bet · G601SoU26 · 1982-12-31 00:00:00 — När det gäller det ekonomiska stödet till folkrörelsernavill utskottet framhålla att dessa f. n. får ett betydande statligt stöd,främst genom . I åretsbudgetproposition föreslås att sammanlagt . anvisas föralkoholnämndens informationskampanjer och övriga informationsåtgärder. Stödutgår även bl. a. genom (), till vilket ett 40-fal organisationer är anslutna. Frågan om hur destatliga insatserna för alkohol- och narkotikaupplysning kan samordnas,effektiviseras och förenklas har som ovan nämnts (s. 15 och 16) gjorts tillföremål för särskild utredning. Utskottet vill vidare erinra om socialberedningens tidigare SoU1982/83:26 19 nämnda direktiv (se ovan s. 16), vari understryksfolkrörelsernas betydelse för det socialpolitiska reformarbetet. a. studera formerna för och innehållet i samverkanmed föreningslivet och överväga möjligheterna för intensifierad konkretsamverkan. Utskottet anser med hänvisning till det anförda inte attnågon åtgärd är påkallad med anledning av vad som anförts imotionerna 1982/83:846,1982/83:1640 (delvis) och 1982/83:1840 (yrkande 1)beträffande folkrörelsernas roll på det drogpolifiska området. Vad härefter angår informationsinsatsernas inriktning ochinnehåll har, som redogjorts för i det föregående (s. 15), redanfidigare lagt fast riktlinjer för informationen på drogområdef. I övrigt kananföras följande. Kommittén (S 1979:13) för opinionsbildning motdrogkulturen har planerat och genomfört olika aktioner för fördjupadopinionsbildning mot droger. Kommittén har genomfört en radinformationsinsatser under devisen Stoppa langningen - Aktion mot alkoholfaran.Denna aktion har sedan följts av en särskild aktion mot droger. Aktionernasyftade till att fördjupa och bredda informationsarbetet, inte minst i skolan.Viktiga målgrupper var ungdomen och föräldrarna. Målet för aktionerna var bl.a. att höja dejjutåldern för alkoholkonsumtionen, att kraftigt motarbeta allaandra droger och att fortsätta opinionsbildningen mot langningen. En huvudprincipi arbetet var att stimulera lokala aktiviteter och samarbetet mellan lokalaförvaltningar och föreningar. Kommittén har slutfört sitt uppdrag. Kommitténberäknas snart lämna en slutrapport över verksamheten. 1 budgetpropositionen (s. 161) framhålls atf medvetenhetenoch engagemanget i narkotikafrågan ökat hos stora grupper i samhället genomAktionen mot droger. Beträffande information om hasch utgavs inom ramen förAktionen mot drogers verksamhet bl. a. en faktabroschyr om hasch på åtta olikaspråk. Broschyren riktade sig fill skoleleverna. Till broschyren fanns även ensärskild lärarhandledning. har i samarbete medsocialstyrelsen, och brottsförebyggande rådet givit utbroschyren Hasch är narkotika - Narkotika är gift. Broschyren riktar sig tillskolungdomar. Enhgt vad utskottet inhämtat avser attinom kort ge ut en bok om hasch som riktar sig till tonårsföräldrar. En s. k.TV-spot skall göras för boken. Utskottet har tidigare i betänkandet SoU 1981/82:43 (s.28) anslutit sig fill uppfattningen att intensiva riksomfattandeinformationsinsatser bör vara avgränsade i fiden, eftersom man annars riskeraratt en mättnadseffekt uppstår och att intresset mattas av. a. att man inte kan få lika god effekt av en sådan kampanj om den bedrivsår på ungefär samma sätt. a. borde enligt utskottets meningundersökas vilken effekt de genomförda kampanjerna kan få på . SoU1982/83:26 20 Utskottet delar i stor utsträckningde synpunkter beträffande alkohol- och narkotikainformationen som framförts imofionerna 1982/83:837, 1982/ 83:1640 och 1982/83:2111. Vad motionärerna anförtligger väl i linje med de riktlinjer för informationen som fidigaregodkänt. Utskottet vill särskilt framhålla att kunskapen om hurfarligt haschet är måste öka i synnerhet bland barn och ungdom. Föräldrarnasroll bör också betonas mer i informationen. Haschmissbruket som tycks spridasig i allt vidare kretsar måste kraftfullt bekämpas. Under 1980~talets förstaår har många tecken visat att hasch