bet · G601KU17 · 1982-12-31 00:00:00 — Pågående utredningsarbete, m. m. Genom den s. k.förvaltningsrättsreformen och tillkomsten av förvaltningslagen (1970:290), FL,har slagits fast vissa grundläggande regler om ärendehandläggningen hosmyndigheterna. FL har betydelse för större delen av förvaltningsområdet. Det brukar sägas om FL att den anger en minimistandard förhandläggningen av förvaltningsärenden. Avsikten var att få en enhetlig ochenkel lagstiftning om förvaltningsförfarandet som skulle stärka! KU1982/83:17 11 rättssäkerhet i deras meHanhavanden med myndigheterna. FLgäller inte på områden där det förekommer speciella förfaranderegler. Dengäller inte heller t. ex. inom den del av den kommunala förvaltningen därbesluten överklagas genom bl. a. kommunalbesvär. Det är dock en allmän ambitionatt ha olika särregleringar i så liten omfattning som möjligt. Sedan förvaltningsrättsreformen genomfördes har frågor omrättssäkerheten i förvaltningen, bättre service åt allmänheten, principernaför den statliga förvaltningens organisation och verksamhetsformer m.fl. frågorvarit föremål för åtskillig diskussion bl. a. med anledning av motioner iriksdagen. Beträffande den rättsliga regleringen pågår, som framgåttunder punkt 5 ovan, inom förvaltningsrättsutredningen en översyn av FL. Enligtsina direktiv har kommittén till uppgift att överväga bl. a. brister i FL. fritt att också lägga fram förslag i de frågor rörandeförfarandet som kommittén kan finna bör tas upp i sammanhanget. Som nämntstidigare under punkt 5 har kommittén redovisat en första etapp i sitt arbete idelbetänkandet SOU 1981:46. Kommittén konstaterar att reformarbetet rörande detadministrativa rättsskyddet inte varit inriktat pä den förstainstansen i förfarandet. Det har främst avsett bl. a. faktorer som syftar tillatt reparera fel som uppkommit i handläggningen i lägre instans, t. ex.besvärsregler och regler om ersättning för skada som uppkommit genom felaktigmyndighetsutövning. Enligt kommittén bör intresset nu inriktas mot att minskabesvärsinstansernas arbetsbörda och förbättra garantierna för en säkerärendehandläggning i första instans. Strävan bör vara att klara ut frågorna såenkelt som möjligt och på en gäng utan överklagande och utan att frågor omskadestånd och disciplinärförfarande uppkommer. Kommittén uttalar vidare att en bättreförfarandelagstiftning för första instans är en nödvändig bas för reformer inomförvaltningsrättskipningen. Kommittén betonar dock att FL inte heller iframtiden bör innehålla mera detaljerade regler utan endast ge grundläggandeoch allmänna regler. Bland åtgärder vid sidan av en utbyggdförfarandelagstiftning anser kommittén bl. a. att insatser när det gällerutbildning av förvaltningspersonalen på alla nivåer skulle vara det bästahjälpmedlet för att stärka förvaltningsförfarandet i första instans. En aktivpersonalutbildning anser kommittén vara en förutsättning för en väl fungerandeförvaltning, som kan åstadkomma sakligt riktiga avgöranden ochanpassas t. éx. till övergripande mål om effektivitet och rörlighet i ettresursknappt läge. har slutförtsitt uppdrag att göra en översyn av kommunalbesvärsprocessen. I sitt betänkandeÖverklagande av kommunala beslut (SOU 1982:41) har kommittén bl. a. behandlatde kommunala besvärsgrunderna och frågor som rör förhållandet mellankommunalbesvär och förvaltningsbesvär. KU1982/83:17 12 Inrättande av en statens be.svärsnämnd I motion 1981/82:1643 av AlfWennerfors (m) hemställs att begär att regeringen utreder inrättandetav en statens besvärsnämnd. Motionären anför att enligt en av riksdagensupplysningstjänst uppgjord PM utgjorde antalet besvärsärenden hos regeringen 1970, varav personalärenden 689. hade antalet ökat till 7 259resp. Härtill kommer att en sfigande balans av oavgjorda besvärsärendenförelegat vid de senaste årsskiftena. har det enligt motionärenvarit en tendens inom den svenska statsförvaltningen att inom olika områdentillskapa nya högsta myndigheter för att endera lätta på arbetsbördan för