bet · G601LU19 · 1982-12-31 00:00:00 — De är meddomare som har att företa enobjektiv bedömning av samtliga fakta i målet utifrån sina särskilda kunskaperoch erfarenheter. konstateradei sitt av godkända betänkande (LU LU 1982/83:19 10 1974:36)att kritiken mot den dåvarande instans- och fullföljdsordningen var befogad ochatt en reform således var nödvändig. Utskottet uttalade vidare att enutgångspunkt för en hyresprocessreform måste vara att det avsteg från principenom ett sammanhållet domstolsväsende som gjordes genom inrättandet av destatliga hyresnämnderna skulle bestå även i fortsättningen. Som framhölls ipropositionen hade de statliga hyresnämnderna visat sig fungera väl. Att ändragrundläggande fömtsättningar för nämndernas organisation fann utskottet undersådana förhållanden knappast böra komma i fråga. En annan utgångspunkt förreformen måste enligt utskottets mening vara att även den nya överinstansenborde bygga på partsorganisationernas medverkan i rättsskipningen. Det hadeenligt utskottet visat sig värdefullt att den sakkunskap och erfarenhet somfanns representerad hos hyresmarknadens organisationer i största möjligautsträckning utnyttjades vid prövning av hyrestvister. Utskottet erinradevidare om att partsrepresentation förekom i . När i sambandmed hyresregleringens avskaffande hyresrådet skulle avvecklas var det enligtutskottets mening ofrånkomligt att man försäkrade sig om en fortsatt medverkanfrån partsorganisationernas sida vid uppbyggandet av den nya centrala överinstansen.En sådan medverkan ledde fram till att den nya överinstansen måste fåkaraktären av specialdomstol. Utskottetprövade också frågan om bostadsdomstolens sammansättning, I motioner framfördesfarhågor för att intresseledamöterna skulle känna sig bundna av de generellaöverenskommelser som träffas på hyresmarknaden och att det därför kunde blisvårt för enskilda personer, som inte var medlemmar avintresseorganisationerna, att få gehör i den föreslagna domstolen för en frånde centrala överenskommelserna avvikande uppfattning. Med hänsyn härtillyrkades i några av motionerna avslag på förslaget om inrättandet av enbostadsdomstol och i en motion att domstolen skulle ha en sammansättning somgav majoritet åt de lagfarna ledamöterna. Utskottet framhöll att förslaget ipropositionen anslöt sig till vad som gällde beträffandearbetsdomstolen och som också hade gällt i fråga om statens hyresråd.Erfarenheterna av den ordning som gällt för dessa hade varit goda. Utskottetpåpekade att uttrycket intresseledamot självfallet inte betydde att sådanledamot i sin dömande verksamhet skulle känna sig bunden till det intresse somhan kunde sägas representera. Intresseledamöterna var utsedda för att tillföradomstolen fackkunskap och ge domstolen en särskild förankring hosbostadsmarknadens organisationer och de hade ställning som självständiga domarei en kollegial domstol. Utskottet underströk vikten av att intresseledamöternauppfattade sin uppgift på detta sätt och att de lät sitt agerande i domstolenbestämmas av denna grundsyn. Med hänsyn till det anförda fann utskottet ilikhet med departementschefen att eventuella farhågor för attsammansättningsreglerna skulle kunna leda dll att enskilda parter inte kunde fåsin sak förutsättningslöst prövad i domstolen fick anses vara ogrundade. LU 1982/83:19 11 Vid 1979/behandlade utskottet ettmotionsyrkande med begäran om ändring i lagstiftningen om hyresnämnder ochbostadsdomstol. Till stöd för yrkandet anfördes att det inte kunde ansestillfredsställande att intresseledamöterna är i majoritet i hyresnämnd ochbostadsdomstol. Speciellt gällde detta i frågor som rör tvister ochkonkurrenssituationer mellan ohka organisationer. Motionärerna syftade därvidpå tvister enligt hyresförhandlingslagen. Enligt motionärerna borde i dessafall hyresnämnd resp, bostadsdomstol bestå endast av lagfarna ledamöter. Utskottethänvisade i sitt av godkända betänkande (LU 1979/80:32) till deningående