börjat ta andra vägar i samhället. En annanallvarlig komplikafion är att såväl innehav som bruk av hasch i flera länder ärtillåtet. Utskottet vill mot den bakgrunden understryka aft i haschetär klassat som narkofika. Detta måste klart framgå i all information. Utskottet vill i övrigt hänvisa fill det pågåendeutredningsarbetet på området, främst arbete och deninledda översynen av de statliga informationsinsatserna på drogområdet.Utskottet utgår från att detta arbete i sinom tid kommer att utmynna i konkretaförslag om hur opinionsbildningen mot droger skall kunna stärkas ytterligare. De nämnda mofionerna påkallar därför inget vidareuttalande från sida och avstyrks. Bidrag till vissa organisationer I budgetpropositionen föreslås . under anslaget 4. Bidrag till organisationer m. m. Från anslagetutgår bidrag till sammanslutningar av förutvarande alkoholmissbrukare(Sällskapet m. ), till organisafioner för stöd och hjälp åtläkemedelsmissbrukare m. m. och liknande sammanslutningar samt till visskonvalescentvård för narkotikamissbrukare. Vidare får disponeraen del av anslaget som bidrag till kommuner samt till nämnda sammanslutningaroch till andra organisationer som ägnar sig åt rehabilitering av alkohol- ellernarkotikaskadade personer samt personer som sniffar thinner eller andralösningsmedel m. fl. Bidrag får avse såväl pågående verksamhet som försök mednya vård- och behandlingsmetoder. I motion 1982/83:1297 av () och ToreNilsson (m) begärs att en större del av anslaget fill förebyggande verksamhetmot alkohol- och narkotikamissbruk skall utgå fill frivilliga organisationersom och förFilantropisk Verksamhet (). Motionärerna anför bl. a. att det ärallmänt omvittnat aft kristna organisationers insatser för vård av skadade och förebyggandeav drogmissbruk visat sig mycket effektiva. a. har enligtmotionärerna nått resultat som är mycket glädjande. Mofionärerna anför vidareatt en omfördelning av anslaget till upplysning och information på drogområdetbör ske så att den verksamhet som bedrivs av och liknandeorganisationer kan utvidgas. SoU1982/83:26 21 fördelar årligenbidrag ur anslaget Bidrag fill organisafioner m. m. till kommuner och organisationersom ägnar sig åt rehabilitering av alkohol- och narkotikaskadade personer.Bidrag får avse såväl pågående verksamhet som försök med nya vård- ochbehandlingsmetoder. Vid sin bedömning av ansökningarna om bidrag beaktarsocialstyrelsen enligt uppgift verksamhetens kvalitet och behovet av bidrag. Iförsta hand utgår bidrag för öppen verksamhet. Enligt vad utskottet inhämtat har LP-stiftelseninnevarande budgetår tilldelats ett bidrag på . Stiftelsen har anförtbesvär mot beslut. Ärendet är f. n. föremål för regeringensprövning. Utskottet konstaterar att de av motionärerna namngivnaorganisationerna är bidragsberättigade. Vilka belopp som kan beviljas i bidragberor bl. a. på vilka andra ansökningar som kommit in. Det är känt förutskottet att bl. och ett samhälls-nyttigt socialt rehabiliteringsarbete med goda resultat.Utskottet anser att vid anslagsfördelningen måste stor vikt läggas vid sådanainsatser och deras resultat. Fördelningen av anvisade medel är dock en prövningsom ankommer på de tillämpande myndigheterna. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifallfill mofion 1982/83:1297. Utskottet har infe något att erinra mot medelsanvisningen,såvitt avser anslaget J 4. Bidrag till organisationer m. m. I motion 1982/83:1115 av OlaUllsten m. fl. begärs atf vissa problem med alkoholmissbruk på arbetsplatsernaskall tas upp till särskild prövning i pågående utredningsarbete påarbetsmarknadsdepartementets område (yrkande 1). Mofionärerna framhåller bl. a. atf när alkoholmissbruketgått så långt atf läkare bedömer det som sjukdom det i allmänhet infeföreligger saklig grund för uppsägning. Detta innebär enligt motionärerna attläget på små arbetsplatser ofta blir ohållbart. Det borde därför för småföretag öppnas möjlighet aft få bidrag som gör det möjligt för företaget att faett socialt och