. redovisats i detföregående - av nya i hälsoskyddslagen. Detta gäller främst, anförs det,termerna "allmän hälsovård" som ersätts med "hälsoskydd"och "hälsovårdsnämnd" som ersätts med "miljö- ochhälsoskyddsnämnd". Då de i propositionen aktuella lagarna innehållerbestämmelser med termer hämtade från hälsovårdsstadgan och hänvisningar tilldenna stadga föreslås att dessa bestämmelser och hänvisningar anpassas till hälsoskyddslagengenom de förslag till lagändringar som framläggs. Ändringarna föreslås träda ikraft , dvs. Utskottettillstyrker de föreslagna lagändringarna. SoU1982/83:28 8 1. beträffande ändring ihälsoskyddslagen att avslår motion 1982/83:1838, 2. beträffandevi.s följdlagstiftning till hälsoskyddslagen , attriksdagen antar de genom proposition 1982/83:111 framlagda och i bilaga tillbetänkandet redovisade förslagen till (1) lag om ändring i miljöskyddslagen(1969:387), (2) lag om ändring i naturvårdslagen(1964:822), (3) lag om ändring i lagen (1982:1097)om ändring i naturvårdslagen (1964:822), (4) lag om ändring i livsmedelslagen(1971:511), (5) lag om ändring i lagen (1944:219)om djurskydd, (6) lag om ändring i renhållningslagen(1979:596), (7) lag om ändring i lagen (1970:244)om allmänna vatten- och avloppsanläggningar, (8) lag om ändring i lagen (1966:742)om hotell- och pensionatrörelse, . (9) lag om ändring i lagen (1979:408)om vissa lokala organ i kommunerna. (10) lagom ändring i lagen (1981:292) omtjänsteplikt förhälso-och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m. m., (11) lag om ändring i lagen (1982:397)om ändring i lagen (1965:719) om säkerheten på fartyg. Närvarande: (), (), JohnJohnsson (s), (), (). (), LillyBergander (s), (), (), (),(), (), (), ()och (vpk). I proposition 1982/83:111 framlagda lagförslag, vilkatillstyrkts av socialutskottet Lag om ändring i miljöskyddslagen (1969:387) Härigenom föreskrivs i fråga om miljöskyddslagen(1969:387)' dels att i 44 a och 48 §§ ordet "hälsovårdsnämnden" skallbytas ut mot "miljö- och hälsoskyddsnämnden", dels att2, 22 och 50 §§ skall ha nedan angivna lydelse. Utöver bestämmelserna i denna lag gäller om miljöfarlig verksamhet vad som föreskrives i hälsoskydds-, byggnads- och naturvårdslagstiftning eller i annan lagstiftning. I fråga om viss miljöfarlig verksamhet gäller särskilda bestämmelser enligt lagen (1971:850) med anledning av gränsälvsöverenskommelsen mellan och Utöver bestämmelserna i denna laggäller om miljöfarlig verksamhet vad som föreskrives i hälsovårds-, byggnads-och naturvårdslagstiftning eller i annan lagstiftning. I fråga om vissmiljöfarlig verksamhet gäller särskilda bestämmelser enligt lagen (1971:850)med anledning av gränsälvsöverenskommelsen mellanSverige och . Har regeringen enligt 136 a § byggnadslagen (1947:385)prövat frågan om tillkomst eller lokalisering av viss verksamhet eller enligtlagen (1978:160) om vissa rörledningar prövat om framdragande eller begagnandeav sådan ledning, är beslutet bindande vid prövning enligt denna lag. I fråga om byggande i vatten för att motverkavattenförorening och om ianspråktagande av mark för ledning eller annananläggning för avloppsvatten finns bestämmelser i vattenlagen (1918:523). Regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer äger meddela särskilda bestämmelser till förebyggande avvattenförorening genom fast avfall. Den som fått tillstånd enligt denna lag till miljöfarligverksamhet kan ej på grund av bestämmelse i lagen eller i hälsovårdsstadgan(1958:663) eller i renhållningslagen (1979:596) åläggas att upphöra medverksamheten eller att med avseende på denna vidtaga förskiktighetsmått utövervad som anges i tillståndsbeslutet om ej annat följer av 23-25 §, 29 § andrastycket eller 40 § andra stycket. Den som fått tillstånd enligt denna lag till miljöfarligverksamhet kan ej på grund av bestämmelse i lagen eller i hälsoskyddslagen(1982:1080) eller i renhållningslagen (1979:596) åläggas att upphöra medverksamheten eller att med avseende på denna vidtaga försiktighetsmått utövervad som anges i tillståndsbeslutet, om ej annat följer av 23-25 §. 29 § andrastycket eller 40 § andra stycket. Lagen omtryckt 1981:420. SoU1982/83:28 10 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 50 §.. , ., . Har en tillsynsmyndighet med stöd av 40 § första stycketförbjudit miljöfarlig verksamhet eller ålagt den som utövar eller ämnar utövasådan verksamhet att vidta försiktighetsmått och begär han tillstånd tillverksamheten enligt denna lag, kan koncessionsnämnden, om sökanden ställersäkerhet för kostnad och skada, bestämma att tillsynsmyndighetens beslut intefår verkställas förrän tillståndsfrågan har avgjorts eller koncessionsnämndenföreskriver något annat. Vad somsägs i första stycket skall Vad som sägsi första stycket skall gällaockså sådana beslut om ingri- gälla också sådana beslut om ingri panden mot miljöfarlig verksamhet pahden mot miljöfarlig verksamhet som hälsovårdsnämnden meddelar som miljö- och hälsoskyddsnämnden med stöd av hälsovårdsstadgan meddelar med stöd av hälsoskydd- (1958:663). . slagen (1982:1080). Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822) Härigenom föreskrivs att i 24 §naturvårdslagen (1964:822)' ordet "hälsovårdsnämnden" skall bytas utmot "miljö- och hälsoskyddsnämnden". Denna lag träder i kraft , Lag omändring i lagen (1982:1097) om ändring i naturvårdslagen Härigenom föreskrivs att i 39 §naturvårdslagen (1964:822) i den lydelse paragrafen har fått genom lägen(1982:1097) om ändring i nyssnämnda lag ordet ""skall bytas ut mot "". Lag om ändring i livsmedelslagen (1971:511) Härigenom föreskrivs att i 24 och33 §§ livsmedelslagen (1971:511) ordet "hälsovårdsnämnd" i olikaböjningsformer skall bytas ut mot "miljö- och hälsoskyddsnämnd" imotsvarande forrn. Denna lag träder i kraft den 1 juli1983. Lagen omtryckt 1974:1025, Lag om ändring i lagen (1944:219) om djurskydd Härigenom föreskrivs att i 8 a §,14 § 1. 2 och 4 mom., 15 § samt 17 § lagen (1944:219) om djurskydd' ordet"hälsovårdsnämnd" i olika böjningsformer skall bytas ut mot"miljö- och hälsoskyddsnämnd" i motsvarande form. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i renhållningslagen (1979:596)