prövning av frågan om bostadsdomstolens sammansättning som föregickantagandet av lagen om bostadsdomstol. Vid besök på bostadsdomstolen hadeutskottet inhämtat att skiljaktiga meningar förekommit endast i ringaomfattning domstolen verkat. Inte hade det inträffatatt de lagfarna ledamöterna överröstats av intresseledamöterna. Enligtbostadsdomstolens uppfattning hade gällande domförhetsregler fungerat väl. Utskottetanförde att farhågorna för att domstolens sammansättning skuUe leda till attenskild part inte skulle kunna få sin sak förutsättningslöst prövad hade, somutskottet förutsatte lagstiftningsärende, visat sig ogrundade. Någotbehov av lagändring sett från denna utgångspunkt förelåg enligt utskottetsmening följakdigen inte. Inte heller hade förekommit något som gav belägg förpåståendet i motionen att det skulle finnas behov av särskilda domförhetsreglerför mål enligt hyresförhandlingslagen. Utskoftet hänvisade därvid bl, a. tillatt på förslag av civilutskottet (CU 1979/80:13) avslagitmotionärernas yrkande om en översyn av hyresförhandlingslagen, Isammanhanget kan tilläggas att civilutskottet vid 1981/riksmötebehandlade ett motionsyrkande med begäran om förslag till ändring ihyresförhandlingslagen, CivilutskoHet (CU 1981/82:23) framhöll aU gällandeordning har ansetts vara neutral till hyresgästernas val av intresseorganisation.Enligt civilutskottets mening uppfyllde den fortfarande dessa anspråk. Detkunde - med hänsyn bl. a. till att inte endast medlemmarnas intresse berörs -inte anses motiverat att slopa gällande krav på organisationenskvalifikationer. På civilutskottets hemställan avslog riksdagenmotionsyrkandet. Rättsfallangående jäv mot ledamot i bostadsdomstolen har i ett beslut den 21 september1982 (SÖ 2089, Ö 600/81) prövat frågan om förre ordinarie ledamoten ibostadsdomstolen och ordföranden i jävig vid ett av bostadsdomstolens avgöranden. Frågan togs upp av högstadomstolen som ett spörsmål om domvilla hade förekommit vid bostadsdomstolensavgörande av själva saken. LU1982/83:19 12 Bakgmnden var enligt högstadomstolens beslut i korthet följande. nr 5 iStockholm ansökte hos hyresnämnden i om fastställande avförhandlingsordning enligt hyresförhandlingslagen för fastigheten 5mellan föreningen och fastighetsägaren. I beslutden avslog hyresnämnden föreningens framställning underhänvisning till 4 § hyresförhandlingslagen, eftersom förhandlingsordning redangällde för fastigheten mellan fastighetsägaren och i , Föreningen anförde besvär i bostadsdomstolen. Medanledning av att föreningen i sin besvärsinlaga hade anfört jäv mot samtliga"intresserepresentanter för hyresgäster" i bostadsdomstolen togdomstolen till särskild prövning upp frågan om jäv mot bl, a, ,vilken hade kallats att delta i domstolens handläggning av målet, I beslut den3 fann domstolen, som därvid bestod av en lagfaren ledamot, attjäv inte förelåg mot , Bostadsdomstolen avgjorde besvärsmåletgenom beslut , i vilket beslut deltog. Föreningen ansökte om resning och anförde besvär överdomvilla. anförde i huvudsak följande: Vid bedömningen av frågan om jävmot en intresseledamot måste givetvis hänsyn tas till dessa ledamöterssärskilda ställning och det sätt på vilket de utses. Sålunda är det självklartatt redan den omständigheten att ledamoten allmänt sett företräder en vissintressegrupp inte innebär att han är jävig vid handläggningen av mål där denena parten tillhör denna intressegrupp. Såsom har understrukits ilagförarbetena (NJA II 1974 s546) är det emellertid inte meningen att intresseledamöterna i sin dömandeverksamhet skall känna sig bundna till det intresse de kan sägas representera.De skall liksom övriga ledamöter verka som självständiga domare och inte somföreträdare för bestämda-partsintressen. Den ordning som gäller för tillsättningen avintresseledamöter leder ofrånkomligen till att sådana personer utses som ärknutna till de förslagsställande organisationerna och som solidariserar sig medorganisationens