bet · G601AU23 · 1982-12-31 00:00:00 — I själva verket är det så atttillväxt i ekonomin och ett näringsUv som är konkurrenskraftigt är enfömtsättning för en sådan fördelning av resurserna att man kan nå deregionalpolifiska målen. a. krävs att kostnadsläget inom industrin kommer ibalans med förhållandena i vår omvärld. Inteminst de senaste årens erfarenheter samt 1980-talets delvis nya föratsättningarmotiverar enligt utskottets uppfattning en förändrad syn på hur regional balansbäst kan uppnås. I likhet med moderata samlingspartiet anser utskottet attregionalpolitiken bör renodlas fill att skapa så lika förutsättningar sommöjligt över hela landet och mellan olika regioner. Regionalpolitiken under1980-talet måste ge ett akfivt stöd för ett växande och konkurrenskraftigtnäringsliv i de regioner med geografiska handikapp av olika slag ellerbetydande strukturella problem och obalanser. Det gagnar i längden varkenlandet eller de utsatta regionerna att statsmaktema på konsfiad väg söker hållasysselsättningen uppe. Somtidigare nämnts är det mot den angivna bakgranden hög fid att pröva nya vägarinom regionalpolitiken. De förslag moderata samlingspartiet anvisar i motion1594 är härvid enligt utskottets uppfattning ett uttryck för det nya tänkandeinom regionalpolifiken som utskottet anser vara nödvändigt. Förslaget ger - omdet genomförs - företagen väsentligt större föratsättningar att expandera.Därmed kan sysselsättningen öka och nya företag kan etableras i desysselsättningsmässigt utsatta delarna i landet. De uppställda målen förregionalpolitiken kan därmed på komma närmare ett förverkligande. Dehuvudlinjer för en ny regionalpolitik som moderata samUngspartiet för fram -och som utskottet tillstyrker - bör utgå från dels ett ökat inslag av generelltverkande medel, dels en successiv avveckUng av flertalet selektiva stödformeroch dels ett system med kreditgarantier vid det etablerade bankväsendet somersätter nu gällande lokaliseringslåneformer. AU 1982/83:23 72 En lämplig utgångspunkt för att öka inslaget avgenerella medel är att bygga ut det system med nedsättning avarbetsgivaravgifter som börjat tillämpas i . Utskottet föreslårliksom moderata samlingspartiet att dessa avgifter skall sänkas, i förstaetappen i stödområde A och istödområde B, På bör nivån vara lägre i helastödområde A och lägre i stödområde B. Vidareföreslås att förändringarna i skattepolitiken till förmån för prob-lemregionemainleds med att elenergiskatten slopas, först i stödområde A och sedan även iområde B. Denu behandlade åtgärderna av generellt verkande slag bör kompletteras med enreformering och utbyggnad av transportstödet. Häratöverförordar utskottet att man lägger särskild vikt vid följande komponenter i enny regionalpolitik: enmer åtgärdsinriktad länsplanering än f. n., ettproblemorienterat länsbaserat stödområdessystem, endecentralisering av beslutsfattandet inom regionalpolifiken, enaktiv glesbygdspolitik med utveckling av bl, a, kombinationssysselsättningensmöjUgheter, ettökat utnyttjande av data- och telekommunikationsteknikens utvecklingsmöjligheter, ettutnyttjande av turismens möjligheter. Desynpunkter och förslag om den framtida regionalpolitikens utformning sommotionärerna lagt fram bör som också begärs i motionen överlämnas till denregionalpolifiska utredningen för beaktande. anfört innebär ett bifall tiU motion 1594 i denna del och bör ges regeringentill känna. Övriga i sammanhanget behandlade motioner avstyrks av utskottet. delsatt utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande riktlinjer för regionalpolitikenm.m. att utskottet med bifall fiU motion 1982/83:1594 yrkandena 1 och 2 samtmed avslag på mofionerna 1982/83:2085, 1982/83:2087, 1982/83:2147 yrkande 1 och1982/83:2138 yrkandena 1 och 2 som sin mening ger regeringen fill känna vadutskottet anfört. Riktlinjer för regionalpolitiken (mom. 1) KarinAndersson (c) och () anser dels att den del av utskottets yttrande som på s.27 börjar "Utskottet vill" och på s. 28 slutar "aktuelladelar" bort ha följande lydelse: Regionalpolifikensmål är att skapa föratsättningar för en balanserad befolkningsutveckling mellanoch inom landets olika delar och att ge alla människor fillgång till arbete,service och en god miljö oavsett var de bor i landet. AU 1982/83:23 73 Detta mål för regionalpolifiken har haften bred politisk förankring. Senast i samband med det regionalpolitiskabeslutet i med anledning av mittenregeringens proposition1981/82: 113 framhölls att målet borde stå fast och dessutom innefattaglesbygderna. antog vidare propositionens förslag att politiken bordesyfta till allsidigt sammansatta decentraliserade samhällen i hela landet mednärhet mellan