enannan myndighet eller tillskapa ett högsta organ för en ny statlig verksamhet,såsom skedde närt. ex. arbetsdomstolen inrättades. Genom fackets nya roll iMBL-lagens anda har personalfrågorna tillvunnit sig en annan uppmärksamhet änsom varit fallet. Ett nytt arbetsgivarverk har inrättats med ihuvudsak personalinriktad verksamhet. Det existerar en omvittnad önskan attvärna om statstjänstemännens oberoende och integritet. Mot denna bakgrund börman enligt motionen i tillsättningsbesvär minska beroendet såväl av växlingarnavid den politiska makten som av de politiskt influerbara beredningsorganen inomdepartementen. En central högsta nämnd bör inrättas - på samma nivå som dehögsta domstolarna - med uppgift att uppta tillsättningsbesvär till prövningoch avgörande. Nämndens namn bör vara statens besvärsnämnd. Den bör bestå av7-9 ledamöter, representerande domstolsväsendet, arbetsmarknadens parter ochriksdagen. Frågan om en central besvärsnämnd itjänstetillsättningsärenden inom det statliga området behandlades av riksdagenmed anledning av en motion vid 1979/. Till tidigare betänkande (KU1979/80:21) finns fogat en promemoria i frågan som utarbetats inomstatsrådsberedningen. Utskottet gjorde följande uttalande. Den i motionen upptagna frågan omen central besvärsnämnd i tjänstetillsättningsärenden för statsförvaltningenär inte ny. diskuterade spörsmålet i anslutning tillöverväganden om möjligheterna av delegering av regeringsärenden tillunderlydande myndigheter. Utredningen fann emellertid att frågan låg utanförutredningsuppdraget och borde prövas i annat sammanhang. Som känt har underårens lopp beslutanderätten i skilda grupper av förvaltningsärenden överförtsfrån regeringen till andra statliga myndigheter, däribland äventjänstetillsättningsärenden. Dock står fortfarande möjligheten att anförabesvär hos regeringen öppen i sädana ärenden såvitt avser statligt regleradetjänster. KU1982/83:17 13 Utskottet anser motionens syfte ioch för sig intressant inte minst av hänsyn till värdet av att åstadkomma enminskning av antalet regeringsärenden. Utskottet har tidigare i samband med sindechargegranskning uttalat sig positivt till det sedan mänga år pågåendearbetet inom med decentralisering av olika ärendegrupper frånregeringen. Utskottet vill emellertid understryka att den nu aktuella fråganinrymmer en rad principiella och praktiska problem. a. bör framhållas attden nuvarande ordningen medger en kontroll från sida av regeringenshandläggning av besvär i tjänstetillsättningsärenden. Till detta kommer atträtten att ytterst kunna vända sig till regeringen i ärenden av förevarandekaraktär är hävdvunnen i svensk förvaltningstradition. Frågan om sammansättningen av en central besvärsnämnd itjänstetillsättningsärenden för hela statsförvaltningen torde också vara ettsvårlöst problem. Enligt utskottet kan det sålunda inom en från administrativasynpunkter godtagbar ram vara svårt att tillgodose behovet av sakkunskap på ettså stort ämnesområde som det skulle bli fråga om. Det är antagligt attberedningen av dessa ärenden som måste ske inom de olikadepartementen. Nämnden i fråga skulle vidare komma att Utgöra beslutsorgan vidsidan av regeringen men likställt med densamma. Anförda synpunkter leder tillatt utskottet inte är berett att förorda en utredning i det syfte som begärs imotionen. Utskottet avstyrker följaktligen motionsyrkandet. De statliga myndigheternas styrelseform I motion 1981/82:1648 av AnnikaÖhrström (c) hemställs att hos regeringen hemställer omtilläggsdirektiv för förvaltningsutredningen (försöksverksamhet med kollegialabeslutsformer). I motiveringen anförs bl. a. att många skäl talarför attett återinförande av det kollegiala beslutssystemet i den statligaförvaltningen kan leda till ett större engagemang och därmed en effektivareverksamhet inom de beslutande organen, inte minst inom de stora verken. Enligtmotionärens mening borde lekmannastyrelserna i den statliga förvaltningen fåmöjlighet att fatta beslut om att ärenden som skall avgöras