bet · G601KU30 · 1982-12-31 00:00:00 — Av handlingarna i ärendet framgår attmaterialet inte får förflyttas från upparbetningsanläggningen utan instruktionfrån SKBF. Av dessa handlingar framgår vidare att SKBF förbundit sig att geCogéma endast sådana instruktioner som bolaget av ägaren till materialeterhållit i uppdrag att vidarebefordra. Det framgår också att har förbundit sig att lämna sådana instruktioner först eftersamråd med SKI. I en skriftväxling mellan den svenska ochden franska regeringen i anslutning till upparbetningskontrakten mellan Cogémaoch SKBF föreskrivs bl. a. att villkoren för innehav, lagring och användning avplutonium vid dettas återskeppning från skall bli föremål för ensärskild överenskommelse mellan de båda regeringarna. Beträffande radioaktivtavfall från upparbetningen föreskrivs att upparbetningsverksamheten kommer attpåbörjas endast om de till avfallets återsändande knutna villkoren och depraktiska arrangemangen bedöms som tillfredsställande av de båda regeringarna. Enighet har vidare nåtts mellan den svenska och denfranska regeringen om att skall kontrollerasåväl det svenska bränsle som lagras i La Hagueanläggningen som det uran ochplutonium som erhålls vid upparbetning därav. KU1982/83:30 182 Regeringen medger utförsel av 198av de bränslepatroner som omfattas av ansökningen. Tillståndet gäller till ochmed . I regeringsbeslut med stöd av 4 § atomenergilagen(1956:306) föreskrivs att av ägt uran och plutoniuminte får överlåtas utan särskilt tillstånd av regeringen eller, i vissa fall,av SKI. Regeringen föreskriver med stöd av 4 § atomenergilagen attinstruktioner angående förflyttning från upparbetningsanläggningen av detbestrålade bränslet eller därur utvunnet uran eller plutonium inte får lämnasutan regeringens tillstånd. KU1982/83:30 183 Tillstånd att föra ut bestrålat kärnbränsle ()har med eget yttrande överlämnat en ansökan av statensvattenfallsverk om tillstånd att till Générale des MatiéresNucléaires (Cogéma), , utföra 48 patroner med bestrålat bränsle,tillsammans innehållande uran, varav U-235 och 199,4 kgplutonium. Materialet är av amerikanskt ursprung. Bränslet har använts ikärnkraftsreaktorn . Det använda bränslet avses lagras i Cogémasanläggningar i La Hague, , för att senare upparbetas där enligttidigare ingånget kontrakt mellan Cogéma och (). SKI har tillstyrkt bifall till ansökningen. Det material som kommer att erhållas vid upparbetningentillhör . Av handlingarna i ärendet framgår attmaterialet inte får förflyttas från upparbetningsanläggningen utan instruktionfrån SKBF. Av dessa handlingar framgår vidare att SKBF förbundit sig att geCogéma endast sådana instruktioner som bolaget av ägaren fill materialeterhållit i uppdrag att vidarebefordra. Det framgår också att statensvattenfallsverk har förbundit sig att lämna sådana instruktioner först eftersamråd med SKI. I en skriftväxling mellan den svenska ochden franska regeringen i anslutning till upparbetningskontrakten mellan Cogémaoch SKBF föreskrivs bl. a. att villkoren för innehav, lagring och användning avplutonium vid dettas återskeppning från skall bli föremål för ensärskild överenskommelse mellan de båda regeringarna. Beträffande radioaktivtavfall från upparbetningen föreskrivs att upparbetningsverksamheten kommer attpåbörjas endast om de till avfallets återsändande knutna villkoren och depraktiska arrangemangen bedöms som tillfredsställande av de båda regeringarna. Enighet har vidare nåtts mellan den svenska och denfranska regeringen om att skall kontrollerasåväl det svenska bränsle som lagras i La Hagueanläggningen som det uran ochplutonium som erhålles vid upparbetning därav. Regeringen bifaller ansökningen om utförseltillstånd.Tillståndet gäller till och med . Iregeringsbeslut med stöd av 4 § atomenergilagen KU1982/83:30 184 (1956:306) föreskrivs att av ägturan och plutonium inte får överlåtas utan särskilt tillstånd av regeringeneller, i vissa fall, av SKI. Regeringen föreskriver med stöd av 4 § atomenergilagen