medmänskligt ansvar utan atf för den skull företagets helaexistens skall äventyras. Motionärerna föreslår atf detta speciellaarbetsplatsproblem tas upp i anfingen samverkankommiffén (A 1981:04) ellerhandikappkommittén (A 1982:02). skall enligt sina direktiv (Dir.1981:66) utreda frågorom samverkan i arbetsmiljö- och anpassningsfrågor.Kommittén skall bl. a. utvärdera hur samordningen mellan den lokalaskyddsorganisationen och anpassningsgrupperna fungerat i praktiken. Den'skallockså undersöka hur denna samverkan bör bedrivas så att man får en klarareansvars- och arbetsfördelning mellan de organ som arbetar medanpassningsfrågorna. SoU1982/83:26 22 skall enligtsina direktiv (Dir. 1982:40) utreda de handikappades situafion påarbetsmarknaden. Kommittén skall se över dels reglerna för lönebidraget, delsde handikappades möjligheter fill arbete på arbetsmarknaden i stort. Kommitténskall dessutom enligt särskilda tilläggsdirekfiv (Dir. 1983:14) utreda frågorom ett rehabiliferingsstöd för unga handikappade. Motionärerna pekar enligt utskottets mening på ett viktigtproblem. Att människor med alkoholproblem får stöd så att de kan fortsätta attfungera i sitt arbete är en av de viktigaste vårdinsatser som kan göras. Förtidspensionering eller sjukskrivning kan vara ett frånrehabiliteringssynpunkt dåligt alternativ. Det har även diskuterats iriksdagen (se senast SfU 1982/83:3). I socialberedningens nya direktiv anförsvidare följande (s. 4). Det socialpolitiska reformarbetetsom berör missbrukarna har fidigare grundats på uppfattningen aft beroende avalkohol och narkotika är att anse som sjukdom. I de senare årens debatt har denna sjukförklaring avmissbrukare alltmer kommit atf ifrågasättas. Många anser att sjukskrivning kanbidra till att legitimera missbruket och utgöra ett hinder irehabiliteringsarbetet genom aft passivera den enskilde. Medan sjukskrivning ärvanligt förekommande bland institutionsvårdens alkoholmissbrukare, är denmindre vanlig bland narkotikamissbrukare. Inom vården av narkotikamissbrukarehar en behandlingsstrategi vunnit insteg som avvisar sjukförklaring.Sjukpenningen borde enligt denna uppfattning avlösas av någon annan form aversättning. Det finns även en opinion för att behålla den nuvarandesjukpenningräften oförändrad. Man anser det viktigt att missbrukare vid socialinstitutionsvård har samma sjukpenningrätt som missbrukare i kroppssjukhusvårdoch psykiatrisk sjukhusvård. Detta betraktas som en fråga om rättvisa iförhållande till andra i liknande situation. Det har också sagts att vissakostnader kan komma atf övervältras på kommunerna, om den socialainstitutionsvårdens missbrukare utesluts från rätten till sjukpenning. Socialberedningen bör allsidigt överväga denna fråga. Omberedningen kommer fram till att nuvarande regler helt eller delvis börförändras, bör den överväga en annan ersättningsform. Därvid bör förekommandestödformer inom social- och arbetsmarknadspolitiken beaktas. Enligt utskottets mening måstesocialberedningens överväganden i denna del även innefatta en viss analys av deproblem som kan uppstå särskilt på mindre arbetsplatser om någon av deanställda har allvarliga missbruksproblem och fill följd därav inte fullgörsin del av arbetet. Det är inte uteslutet att det kan behövas ytterligareundersökningar i denna del. Detta kan emellerfid inte bedömas förrän resultatetav socialberedningens arbete föreligger. Utskottet avstyrker med hänvisningtill det anförda motion 1982/83:1115 yrkande 1. SoU1982/83:26 23 Enligt 23 § första stycketsocialtjänstlagen (1980:620) skall behovet av hem för vård eller boende inomvarje landstingskommun tillgodoses av lands-fingskommunen och kommunerna iområdet. Enligt andra punkten i övergångsbestämmelserna till lagen gällde dockfram fill i stället för nämnda bestämmelse att behovet avhem för vård eller boende skulle tillgodoses inom ramen för den organisationsom fanns vid socialtjänstlagens ikraftträdande . Vid beslut om socialtjänstreformen förutsattesatt avtal skulle träffas