av styrelsen skallbaseras på beslutsförslag framlagda av en kollegial ledningsgrupp. Vid behovskall styrelserna även kunna föreskriva att verkställighetsbeslut skall fattaskollegialt på olika nivåer. Det är dessa lekmannastyrelser som har den bästakännedomen om i vilka verk och förvaltningar och i vilken omfattning detnuvarande byråkratiska ledarsystemet bör kunna förbättras genom ett eventuelltinförande av kollegiala organ där olika uppfattningar självklart redovisas. Enligt motionen bör förvaltningsutredningen få i uppdragatt föreslå formerna för en tidsbegränsad försöksverksamhet med en kollegialledningsorganisation vid de förvaltningar och verk som så önskar. KU1982/83:17 14 erfarenheterna med lekmannastyrelse skall först görasefter det att en större erfarenhet har vunnits av kollegiala beslutsformer idagens moderna förvaltningsorganisation. I motion 1981/82:2022 av m. fl. (m) hemställsatt hos regeringen begär att frågan om lekmannastyrelsernas roll istatliga verk utreds (yrkande 4), Enligt motiveringen (motion 19:1/82:2018, s. 13-14) har iökad utsträckning lekmannastyrelser inrättats i statliga verk och andra institutioner.Tanken har varit att bredda insynen och tillföra sakkunskap utifrån.Rekryteringen till lekmannastyrelserna har ofta skett på politiska grunderliksom det eftersträvats att olika intresseoganisationer blir representerade.Mera sällan har oberoende företagsledningskapacitet eller annan expertisknutits till styrelserna. Detta förhällande har bl. a. lett till attstyrelseledamöterna ofta i första hand kommit att företräda egna parts- ellerorganisationssynpunkter och mindre de naturliga verksintressena. Vidbesvarandet av remisser etc. har ofta en uppdelning skett efter partipolitiskariktlinjer eller organisationstillhörighet. De synpunkter som verket ansett sigböra föra fram har lekmannaledamöterna kunnat rösta bort till men för denobjektiva sakkunniga myndighetsgranskningen. Någon utvärdering av systemet med lekmannastyrelser sombl. a. innefattar detta problem har inte gjorts. lin sådan utvärdering börenligt motionen komma till stånd och innefatta hela problematiken medlekmannaledamöter i styrelserna. bör ge legeringen detta till kännaoch det bör ankomma på regeringen att i lämpliga former.genomföra den begärdaöversynen. har vid flera tillfällenunder senare år behandlat motioner om en allmän översyn av den statligasamhällsförvaltningens organisation. 1 samband med behandlingen av motion1977/78:1414 av () vid 1977/pekadekonsfitutionsutskottet (KU 1977/78:38) på att frågor med anknytning till denoffentliga förvaltningens organisation olika utgångspunkteri flera utredningars arbete. Det saknades dock enligt utskottet en allmänöverblick och kartläggning av konsekvenserna av successivt genomfördaförändringar av förvaltningsorganisationen såsom tillkomsten avförtroendemannastyrelserna och konsekvenserna därav för relationerna mellanregeringen, och förvaltningsmyndigheterna. En förutsättningslöskartläggning av rådande rättsliga och faktiska förhållanden och av denutveckHng som lett fram härtill skulle enligt utskottet vara av värde förframtida överväganden. Utredningen i ett så omfattande frägekomplex bordeenligt utskottet begränsas till en beskrivning och analys av rådandeförhållanden. Några förändringar av de principer som tillämpades påförvaltningsområdet var utskottet i avvaktan på KU1982/83:17 15 en sådan översyn inte berett attförorda. Vad utskottet anfört gavs regeringen . fick i tilläggsdirektiv våren 1979regeringens uppdrag att utföra den kartläggning som utskottet begärt. I motion 1981/82:2021 av GöstaBohman m. fl. (m) hemställs att begär att regeringen tillsätter ehdelegation med uppgift att föreslå minskningar i medborgarnas uppgiftslämnandeför att därigenom stärka den enskildes integritetsskydd och rättssäkerhet. Enligt mofiveringen (motion 1981/82:2018, s. 143-144)anförs bl. a. aft det bör vara fullt möjligt att utnyttja den nya tekniken föratt öka skyddet för den personliga integriteten. Att