attinstruktioner angående förflyttning från upparbetningsanläggningen av detbestrålade bränslet eller därur utvunnet uran eller plutonium inte får lämnasutan regeringens tillstånd. KU.1982/83:30 185 Pressmeddelande1983-01-05 Nr 3/83 Regeringen har beslutat huranvänt kärnbränsle ska hanteras den närmaste framtiden. Regeringen tillåter utförsel av de bränsle somenligt gällande avtal ska upparbetas i den befintliga anläggningen UP 2 i LaHague i . Beslut om utförsel av bränsle som enligt avtalen skaupparbetas i den ännu inte färdiga anläggningen UP 3 anstår tills vidare. Övriga riksdagspartier inbjuds till överläggningar om huranvänt kärnbränsle ska hanteras . - Tyvärr har vihamnat i en tvångssituation genom att de borgerliga regeringarna varit heltinriktade på att använt kärnbränsle ska upparbetas, säger energiministerBirgitta . - Kraffindustrinhar inrättat sig efter de borgerliga regeringarnas beslut och förutsatt attbränslet ska upparbetas. Det finns därför mycket små möjligheter att lagraanvänt kärnbränsle vid kärnkraftverken, och det mellanlager för bestrålatkärnbränsle som är under byggnad blir klart först om . - Omkraftföretagen inte får föra ut en viss mängd använt kärnbränsle från Barsebäck2 och tvingas man att stänga dessa reaktorer, säger förbud mot utförsel av använt bränsle skulle dessutom innebära att manrycker undan grunden för de driftstillstånd som getts enligt villkorslagen förBarsebäck 2, samt . - Att ta femreaktorer ur drift skulle medföra svår elbrist i landet och att fatta ettsådant beslut av enbart politiska skäl är oacceptabelt, framhållerenergiministern. Hela det svenska kärnkraftprogrammet beräknas ge upphovtill närmare använt kärnbränsle. Det finns upparbetningsavtal mellanSvensk , , och det franska företaget försammanlagt . De som regeringen nu tillåter utförsel av omfattasav de s. k. 70-talsavtalen mellan SKBF och Cogéma. De avtalen gällerupparbetning i den befintliga UP 2-anläggningen i . De resterande 672 tonen omfattas av det s. k. 80-talsavtaletmellan SKBF och Cogéma och är avsedda att upparbetas i en nyupparbetningsanläggning, UP3, som är under byggnad. KU1982/83:30 186 - Vi har gåttigenom avtalen tillsammans med franska regeringen och klarat ut att den svenskaregeringen är tillförsäkrad full kontroll över varje steg i hanteringen,berättar . Vi har också kommit överens om att allt svensktmaterial i La Hague ska kontrolleras av det internationella atomenergiorganetlAEA. Det material vi sänder till förblir i svensk ägo.Därmed är våra krav på full säkerhet uppfyllda, fastslår energiministern. - Vi kommer nuatt inbjuda övriga partier fill överläggningar om hur avfallsfrågan skahanteras . Från regeringens sida är vi angelägna om att behållahandlingsfriheten tills vi vet vilken metod för slutförvaring som är bäst. Detär viktigt att vi nu kan lösa avfallsfrågorna på ett sätt som medborgarna harförtroende för, betonar . KU1982/83:30 187 Foerpol v. Re lAEA-kontroll svenskt kaernbraensle i . medanledning av er begaeran foeljer under secundo och tertio oeversaettningav brev fraan Staalberg till Amigues daterat och note fraanum i kontrollfraagan. Secundo cit M. Bitr.direktoer foer atom- och rymdfraagor Refererande till vaart moete foeren maanad sedan och till samtalen mellan M. ,direktoer foer den interministeriella kommittén foer kaernsaekerhetsfraagor ochM. , statssekreterare vill jag haermed bevkraefta att svenskaregeringen oenskar ta fasta paa ert erbjudande om lAEA-kontroll. Fraan svensk sida aer det oenskvaert att det svenskamaterialet som avses i de tre upparbetningskontrakten och som 1979 blevfoeremaal foer en skriftvaexling mellan de baegge regeringarna kommer underovan naemnda kontroll. Den oenskar att kontrollfraaganformaliseras genom en saerskild bilateral skriftvaexling. Jag aer intresseradav att faa veta era synpunkter paa hur en dylik skriftvaexling skulle kunna genomfoeras. (Noten är daterad ) Tertio Cit faarhaermed meddela foeljande under aaberopande av brev fraanambassadraadet