syften och är inställda på att verka för dem. Detta kanföranleda tvivel om en ledamots opartiskhet i fall då den talan som förs imålet kan uppfattas som ett angrepp mot den organisation ledamoten tillhör.Syftet med föreningens talan i målet har varit att föreningen skulle godtas somfastighetsägarens förhandlingspart i stället för iStor-Stockholm. Föreningen synes inta den ståndpunkten att varje ledamot somhar en närmare anknytning till hyresgäströrelsen redan på grund härav är jävigatt handlägga en sådan talan. Med anledning härav bör till en början framhållas attintresseledamöterna i bostadsdomstolen inte har till uppgift att representerasina organisationer. De skall företräda hela den ifrågavarande intressegruppenutan avseende på organisationstillhörighet. Lagstiftningen bygger uppenbarligenpå den förutsättningen att intresseledamöterna skall vara i stånd attopartiskt handlägga även tvister där direkta organisationsintressen står påspel, och det är inte förenligt med lagens reglering att generellt betraktaorganisationsanknutna ledamöter som jäviga i sådana tvister. Det torde medandra ord inte ha varit avsett att en sådan syn på jävsfrågan som när detgäller nämndeman i LU1982/83:19 13 fastighetsdomstol har kommit till uttryck i rättsfalletNJA 1978 s, 464 skall tillämpas på intresseledamot i bostadsdomstolen. En annansak är att jäv givetvis kan föreligga om ledamoten har engagerat sig i denspeciella tvistefråga som är föremål för domstolens prövning. Ett godtagande av föreningens ståndpunkt i jävsfråganskulle medföra vissa problem. Sålunda skulle det krävas att bostadsdomstolen -liksom hyresnämnderna- för tjänstgöring i mål av det slag det här är fråga omfick tillgång till ledamöter eller ersättare som stod utanförriksorganisationerna på marknaden. Det skulle sannolikt visa sig ganska svårtatt finna sådana personer som i övrigt kunde anses uppfylla lagenskvalifikationskrav. Vidare skulle dessa ledamöter endast komma att tjänstgöra idomstolen i mycket begränsad omfattning och därmed inte förvärva önskvärderfarenhet av den dömande verksamheten. Ett system med särskilda ledamöter förtvister av en viss typ skulle vidare kunna ge intryck av attintresseledamöterna har att verka för en viss parts intressen i målet, vilketstrider mot vad som är syftet med intresserepresentationen i domstolen. Mot bakgrund av det nu anförda bör den omständigheten attSvensson intog en ledande ställning i inte i och försig anses ha inneburit att han var jävig att som intresseledamot delta ibostadsdomstolens prövning av föreningens besvärstalan. Någon annanomständighet som kan grunda jäv mot har inte anförts från föreningenssida. lämnade besvärenöver domvilla avseende bostadsdomstolens beslut i själva saken utan bifall ochavvisade föreningens talan i övrigt. (Ju 1975:06)har i sitt slutbetänkande (SOU 1981:77) Hyresrätt 3 bl. a. lagt fram förslag omen hyresprocesslag. Enligt förslaget skall i princip alla hyrestvister enligthyreslagen prövas av hyresnämnderna i första instans och med bostadsdomstolensom slutinstans. Därigenom kan man enligt utredningen på ett effektivt sätttillgodogöra sig de specialkunskaper som, inte minst genom intresseledamöternasmedverkan, finns i hyresnämnderna och bostadsdomstolen. I betänkandet föreslåsvidare att samma handläggningsregler skall gälla vid hyresnämnderna och ibostadsdomstolen. En följd av den föreslagna nya lagen blir att ävenhyresnämnderna skall betraktas som domstolar. I övrigt läggs fram förslag omsmärre ändringar när det gäller hyresnämndernas och bostadsdomstolenssammansättning i olika typer av mål. (Ju 1975:04) anför i sittslutbetänkande (SOU 1981:80) Arrenderätt 2 bl. a. att den instans- ochfullföljdsordning som gäller för hyrestvister bör tjäna som förebild för arrendetvisternasdel. Enligt kommittén kan bostadsdomstolens lagfarna ledamöter tillsammans medintresseledamöter, föreslagna av arrendemarknadens parter, bilda enarrendedomstol