exempelvis minskauppgiftslämnandet för enskilda medborgare, på det sätt som genom DEFU:s försorgskett för företagen, är ett sätt att stärka rättssäkerheten och minskabyråkratin och svåröverskådligheten för den enskilde. Datorerna kan, såsom skervid flyttningsanmälan, användas för att sprida samma uppgifter till olikamyndigheter. En delegation bör enligt motionen tillsättas med uppgift att, medDEFU som förebild, lämna förslag till en minskning av medborgarnasuppgiftsbörda. Delegationen för företagens uppgiftslämnande (DEFU) Såvitt gäller frågan om företagensskyldigheter att lämna uppgifter till staten har denna varitföremål för utredningar och debatt. tillsattes utredningen omföretagens uppgifts- och uppbördsskyldighet (UFU). UFU föreslog i sittbetänkande Företagens uppgiftslämnande (SOU 1976:12) att en särskildföretagsdatanämnd skulle inrättas vid statskontoret. Nämnden skulle bl. ä. hatill uppgift att granska och pröva myndigheternas uppgiftsinsamling. Efter remissbehandling föreslog regeringen i proposition1976/77:115'vissa riktlinjer för hur företagens uppgiftslämnande skullebegränsas och inrättade en särskild delegation med uppgift att , 1978-1980, pröva nya, utökade och ändrade uppgiftsinsamlingar,innan de kom till stånd. Prövningsverksamheten skulle ligga till grund för depermanenta åtgärder som kunde behövas. godkände propositionensförslag (FiU 1976/77:25, rskr 1976/77:268). ' DEFU började sin verksamhet underhösten 1977 (Dir. 1977:98). Reglerom uppgiftslämnande gavs av regeringen iförordningen (1978:11) om prövning av myndighets uppgiftsinsamling frånföretag, kommuner och organisationer: En statlig KU1982/83:17 16 myndighet som ville samla in uppgifter för administrativaeller statistiska ändamål blev skyldig att anmäla en insamling innan dengenomfördes. DEFU lade upp sitt arbete så. att det i största möjligautsträckning utvecklades ett samarbete mellan myndigheterna och DEFU. Dettasyftade till att få insamlingarna utformade på ett sätt som gav lindringar iföretagens och kommunernas uppgiftsbörda. Utöver prövningsverksamheten genomfördeDEFU elt antal systematiska genomgångar av vissa områden som uppfattades somsärskilt problematiska. DEFU lämnade betänkandet Samverkan viduppgiftslämnande (SOU 1981:58). Delegationen har därigenom fullgjort sittuppdrag. 1 proposition 1981/82:118 redovisades förslagen i DEFU:sbetänkande. Enligt propositionen har delegationen utfört ett värdefullt arbete.Genom relativt begränsade åtgärder har delegationen lyckats förenkla ochbegränsa myndigheternas uppgiftsinhämtande. 1 delegationens betänkande lämnas,på basis av den erfarenhet som delegationen har skaffat sig, viktiga synpunkterpå vilket analys- och planeringsarbete som bör föregå en myndighets beslut omuppgiftsinsamling. Det har vidare enligt propositionen somdelegationen har varit verksam också omvittnats att myndigheterna har funnitstort värde i samrådet med delegationen och fått en starkt ökad insikt om deolika metoderna för uppgiftskravens avvägning och vilja att söka samråd meduppgiftslämnarna eller deras representanter. System med s. k. referensgrupperoch andra kontakter med uppgiftslämnarna har utvecklats och fördjupats och dethar också förmärkts en strävan att inte införa nya uppgiftskrav utan attsamtidigt pröva möjligheten att minska eller ta bort ett annat uppgiftskrav. Enligt propositionen skall åtgärder för att minskakrånglet med uppgiftslämnande till statliga myndigheter fortsättningsvisregleras i en särskild förordning. Förordningen skall gälla uppgifter frånnäringsidkare och kommuner. Genom propositionen bereddes tillfälleatt ta del av vad som anförs om näringsidkares och kommuners uppgiftslämnande.Riksdagen har på hemställan av finansutskottet (FiU 1981/82:42) lagt tillhandlingarna vad som anförts i proposition 1981/82:118 i den nu aktuellafrågan. Inrättande av ett sameparlament I mofion 1981/82:1628 av StinaEliasson m. fl. (c, fp, m, s) hemställs att beslutar begära attregeringen tillsätter en utredning med uppgift att se över samernas helasituation och i samband med detta även undersöka möjligheterna att inrätta ett"sameparlament" i med mönster från och . a. att alla parter skulle gagnas av ett samiskt Myndigheterna i vårt land skulle få ensjälvklar kontaktyta, när de vill tala med det samiska folket, och samernaskulle själva få ett organ, genom vilket de kan förverkliga gemensammaintressen. De praktiska frågorna kring ett samiskt folkvalt organ ärenligt motionen många och behöver grundligt diskuteras, exempelvis hur ensamisk folkräkning kan genomföras, eventuellt valkretsindelning osv.