Staalberg till bitr dir foer atom- och rymdfraagor vidministeriet. I enlighet med den begaeran accepterarden franska regeringen att understaella det kaernmaterial som saends fraanSverige till foer att upparbetas i La Hague och det material somhaerroer fraan upparbetningsprocessen de regler som nedlagts i avtalet somsloets mellan , Euroatom och lAEA (jaemf cirk 290)roerande uppfyllandet av garantier i . Materialet foerblir understaellt naemnda avtals regler saalaenge det befinner sig paa franskt territorium och kommer ej saendas tillnaagot annat land utan att daer underkastas lAEA-garantier. KU1982/83:30 188 skulle varatacksamt om ambassaden ville erkaenna mottagandet av denna note. Det begagnardetta fillfaelle att aater foersaekra i om sinutmaerkta hoegaktning. KU1982/83:30 189 Beträffande regeringens beslut om utförseltillstånd för använt kärnbränsle Regeringen prövade den 5 januari1983 frågan om utförseltillstånd för använt kärnbränsle med anledning av tvåansökningar som lämnats in till i december 1981.De hade efter beredning kommit in fill regeringen medtillstyrkande från inspektionens sida. Till grundför regeringens ställningstagande har legat följande: Utförseltillstånd enligt 3 § atomenergilagen (1956:306)beviljas efter prövning från fall till fall, varvid icke-spridningshänsynfillmäts en avgörande betydelse. Det material som skulle föras ut i detaktuella fallet kommer att vara i svensk ägo och vara underkastatlAEA-kontroll. Likaså kommer dess fortsatta hantering att stå under den svenskaregeringens kontroll. Härigenom föreligger förutsättningar för utförseltillstånd,vilket har redovisats i regeringens beslut (tidigare översända). Vid ärendenas beredning har även följande övervägandeningått. Vid prövning av ansökningar om laddningstillstånd enligt villkorslagenför kärnkraftsblocken , samt harupparbetningsavtal med franska Cogéma av regeringen befunnits vara godtagbara,och laddningstillstånd har lämnats. De nu aktuella utförseltillstånden ärförutsättningar för att upparbetning skulle komma till stånd. Avslag påansökningarna grundat på att upparbetning inte längre kunde anses vara ettgodtagbart förfarande borde leda till att drifttillstånden för de nämnda femreaktorerna i enlighet härmed återkallades. Regeringens överväganden i dennadel redovisades i det pressmeddelande som lämnades sedan utförseltillståndgivits. Om ansökningarna avstyrkts, skulle vidare utrymmesbrist iförvaringsbas-sängerna för använt bränsle i de aktuella reaktorerna (Barsebäck2, ) leda till driftstopp och översynerna resp. l984.Eventuellt möjliga, icke-normala dispositioner av använt bränsle kunde integenomföras med tillräckliga garantier för oavbruten drift till desscentrallagret CLAB kan tas i bruk. Sådana dispositioner avvisades för övrigtfrån industrihåll som helt ogenomförbara i . Förutsättningarna i frågaom lagringsmöjligheter KU1982/83:30 190 inom landet redovisades vid överläggningar med företrädareför riksdagspartierna . Underlaget vid detta tillfällebifogas. I tjänsten Per Strangert Vid de årliga översynerna avkärnkraftverken (i ) byts 1/5 ä 1/3 av härdensbränslepatroner ut mot färskt bränsle. Det använda bränslet flyttas först övertill förvaringsbassänger i reaktorhallen för att klinga av något och för attavvakta borttransport. I förvaringsbassängerna skall alltid finnas ledig plats föratt tillfälligt ladda ur hela härden, t. ex, om en reparation i reaktortankenskulle behövas. Kraftindustrin har inrättat sig efter att borttransporttill att börja med skulle ske till upparbetningsanläggningar (BNFL, Cogéma) menhar också börjat uppföra mellanlagringsanläggningen i för att taemot sådant använt bränsle som inte skall upparbetas. Möjligheten att undvika borttransport enligt avtalen omupparbetning i var i detta avseende avhängig av möjligheterna attklara sig med mellanlagring av använt bränsle i reaktorbassängerna till dessCLAB tas i drift. Kärnkraftinspektionen gjorde ensammanställning av förvaringsutrymmena vid de olika kärnkraftblocken. Av dennaframgick att problem fanns i och , just de verk för vilkaansökningar om utförseltillstånd förelåg. Vid fanns 54 lediga platser. 