såsom andra och sista instans för arrendetvister. Kommitténförordar också att den hyresprocesslag som föreslagits av hyresrättsutredningenskall gälla även för handläggningen av arrendetvister. LU1982/83:19 14 De båda betänkandena harremissbehandlats och är f. n. föremål för beredning i . Av de fyra motionsyrkanden ompartssammansatta domstolar som utskottet behandlar i betänkandet tar två meraallmänt sikte på systemet med partssammansatta domstolar som sådant, medan tvåi huvudsak behandlar sammansättningen av hyresnämnder, arrendenämnder ochbostadsdomstol. Sålunda begärs i motionerna 1981/82:1712 (fp) och 1982/83:2159(m) en utredning av de partssammansatta domstolarnas funktion och sammansättningi olika typer av mål resp. en utvärdering särskilt med avseende påpartsrepresentanternas inställning till den egna uppdragsgivarens intresse. Imotionerna 1981/82:2065 (m) och 1982/83:362 (m) hemställs, i den förstnämndamotionen om en översyn av systemet med partssammansatta hyresnämnder ochbostadsdomstol och i den sistnämnda om ändring i lagen om bostadsdomstol ochlagen om arrendenämnder och hyresnämnder så att dessa instanser ges ensammansättning utan intresseledamöter. De partssammansatta domstolar av betydelse som förekommeri är, förutom bostadsdomstolen samt hyres- och arrendenämnderna,arbetsdomstolen och . Gemensamt för dessa är att de harledamöter som skall representera ohka gruppers sakkunskap och erfarenheter. Arbetsdomstolen, som är den äldsta partssammansattadomstolen, tillkom . I arbetsdomstolen handläggs mål om tvist omkollektivavtal och vissa andra arbetstvister. Domstolen består av ordförande,vice ordförande och 16 andra ledamöter. Ordförande och vice ordförande skallvara lagkunniga och tre andra ledamöter skall ha särskild insikt i förhållandenapå arbetsmarknaden. Övriga 13 ledamöter utses på sätt som närmare redovisatsovan (s. 3) efter förslag av arbetsmarknadens organisationer. I sin dömandeverksamhet är arbetsdomstolen normalt sammansatt av sju ledamöter, nämligenordförande, vice ordförande, en tredje ledamot samt två från varderaarbetsgivarsidan och arbetstagarsidan. inrättades ochhandlägger ärenden enligt konkurrenslagen, marknadsföringslagen och avtalsvillkorslagen.Domstolen består av ordförande och vice ordförande,- som skall vara lagkunniga,samt tio andra ledamöter. Fyra av dessa andra ledamöter är särskilda ledamöter,tre för ärenden om konkurrensbegränsning och en för övriga ärenden. Avåterstående sex ledamöter skall tre utses bland företrädare förföretagarintressen och tre bland företrädare för konsument-ochlöntagarintressen. är beslutsför när ordföranden och fyraandra ledamöter är närvarande. I beslut skall delta lika antal ledamöter somföreträder företagarintressen samt konsument- och löntagarintressen. LU1982/83:19 15 Flertalet tvister enligt hyreslagenoch vissa andra lagar på bostadsområdet avgörs av hyresnämnderna. bestårav en lagfaren ordförande och två andra ledamöter av vilka den ene skall våraväl förtrogen med förvaltningen av hyres- eller bostadsrättsfastigheter och denandre väl förtrogen med hyresgästers förhållanden. - Arrendenämnderna äruppbyggda efter samma mönster som hyresnämnderna. Bostadsdomstolen inrättades fr. o. m. somen central överinstans för ärenden som behandlats av hyresnämnd. Domstolenbestår av lagfarna ledamöter, en teknisk ledamot samt högst tolv intresseledamöter.Innan intresseledamot förordnas skall riksorganisation av bl. a. fastighetsägareeller hyresgäster beredas tillfälle att avge förslag. Bostadsdomstolen ärdomför antingen med sju ledamöter (den större sammansättningen) eller med fyraledamöter (den mindre sammansättningen). Sammanträder domstolen i den störresammansättningen skall tre av ledamöterna vara lagfarna och fyra av dem varaintresseledamöter. Sammanträder domstolen i den mindre sammansättningen skalltvå av ledamöterna vara lagfarna och två vara intresseledamöter. Avintresseledamöterna skall två resp. en i