-och dettatar tid. Sameparlamentet blir inte ett partipolitiskt organ utan ett samernasgemensamma forum, en samlande instans, där beslut tas i demokratisk ordning ochdär ledamöter väljs efter demokratiska grunder, 1 har ett sameparlamentredan blivit en realitet, och i har regeringen tillsatt en statlig utredning,kallad Samerettsutvalget, vars arbete redan pågår. Regeringen beslutade den 2september 1982 om direktiv till en kommitté med uppdrag att utreda vissa frågorom samernas ställning i . Enligt direktiven (Dir. 1982:71) skall kommitténöverväga bl. a. om det finns behov av att inrätta ett gemensamt samiskt organsom kan företräda samerna i olika sammanhang. Om kommittén kommer fram till attett sådant organ bör inrättas, bör den enligt direktiven också överväga vilkauppgifter och vilken sammansättning som det bör ha. Utskottet behandlar i dettabetänkande motioner med anknytning till den statliga förvaltningen. I motion 1981/82:486 av () och () föreslås inrättande av ett ekonomiskt granskningsråd. Granskningsrådetskall vara fristående i förhållande till regeringen och skall ha till uppgiftatt granska de samhällsekonomiska följdverkningarna av nya lagar och reformer. Enligt utskottets mening är det givetvis av stor vikt attde ekonomiska konsekvenserna av olika reformer så långt det är möjligt kankartläggas i samband med beredningen av reformerna. Som framgår av utskottetsredogörelse ovan under punkt 1 finns det viktiga inslag iberedningsarbetet som bidrar till en belysning av tilltänkta reformer m, m. urekonomisk synpunkt. Det intresse av ekonomisk granskning som motionärernaföreträder är således tillgodosett i flera olika sammanhang. Utskottet vill isammanhanget även erinra om den utvidgning av lagrådsgranskningen som gällerfr. o. m. . Utskottet vill peka på att det vidöverväganden om system för granskning som innebär att det som ett led iberednings- och beslutsprocessen inr"'.tas ett särskilt i förhållande tillregeringen fristående organ, måste beaktas att regeringsformen i nuvarandeutformning ger statsmakterna relativt stor handlingsfrihet i finanspolitiskafrågor. KU1982/83:17 18 Utskottet är inte berett attförorda en ekonomisk granskning i de former som motionärerna föreslår ochavstyrker således motion 1981/82:486. Den rättsliga grunden för vissa myndighetsåtgärder tas uppi motion 1981/82:327 av i (m). Enligt motionen bör statliga myndigheter, när de utfärdarföreskrifter och bestämmelser som riktar sig till medborgarna ellersammanslutningar av medborgare, vara skyldiga att ange på vilken rättslig grundutfärdandet av föreskrifter eller bestämmelser sker. En arbetsgrupp inom har nyligenföreslagit en författningsändring i enlighet med vad som yrkas i motionen.Frågan bereds f. n. med sikte på att nya regler skall kunna träda i kraft den 1juli 1983. Resultatet av det pågående beredningsarbetet bör nu avvaktas. Motion1981/82:327 är därför tillgodosedd. I syfte att uppnå en ökad rättssäkerhet i lagstiftningenhemställa i motion 1981/82:375 av () om åtgärder som bl. a.motverkar användningen i lagstiftningsarbetet av uttryck som ger utrymme förgodtycklighet. Det ligger enligt utskottet i sakens natur att man iarbetet med nya lagar och förordningar m.m. måste bemöda sig om att finna såpreciserade och ändamålsenliga beskrivningar som det är möjligt att åstadkomma.Särskilda åtgärder av det slag som motionären föreslår är enligt utskottetsmening inte