33 patronerberäknas laddas ur 1983 och lika många . Möjligheterna att flytta över använt bränsle tillbassängerna i blocken R3 och R4 övervägdes i detta sammanhang. SKI anförde -vid underhandskontakter - att det skulle röra sig om en onormal operation, sommåste säkerhetsgranskas innan tillstånd kan ges. Svårigheterna består bl. a, iatt s. k. torra transportbehållare kan bara öppnas med utrustning som finns iLa Hague-anläggningen och kommer att installeras i CLAB. Under beredningenklarlades inte i detalj vilka improviserade åtgärder som skulle ha behövts föratt genomföra en sådan förflyttning med tillgodoseende av erforderligasäkerhetskrav och om säkerhetsprövningen kunde genomföras. KU1982/83:30 191 hävdade bestämt att hela operationen vore ogenomförbar. I behöver ca 145 patroner laddas ur under denrevision som inleds sent i vår och lika mycket . De lediga platsernaräckte vid reguljär hantering inte till den första av dessa omladdningar.Emellertid undersöktes möjligheterna att utnyttja förvaringsutrymmeteffektivare. - det skulle gåatt ladda om för en kortare driftperiod, , utan borttransport - ett befintligtriormalställ för bränsle kan placeras i bassängen i stället för ettstyrstavsställ och möjliggöra en omladdning för en full 18-månadersdriftperiod, dvs. - det skulle varamöjligt att få ett s. k. kompaktställ levererat och därigenom skulle båda deaktuella omladdningarna kunna göras. Detta hade dock ännu inte verifierats den5 januari. Anläggningen CLAB uppförs f. n. Denberäknas tas i bruk . Forcering av arbetet är utesluten.Eftersom det rör sig om en helt ny typ av anläggning kan man inte utgå från atttidplanen kommer att kunna hållas exakt. Transportsystemet med kommer attbehöva utnyttjas mycket hårt för att avlasta flera kärnkraftblock, inte längrebara och , till CLAB . utrustning i CLABlevereras av fransk industri, och färdigställandet av lagret står sålundadelvis under franskt inflytande. För att över huvud taget hinna utnyttjaborttransportmöjligheterna med måste ett beslut om utförseltillståndfattas mycket snart . Situationen då var den att bara enomladdning av R2 kunde bedömas vara möjlig, att en andra omladdning av B2 intevar säkrad, och att man inte kunde utgå från att full mottagningskapacitet iCLAB förelåg . KU1982/83:30 192 PM angående regeringens möjligheter att utöva tillsyn överstatliga företag och myndigheter med affärsdrivandc befogenheter Den statliga företagssektornsomfattning framgår av underbilaga 1 hämtad års redogörelse tillriksdagen för de statliga företagen (regeringens skrivelse 1982/83:20). Statliga verk med till verken knutna dotterbolag Statliga myndigheter lyder enligt11 kap. 6 § regeringsformen (RF) under regeringen i den mån de inte enligt RFeller annan lag lyder under . Beträffande den närmare innebörden av dettalydnadsförhållande bör först erinras om den viktiga inskränkning som ligger iförbudet för bl. a. regering och riksdag att bestämma, hur enförvaltningsmyndighet skall besluta i det enskilda fallet när det gällermyndighetsutövning mot enskilda eller tillämpning av lag (11 kap. 7 § RF). Lydnadsplikten kom i 1809 ärs RF till uttryck i 47 §, varibl. a. stadgades att myndigheterna "skola lyda Konungens bud ochbefallningar". Syftet med lydnadsplikten har ansetts vara att möjliggöraen effektiv ledning av statsstyrelsen. Den innebär att myndigheterna i principär skyldiga att hörsamma inte bara generella föreskrifter utan ocksåföreskrifter som meddelas för särskilda fall (prop, 1973:90 s. 393).Departementschefen anför i nyssnämnda proposition bl. a. följande i frågan (s.397). När det i förevarande paragraf sägsatt vissa förvaltningsmyndigheter lyder under regeringen är det ett uttryck föratt dessa myndigheter i princip har att följa de föreskrifter av allmän natureller direktiv för särskilda fall som regeringen meddelar. Ett enskilt statsrådhar däremot