mellan staten och de kommunala huvudmännen omövertagande av ansvaret för vissa vårdinrättningar. Vidare förutsattes aft enekonomisk uppgörelse skulle träffas om de fortsatta statsbidragen. Efter bemyndigande (prop. 1979/80:172, SoU 44,rskr 385) godkände regeringen en principöverenskommelse medLandstingsförbundet och om ett ändrat huvudmannaskapför ungdomsvårdsskolor och nykterhetsvårdsanstalter m. m. Enligtöverenskommelsen skall berörda kommuner och landstingskommuner den 1 januari1983 ta över dels huvudmannaskapet för de statliga ungdomsvårdsskolorna ochnykterhetsvårdsanstalterna, dels de rättigheter och åtaganden som staten harifråga om Margretelunds och Råby yrkesskolor, erkända och enskildanykterhetsvårdsanstalter samt inackorderingshem och behandlingshem för alkohol-och narkotikamissbrukare. träffade därefter den 25 mars1981 en överenskommelse med och omstatsbidrag för verksamheten. bemyndigade (prop.1980/81:196, SoU 1981/82:23, rskr 92) regeringen atf godkänna överenskommelsensom innebär att staten fr. o. m. skall utge bidrag tillkommuner och landstingskommuner (huvudmännen) för driften av de hem för vårdeller boende som avses i principöverenskommelsen. Bidraget fastställdes medutgångspunkt i statens kostnader för den dåvarande verksamheten till 570 milj.kr. enligt löne- och prisnivå . I årets budgetproposition föreslås 570 milj. kr. underanslaget J 3. Bidrag till driften av vård eller boende. Den totalaårliga bidragssumman 570 milj. kr. är beräknad med följande fördelning. Ungdomsvårdsskolor 208 milj. kr. NykterhetsvårdsanstalternaGudhem, Runnagården (med Brotorp), Benngarn (med Hornö), Frösö samt Hessleby 57 milj. kr. Övriganykterhetsvårdsanstalter 179 milj. kr. Behandlings-och inackorderingshem för narkotikamiss brukare 33 milj. kr. Inäckorderingshem för alkoholmissbrukare 93 milj. kr. SoU1982/83:26 24 Av det belopp som anges för visskategori av institutioner skall användas för bidrag till de huvudmän somdriver eller åtagit sig ansvaret för driften. Bidraget utgår med ett för varjeangiven kategori av institutioner enhetligt belopp per vårdplats. Återstoden avdet belopp som anges för viss kategori skall användas för bidrag till kommunersom haft aft svara för vårddagkostnad vid institution. Bidragetutgår med eft enhetligt belopp per vårddag för varje angiven kategori avinstitutioner. Huvudmännen skall årsvis sammanställa och till staten insändaett gemensamt underlag för fördelning och utbetalning av driftbidragen. Vidförhandlingar mellan parterna skall den överenskomna bidragssumman omräknas medhänsyn till löne- och prisnivå per det år bidraget skall avse. Enligt vad utskottet inhämtat har förhandlingar nuslutförts om uppräkning av driftsbidraget till löne- och prisnivå perden . Vid förhandlingarna har även gjorts en viss uppjustering avden tidigare bidragsnivån med hänsyn till utvecklingen i övrigt. Slutligtbidrag kommer aft fastsfällas efter överläggningar under hösten 1983och 1984. Staten skall därutöver enligt överenskommelse den 25 mars1981 med och om statsbidrag tillverksamheten lämna sammanlagt 150 milj. kr. som bidrag för att möjliggöraupprustning och utveckling m. m. av institutionsvården. Av upprustningsbidragetskulle 70 milj. kr. utbetalas per med fördelning efter resp.huvudmans andel i totala antalet vårdplatser vid ungdomsvårdsskolor, statliganykterhetsvårdsanstalter samt erkända och enskilda nykterhetsvårdsanstalter.