nödvändiga. Krav om att slopa den övre åldersgränsen för vissa uppdragförs fram i motion 1981/82:374 av () och (). F. n. gäller en sjuttioårsgräns för bl. a. nämndemän vid dömstolai- ochfunktionärer i taxeringsnämnderna. Utskottet har behandlat denna fråga vid flera tidigaretillfällen. Vid förra uttalade utskottet i sitt av godkändabetänkande (KU 1981/82:4) att en inom inledd prövning avfrågan borde avvaktas. Denna prövning har utskottet tidigare tagit initiativtill vid 1980/(KU 1980/81:8). Einligt vad utskottet erfarit harfrän sida synpunkter i frågan inhämtats från vissa berördamyndigheter och organisationer. Frågan har emellertid inte slutbehandlats. Enligt utskottet bör inte ta ställning i frågaom slopande av sjuttioårsgränsen för vissa up|)drag utan att ha tagit del avresultatet av pågående beredning. Med anledning härav avstyrks motion1981/82:374. Frågan om en förlängd besvärstid i förvaltningsärenden tasupp'i motion 1981/82:480 av () och ().Utskottet har tidigare avvisat ett krav på att förlänga besvärstiden till sexveckor. Utskottet har då hänvisat till intresset av att handläggningstidernainte blir för långa samt till möjligheterna för en klagande att få anstånd medatt utveckla sin besvärstalan. De skäl som utskottet anfört mot en längrebesvärstid är fortfarande giltiga. Andra överväganden kan i och för sig tänkaskomma fram inom ramen för den översyn av förvaltningslagen som pågår. KU1982/83:17 19 emellertid inte f. n. berett att förorda ändrade regler ombesvärstid och avstyrker således motionen. I motion 1981/82:679 av () hemställs attriksdagen hos regeringen begär att lagtext förses med kantrubriker. Ett tillmotionen bifogat förslag innebär att kapitelrubrikerna till olika avsnitt i enlag förs ut i en marginal till höger på varje sida. Enligt utskottets mening kan olika former av kantrubrikeroch andra kantmarkeringar ofta underlätta sökande i författningar. Bruket iSvensk författningssamling (SFS) av kantstreck som markerar nytillkomna delarav en författning är således ett effektivt hjälpmedel för läsaren. En utbyggdkantmarkering i SFS kan dock inte genomföras utan att det uppstårkomplikationer i samband med författningsutgivningen. Dessa nackdelar tordeknappast kunna uppvägas av de fördelar som eventuellt skulle kunna vinnas.Utskottet avstyrker motionen. Myndighetsbeslut utan laglig grund behandlas i motion1981/82:1142 av (). I motionen hemställs att begär attregeringen dels prövar förutsättningarna för en aktiv granskning av lagligheteni myndigheters beslut, dels förelägger av prövningen föranleddaförslag. Enligt motionen bör ett olagligt beslut leda till ingripande utan atten enskild medborgare överklagar eller framtvingar domstolsprövning. Annarskommer enligt motionären i många fall personer att lida skada på grund avbristande kunskaper om eller förmåga att hävda gällande rätt. Det är enligt utskottet synnerligen angeläget attförhindra rättsövergrepp i alla former. Ett väl utbyggt domstolsväsende innebäratt det finns goda förutsättningar för att undvika sådana övergrepp och attbesvärsvägen komma till rätta med felaktiga myndighetsbeslut. Vid en partiellförfattningsreform infördes i regeringsformen vidare ett stadgande somuttryckligen slog fast den s. k. lagprövningsrätten. Härigenom har den enskildefått ett skydd också mot gmndlagsstridig normgivning. har setts över av enkommitté. Ärendet behandlas f. n. i . Inom det utredningsarbete som pågår rörande en översyn avförvaltningslagen har det talats om olika åtgärder i syfte att förbättragarantierna för en säker ärendehandläggning i första instans. Bland åtgärdersom nämnts av förvaltningrättsutredningen kan nämnas en utbyggd förvaltningslagoch insatser när det gäller personalutbildning m. m. Åtgärder av detta slag börenligt utskottet i princip ha företräde framför ett utbyggt kontrollsystem avden typ som motionären förordar. Dessa frågor prövas dock inom det pågåendeutredningsarbetet och bör därför inte nu föranleda något ställningstagande frånriksdagens sida.