inte någon befälsrätt över myndigheterna. Regeringens rätt attmeddela direktiv till förvaltningsmyndigheterna är emellertid begränsad. Denfrämsta begränsningen ligger i den i 1 kap. 1 § i departementsförslagetfastslagna principen att den offentliga makten utövas under lagarna. Där harsålunda slagits fast att alla samhällsorgan är bundna av rättsordningensregler. Detta gäller bl. a. både regeringen och förvaltningsmyndigheterna. Regeringenfår alltså inte till förvaltningsmyndigheterna utfärda direktiv som strider motgällande rätt. Däremot föreligger inget hinder för regeringen att inom ramenför sin normgivingskompetens utfärda nya bestämmelser som kanske tar sikte justpå en aktuell situation. Enligt grundlagberedningens uppfattning är det intetillräckligt att slå fast att förvaltningsmyndigheterna skall handla i enlighetmed rättsordningen. En viktig garanti för den enskildes rättstrygghet liggerenligt beredningen däri att inte bara domstolarna utan ocksåförvaltningsmyndigheterna tillförsäkras självständighet i den rättstillämpandeverksamhet som de utövar. Beredningen föreslår därför att i grundlag skall slåsfast att ingen myndighet, ej heller , får bestämma hur förvaltningsmyndighet KU1982/83:30 193 skall i särskilt fall tillämpa rättsregel. Jag anslutermig till den grundtanke som beredningen här har givit uttryck åt. Regeringenoch samt andra överordnade organ bör inte få ge direktiv om hur enförvaltningsmyndighet skall besluta i ett individuellt ärende som innefattaregentlig rättstillämpning. Det av beredningen använda begreppet rättsregel är ganskaobestämt. Enligt mångas uppfattning innefattar begreppet bl. a. administrativabestämmelser om förvaltningsmyndigheternas interna förhållanden och om förhållandetmellan olika statliga myndigheter inbördes. Det är vidare att observera attförvaltningsmyndigheterna inte bara handlägger ärenden utan också utövar faktiskverksamhet av olika slag. Denna faktiska verksamhet kan vara reglerad genombestämmelser som är att betrakta som rättsregler. Enligt min mening bör ienlighet med vad som uttalats av vissa remissinstanser RF:s förbud motdirektiv till förvaltningsmyndighet för särskilda fall ges en större konkretionoch fasthet än vad grundlagberedningens förslag i ämnet har. Förbudet börbegränsas till att omfatta förvaltningsmyndigheternas handläggning av ärenden,medan myndigheternas faktiska handlande lämnas utanför. Vidare bör förbudet iförsta hand ta sikte på sådana ärenden som rör myndighetsutövning mot enskild.Med myndighetsutövning mot enskild avser jag härvid, i anslutning till vad jagnyss uttalade rörande det generella begreppet myndighetsutövning, utövning avbefogenhet att för enskild bestämma om förmån, rättighet, skyldighet,disciplinär bestraffning eller annat jämförbart förhållande. Det är framförallt när det är fråga om ärenden av denna typ som det är ett starkträttssäkerhetsintresse att förvaltningsmyndigheterna är fullt självständiga iförhållande till överordnade organ. Förbudet mot direktiv i särskilda falltorde emellertid böra omfatta också myndighetsutövning mot kommun. Förkommunerna är det av betydelse att ingen myndighet och inte heller riksdagenkan bestämma hur förvaltningsmyndighet skall besluta i ett ärende som rör enmot kommun riktad myndighetsutövning. Förbudet mot direktiv i särskilda falltorde också böra omfatta en del ärenden som har annan karaktär än som förutsagts. Övervägande skäl synes nämligen tala för att förbudet bör omfatta allaärenden som rör tillämpning av lag. Härvid avses inte bara ärenden i vilka viss av beslutad lagtillämpas utan även ärenden i vilka fråga är om tillämpning av verkställighetsföreskrifter tilllagen som regeringen kan ha utfärdat med stöd av 8 kap. 13 § idepartementsförslaget. Det av grundlagberedningen föreslagna förbudet motdirektiv till förvaltningsmyndighet i särskilt fall rörande tillämpning avrättsregel riktar sig enligt sin ordalydelse inte till kommunernas beslutandeorgan. Det förbud i ämnet som jag förordar bör