Återstoden av upprustningsbidraget (80 milj. utbetalas i den ordning somparterna fastställer. Därvid skall parterna även pröva konsekvenserna av dengenomförda institufionsplaneringen i vad avser behovet av vårdplatser.Upprustnings- och utvecklingsbidraget (150 milj. har anvisats över 1982/83års budget (SoU 1981/82:43, rskr 325). Utskottet uttalade i samband med att bemyndigaderegeringen att godkänna statsbidragsöverenskommelsen bl. a. följande (SoU1981/82:23 s. 2): Enligt principöverenskommelsen somligger till grund för huvudmannaskapsövertagandet skall statsbidragensutformning medge handlingsfrihet för kommunerna/landstingskommunerna vidutveckling och förändring av verksamheten. Vid utformningen av bidraget skalleftersträvas en schablo-nisering. I avvaktan på erfarenheter av bidragskonstruktionen harparterna enats om fördelningen av bidraget . Utskoftetutgår från att parterna tar fill vara erfarenheterna från bidragsgivningenunder dessa år då de skall förhandla om den framtida-bidragskonstruktionen. Debör sträva efter att ge denna sådan utformning aft den - i enlighet med vadmotionärerna framhåller - stöder en utveckling av vårdinnehållet och även iövrigt är ägnad att främja de mål statsmakterna ställt upp för . SoU1982/83:26 25 Upprustnings- ochutvecklingsbidragets storlek, 150 milj. kr., utgår från vissa beräkningar avplatsantalet inom varje kategori av institutioner. har över 1981/tilläggsbudget I anvisatsammanlagt 5 milj. kr. som bidrag till projektering av vissa anläggnings- ochhusbyggnadsarbeten (SoU 1981/82:24, rskr 93). Enligt vad utskottet inhämtat skall av det fotalt anvisadeersättningsbeloppet (155 milj. 70 milj. kr. utbetalas medfördelning per plats enligt tidigare överenskommelse. Fördelningen avresterande 85 milj. kr. kommer att avgöras i samband med förhandlingar omomräkning av driftsbidraget per . Vid dessa förhandlingar skallockså frågor om förändringar i institutionsbeståndet, platsantalet m. m.behandlas. I motionerna 1982/83:326 av AgneHansson (c) och () och 1982183:574 av m. fl. (s)begärs att uttalar att län får del av statsbidraget föranordnande av nya behandlingshem. Motionärerna anför bl. a. att vårdresursplanenför län upptar två nya behandlingshem för missbrukare i åldern 18-64 årpå vardera 20 platser och ett behandlingskollekfiv för unganarkotikamissbrukare på 8 platser samt atf länge haft långtframskridna planer på att som den första och mest angelägna åtgärden startabehandlingskollektivet för unga narkotikamissbrukare. I det senare avseendetföreligger ett preliminärt förvärv av lämpliga lokaler. Mofionärerna anförvidare bl. a. att en förutsättning för att institutionsvården skall kunnautvecklas i enlighet med principer är att samtliga län gesmöjlighet att komma i fråga för anordnings-och driftbidrag. Utskottet anser liksom tidigare (jfr SoU 1981/82:43 s. 12)att det är en viktig uppgift att försöka komma till rätta med bristen påbehandlingsplatser för narkotikamissbrukare. Inte minst gäller detta med hänsyntill lagen (1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM) somförutsätter atf det finns tillgång fill en ändamålsenlig vård i frivillig formsom alternativ till, eller som fortsättningen på den tvångsmässiga vården.Utskottet anförde i nämnda betänkande vidare bl. a. följande: Hela institutionsstrukturen äremellertid stadd i omvandling som följd av den nya socialtjänstlagstiftningenoch de kommunala huvudmännens övertagande av ansvaret för institutionsvården.Från ankommer det på berörda landstingskommuner och kommuneratt avgöra behovet av en viss typ av vårdplatser och att avväga resursernasfördelning mellan olika former av vård. Mot bakgrund härav finns det anledningför staten att visa återhållsamhet i fråga om att nu initiera förändringar ivårdstrukturen som inte uttryckligen accepterats av de kommunala huvudmän sominom kort skall ta över ansvaret därför. Man bör dessutom undvika att rubbaförutsättningarna för de avtal som ingåtts mellan staten och huvudmännen, medde konsekvenser detta kan få för den redan kompliceradeinstitufionsplaneringen och ekonomiska uppgörelsen. Enligt utskottetsuppfattning bör man därför fram försöka tillgodosenarkomanvårdens behov inom ramen för fidigare beslutat antal platser. SoU1982/83:26 26 får därefter ankomma på de kommunala huvudmännen att faställning till frågan om bidrag till behandlingshemmen. Utskottet pekade vidare på densvårighet som ligger i att ta principiell ställning för att en viss institufionskall ha särskilt stöd för sin verksamhet eftersom en avvägning alltid måstegöras mellan olika sökandes behov av