princip företrädafastighetsägarintressen och lika många representera hyresgästintressen. Omärendets beskaffenhet eller annat särskilt skäl föranleder det kan en av delagfarna ledamöterna ersättas av en teknisk ledamot. Utskottet vill till en början erinra om de uttalanden somgjordes då arbetsdomstolen inrättades. I propositionen som låg till grund förriksdagens beslut (prop. 1928:39) framhölls bl. a. vikten av att domstolentillfördes erforderhg sakkunskap. Vidare anfördes att de ledamöter som utsettsefter förslag från arbetsmarknadsorganisationerna inte skulle ses som parternasintresserepresentanter i domstolen eller tjänstgöra som talesmän för de itvisterna deltagande parterna. Liknande uttalanden har sedan återkommit isamband med de övriga partssammansatta domstolarnas tillkomst (prop. 1953:103och 1970:57 betr. samt prop, 1974:151 och LU 1974:36 betr,hyresnämnderna och bostadsdomstolen). Också efter det att domstolarna inrättats har riksdagenprövat frågor om deras sammansättning. Sålunda framhölls i förarbetena till1974 års lag om rättegången i arbetstvister (prop. 1974:77) bl. a. att denblandade sammansättningen i arbetsdomstolen visat sig ändamålsenlig och attdet inte fanns anledning att gå ifrån denna ordning. I sammanhanget avvisadesönskemål om att vissa i arbetsdomstolen orepresenterade huvudorganisationerskulle få rätt att bli företrädda. Därvid hänvisades bl. a. till att det varönskvärt att arbetsdomstolens sammansättning hålls så som möjligt föratt säkra kontinuiteten i dömandet. Vidare har näringsutskottet år 1978konstaterat (NU 1978/79:6) att de ställningstaganden som gjorts imarknadsdomstolen av företrädarna för företagar- resp. konsument- ochlöntagarintressen gav vid handen att de inte uppträtt som partsrepresentanter iegentlig mening. ansåg det tillfredsställande attpartsrepresentanterna inte agerat i egna intressen. Ett motionsyrkande omförstärkning av konsument- LU1982/83:19 16 och löntagarintressenas representation i marknadsdomstolenavslogs därmed av på begäran av näringsutskottet. Slutligen harlagutskottet i sitt av godkända betänkande LU 1979/80:32 avstyrktbifall till ett motionsyrkande med begäran om ändring i sammansättningen avhyresnämnderna och bostadsdomstolen. fann - bl, a. med hänvisningtill vad som framkommit vid ett studiebesök på bostadsdomstolen - att det inteförelåg något behov av att ändra reglerna för bostadsdomstolens sammansättning.Inte heller fanns det enligt utskottets mening belägg för påståendet i motionenatt det skulle finnas behov av särskilda domförhetsregler för mål enligthyresförhandlingslagen. och näringsutskottet har yttratsig över den nu aktuella motionen 1981/82:1712, anser att de motiv som liggerbakom arbetsdomstolens nuvarande partssammansättning alltjämt är bärande. Enallmänt hållen kritik av det slag som framförs i motionen och som innebär attarbetsdomstolen i sin dömande verksamhet skulle påverkas av obehöriga intressenkan arbetsmarknadsutskottet inte dela. Granskar man exempelvis arbetsdomstolensavgöranden då en av de icke representeradearbetstagarorganisationerna, arbetares centralorganisation (SAC),varit part, finner man enligt arbetsmarknadsutskottet att SAC visserligenförlorat i vissa fall men vunnit i andra, därav även mål av principiellbetydelse. avstyrker för sin del det i motionenframställda utredningsyrkandet. anför att de synpunkter som framförs imotionen synes sakna aktualitet för del. I yttrandet påpekasatt det övervägande antalet ärenden i inte har karaktären avtvistemål mellan enskilda parter utan grundas på ansökningar av KO eller hänvisar till sitt betänkande och anför attmarknadsdomstolens beslut inte synes ge anledningtill någon ändring av den tidigare slutsatsen. erinrar ocksåom att sammansättning omprövades av så sent somvåren 1982 då ämbetsmannainslaget i domstolen förstärktes såvitt gällerhandläggning av ärenden enligt konkurrenslagen. Sammanfattningsvis ansernäringsutskottet att det inte