omfatta även dessa organ. Detsynes naturligt att i detta hänseende parallellställa och kommunernasbeslutande organ. I detta sammanhang vill jag framhålla att förbudet inte äravsett att hindra att eller kommuns beslutande organ vid beviljandeav anslag uppställer villkor som anknyter till konkreta fall. Med stöd av detanförda har i departementsförslaget i 7 § i förevarande kapitel föreskrivits attingen myndighet, ej heller eller kommuns beslutande organ, fårbestämma hur förvaltningsmyndighet skall i särskilt fall besluta i ärende somrör myndighetsutövning mot enskild eller mot kommun eller som rör tillämpningav lag. Sammanfattningsvis kan sägas att deviktigaste formella styrinstrumenten som statsmakterna har över förvaltningenär normgivningen och budgetbesluten. 13 1982/83. KU1982/83:30 194 Statliga myndigheter i form avaffärsdrivande verk tillkom genom budgetreform. ,telegrafverket, , domänverket och statens vattenfallsverkkvalificerades då som affärsdrivande verk och fick en form för sin verksamhetsom var något skild från statens förvaltning i övrigt. Affärsverksformen hardärefter använts för ytterligare statlig verksamhet (statensreproduktionsanstalt, och luftfartsverket). Jämsidesmed affärsverksformen har statlig verksamhet föraffärsmässigt och industriellt ändamål fått formen av aktiebolag. Valet avdenna form har skett genom ställningstaganden i varje enskilt fall och någrautförliga uttalanden om skälen härför har i regel inte förekommit. (nämndauppgifter har hämtats års FFU-utredning, SOU 1974:38.) I proposition 1980/81:66 om vissa åtgärder på teleområdetförs ett principresonemang om förhållandet mellan affärsverksformen och bolagsformen.Bl. a. anförs följande i frågan. Att verksamhet bedrivs iaffärsverkets form har flera fördelar oberoende av om det gällerkonkurrensutsatt verksamhet eller inte. Affärsverken är en del avstatsförvaltningen vilket från statsmakternas synpunkt innebär attmöjligheterna till insyn och styrning är goda. Affärsverken kan t. ex. lättareän ett statligt bolag åläggas att ta regionalpolitiska och andra samhällshänsyni sin verksamhet. Beslut som fattas i affärsverken kan överprövas av regeringengenom att besvärsregeln är tillämplig även på affärsverken. Frän synpunkt finns också fördelar om olikaverksamheter kan bedrivas inom en och samma organisation. Samordning mellanverksamhetsgrenarna underlättas därigenom och möjligheterna tillsamutnyttjning av befintliga personella och tekniska resurser kan bättretillvaratas. Det gäller såväl i fråga om drift och underhåll av tjänster ochprodukter som utveckling av dessa. Administrativt innebär det givetvis ocksåförenklingar om t. ex. gemensamma löne- och redovisningssystem kan användas förolika verksamhetsgrenar. För personal kan nya verksamheter inomverket betyda nya arbetstillfällen. Affärsverksformen är emellertid från andra synpunktermindre lämpad för konkurrensutsatt verksamhet. Detta gäller särskilt om detinom affärsverket, såsom hos , finns betydande verksamhetsgrenar avmonopolkaraktär och om verket utöver affärsverksamheten harmyndighetsfunktioner inom verksamhetsområdet. I dessa fall har bolagsformen förden konkurrensutsatta verksamheten obestridliga fördelar. Förutsättningarnaatt åstadkomma en separat redovisning av kostnader och lönsamhet för olikaverksamheter ökar. Därmed skulle bl. a. risken minska för att intäkter frånmonopolverksamheten används för att stödja konkurrensutsattaverksamhet. Bolagsformen medför vidare att arbetsbetingelserna blirmer likartade dem som gäller för konkurrerande privata företag. Det gäller t.ex. finansieringsmöjligheter och skatteförhållanden. När en verksamhet bedrivsi bolagsform erfordras således inte några särskilda åtgärder på finansieringssidanför att åstadkomma förutsättningar för ett marknadsmässigt agerande.Bolagsformen i sig är fillräcklig. Affärsverken är befriade från att betala statliginkomstskatt på sitt eventuella överskott. Överskottet kan å andra sidaninlevereras direkt till KU1982/83:30 195