stöd. Utskottet framhöll att detta är enuppgift för de tillämpande myndigheterna. Utskottet anser att det saknas anledning att nu inta enannan hållning än den redovisade beträffande frågan om bidragets fördelning. Utskottet vill erinra om sift uttalande angåendebidragskon-strukfionens utformning ( se ovan s. 24). Utskottet förutsätter attparterna vid kommande förhandlingar beaktar att bidragen bör främja en fortsattutveckling av vården i enlighet med socialtjänstlagens principer. Utskoftetvill vidare erinra om den i socialtjänstlagen angivna principen om närhetmellan den enskildes hem och vårdinstitutionen. Mofionerna 1982/83:326 och 1982/83:574 avstyrks således.Utskottet har inte något att erinra mot medelsanvisningen, såvitt avser AnslagetJ3. Bidrag till driften av hem för vård eller boende. I motion 1982/83:739 av m. fl. (s)begärs att regeringen tar upp förhandlingar med kommunförbunden i syfte attersätta stora institutioner med mindre enheter. Motionärerna framhåller bl. a.att det bor många fysiskt handikappade, utvecklingsstörda människor medpsykiska problem, alkoholproblem, narkofikaproblem m. m. i onödan på storainstitutioner. Det behov av praktisk hjälp och medmänskliga kontakter som ärgrunden för deras nuvarande institutionsboende skulle tillgodoses mycket bättrei små boendeenheter. Statens bidragsgivning gentemot kommuner och landstingmåste enligt motionärerna sträva mot att öppna och mindre enheter främjas inomvårdområdet. Mofionärerna föreslår därför atf en avvecklingsplan upprättas förlandets stora institutioner och för vissa patienter inom långvården för attkommuner, landsting och stat med samordnade insatser skall främja ett mermänskligt boende i mindre, enheter. Vad först beträffar avveckling av mentalsjukhusen harutskottet behandlat denna fråga i sitt av godkända betänkandeSoU 1982/83:15. Utskottet får i denna del hänvisa till detta betänkande och vaddär anförts. När det gäller institutionsvården på socialtjänstområdet är dennatänkt att vara en del av de samlade resurser som finns inom socialtjänsten.Utskottet uttalade i samband med behandling av socialtjänstreformenvad gäller institutioner för barn och ungdom atf den utveckling som påbörjatsmot institutioner med färre platser och en mera varierad vård bör gå vidaresamt aft det är angeläget att alternativa vårdformer till institutionsvårdenutvecklas (SoU 1979/80:44 s. 80). Som redogjorts för ovan (s. 23) har huvudmannaskapet förungdomsvårdsskolor, nykterhetsvårdsanstalter m. m. fr. o. m. den 1 januari1983 övergått SoU1982/83:26 27 på kommuner och landstingskommuner. Utskottet har tidigarei samband med behandlingen av denna fråga erinrat om att de kommunala huvudmännensövertagande av institutionsvården inom är ägnat att främja enutveckling mot mindre vårdenheter (SoU 1981/82:43 s. 20). Som närmare utvecklats i betänkande SoU 1982/83:23 uttalarvidare omsorgskommittén i betänkande SOU 1981:26, Omsorger om vissa handikappade,att vuxna handikappade liksom andra vuxna skall ha möjlighet att lämnaföräldrahemmet och skapa sig eft eget hem i enskild eller kollektiv bostad.Kommittén redovisar vidare i betänkandet (s. 207-233) sina överväganden ochförslag beträffande frågor om bostad i föräldrahemmet eller nära anhörigashem/service, enskild bostad/service och kollektiv bostad. I fråga om kollektivabostäder bör enligt kommittén målet vara aft avveckla specialsjukhusen ochvårdhemmen samt att inga nya institutioner som bygger på principer omanstaltliknande vård skall tillkomma och sägas utgöra handikappades hem. Ibetänkandet föreslås atf en avveckling av specialsjukhusen sker inom enfemårsperiod och att avveckling av de stora vårdhemmen prioriteras. betänkande har remissbehandlats ochbereds f. n. inom . Utskottet delar motionärernas uppfattning om vikten av atfden fortsatta utbyggnaden av institutionsvården inriktas mot mindre vårdenhetermed ett differentierat vårdutbud. En sådan utveckling ligger i linje medsocialtjänstlagens principer om normalisering och närhet.