finns skäl att låta omfattas aven sådan utredning om partssammansatta domstolar som föreslås i motionen. kan ansluta sig till vad som sålunda anförtsav arbetsmarknadsutskottet och näringsutskottet. Vad gäller hyresnämnderna ochbostadsdomstolen har det enligt lagutskottets mening inte framkommit några nyaomständigheter som motiverar att nu bör inta en annan inställning änår 1980. Utskottet vill tillägga att hyresrättsutredningen och arrendelagskommitténnumera överlämnat sina slutbetänkanden, varvid sistnämnda kommitté bl. a.föreslagit att en ny överinstans i arrendetvister, en partssammansatt arrendedomstol,skall inrättas. 1 övrigt innebär förslagen LU 1982/83:19 17 intehägra mera genomgripande förändringar beträffande nämndernas ochbostadsdomstolens sammansättning. Ett bifall till motionsyrkandena i vad deavser dessa instanser skulle medföra att i viss mån föregriper detberedningsarbete som f. n. pågår inom på grundval avbetänkandena. Medhänvisning till det ovan anförda finner utskottet sammanfattningsvis att detinte framförts några vägande skäl som talar för att en generell utredning ellerutvärdering av partssammansatta domstolar bör komma till stånd eller att detföreligger behov av att särskilt se över eller ändra reglerna försammansättningen av instanserna på bostadsområdet. Motionsyrkandena avstyrksdärför av utskottet. att avslår motionerna1981/82:1712,1981/82:2065,1982/ 83:362 yrkande 2 och 1982/83:2159. (), (). (), (). (), i (s), (),(), (), (). ()*, (), (), Per (vpk) och MargitGennser (m)*. * Ej närvarande vid betänkandetsjustering. , , (alla m) anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s, 15 börjar med "Utskottetvill" och på s, 17 slutar med "av utskottet," bort ha följandelydelse. Lagutskottetvill för sin del framhålla följande. Enligt utskottets mening speglar deförevarande motionerna en alltmer utbredd oro för attpartsrepresentanterna i de partssammansatta domstolarna och nämnderna inteskulle handla med den objektivitet som förutsatts vid instansernas tillkomst.Ett exempel på att partsrepresentants objektivitet satts i fråga LU 1982/83:19 18 utgördet ovan (s, 11 f,) refererade rättsfallet angående jäv mot intresseledamot ibostadsdomstolen. Utskottet anser-i likhet med vad som kommit till uttryck imotionerna - att det för rättsHvet är av avgörande betydelse att allmänhetenuppfattar ledamöterna i domstolarna och nämnderna som oväldiga och friståendefrån politiska och korporativa krafter, "hustru får ej ensmisstänkas," Det borde därför saknas anledning att motsätta sig att enöversyn görs av systemet med partssammansatta domstolar just i syfte att skapaklarhet i om det finns fog för den kritik som uttalats mot detta. Utskottettillstyrker därför att en sådan översyn sker. Den omständigheten, attarbetsmarknadsutskottet och näringsutskottet i yttranden över motionen1981/82:1712 avstyrkt bifall till denna, föranleder icke annat bedömande frånlagutskottets sida. Översynen bör vara förutsättningslös och omfattaarbetsdomstolen, och bostadsdomstolen samt hyresnämndernaoch arrendenämnderna. Vad utskottet nu anfört bör med anledning av motionernages regeringen till känna, delsatt utskottet bort hemställa att med anledning av motionerna1981/82:1712, 1981/ 82:2065, 1982/83:362 yrkande 2 och 1982/83:2159 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om en översyn av systemetmed partssammansatta domstolar. LU 1982/83:19 19 1982/83:1 y övermotion om partssammansatta domstolar har anmodat näringsutskottet att yttrasig över motion 1981/82:1712 av () och (), Imotionen hemställs att skall hos regeringen hemställa om en utredningav partssammansatta domstolar i enlighet med vad som anförts i motionen, dvs,beträffande de partssammansatta domstolarnas funktion och sammansättning i ohkatyper av mål. beredningsområde hör frågor rörande en av de partssammansattadomstolarna, . Beträffande denna får näringsutskottet anföraföljande. Marknadsdomstolensuppgifter m. m.