arbetsplatser, bostäder, service.och fritidsmöjligheter.Slutligen slogs i det sammanhanget fast att en decentraliserad samhällsstrukturmed många spridda enheter underlättar en god hushållning med naturresurserna. Deuttalanden regering och riksdag gjort om de regionalpolitiska målen måstebetraktas som långtgående, och de kan sägas vara ett uttryck för mycket högaambitioner. Att dessa uttalanden dessutom - som tidigare nämnts vunnit ettbrett parlamentariskt stöd är självfallet i och för sig positivt. Av avgörandebetydelse är emellertid enligt utskottets uppfattning i vilken mån de enskildapartierna är beredda att i handling leva upp fill de förväntningar som de högtställda regionalpolitiska målen onekligen väcker, inte minst i de delar avlandet där tillgången till arbete, service och en god miljö är väsentligt sämreän i landet i övrigt. Somframhålls i partimotion 2138 finns det goda möjligheter attavläsa skilda partiers ambitioner och engagemang när det gällerregionalpolitiken. Under socialdemokratiskt styre och böljanav kännetecknades utveckUngen av kraftiga koncentra-fionstendenser isamhället. Befolkningen koncentrerades fiU några få storstadsregioner, denstatliga verksamheten föriades huvudsakUgen till och dekommunala verksamheterna förlades vanligen till den största orten i länet eUerkommunen. Fördenna utveckling skapades effektiva instrament. Med uppbyggnaden av systemetmed ortsplaner (den s, k. ortsklassificeringen) kunde en förstärkning av länetscentralorter på bekostnad av de mindre kommunerna och glesbygden motiveras.Med generösa flyttningsbidrag inriktades arbetet mer på att få befolkningen attflytta från t. ex. inland tiU kustområdena eller söderut än på attskapa nya arbetstillfällen där den lediga arbetskraften fanns tillgänglig. Dens.k, flytflasspolifiken var ett faktum, en politik som står i skarp kontrasttill de mål för regionalpolitiken som statsmaktema slagit fast. Att dettasynsätt fortfarande har en framskjuten plats i den socialdemokratiskastrategin kan f. ö, sägas illustreras av det faktum att regional balans intelängre fanns med som ett politiskt mål i årets finansplan. Det är ocksåillavarslande att regeringen i proposifionen räknar med attbefolkningsökningen i och län tillsammans skall bli störreän befolkningsökningen i landet i sin helhet. Det sägs f. ö. klart ut ipropositionen att det kan bli svårt att vidmakthålla den stabilitet ibefolkningsutvecklingen på länsnivån som uppnåddes . AU 1982/83:23 74 De redovisade exemplen kan enligt utskottetsuppfattning inte tydas på annat sätt än att samhällsutvecklingen återigenriskerar att styras i centra-listisk riktning. Attdet går att vända utvecklingen i decentralistisk riktning har resultaten avcenterparfiets ansvar för regionalpoUtiken i regeringsställning visat. Olikaåtgärder har vidtagits i det syftet. Politiken inriktades på glesbygden och devärst utsatta regionerna. Glesbygdsstödet fick en omfattning för innevarandebudgetär som är fyra gånger större än enligt den sista socialdemokratiskabudgeten före valet . Avtal slöts om lokaliseringssamråd och detta samrådutvidgades senare till nya företag, stöd till byggande av kommunala industrihusinfördes och de ekonomiska medlen till regionalpolitiskt stöd förstärktes.Slutligen kan nämnas att gjorda satsningar på småföretagen och inrättandet avregionala utvecklingsfonder haft stor regionalpolitisk betydelse. Resultatenav arbete för en ökad decentraUsering kan nu utläsas. Under1960-talet hade skogslänen en nettoutflyttning pä mer än 10000 personer om åretoch storstäderna växte snabbt. har skogslänen däremot haft ennettoinflyttning. För storstäderna har in- och utflyttningen i stort vägtjämnt. Denna utveckling har fortsatt av . Äveninom länen har en omsvängning skett i befolkningsutvecklingen. Det gällersärskilt länen i södra och där folkmängden ökat i de mindreorterna. Enstabilisering har även ägt ram i glesbygdens befolkningsutveckling. Minskningenunder har endast varit tredjedelen av vad den var ,Det finns dock stora skillnader mellan olika typer av glesbygdsområden.Glesbygd nära större orter har i allmänhet haft en mer positiv utveckling änden utpräglade glesbygden. Detregionalpolitiska beslutet var avsett att ytterligare förstärkadenna decentralisfiska utveckling. Beslutet innebar bl, a, följande: Ortsklassificeringen somvar ett centraUstiskt styrinstrument slopades. - Den centralisfiska styraingen av länsplaneringengenom s. k. fullständi ga länsplaneringsomgångar slopades. Det länsdemokratiska inflytandet överlänsplaneringens uppbyggnad och genomförande ökades. - Länsstyrelserna fick ökade ekonomiska resurserför att åtgärda regiona la brister som framkommer vid länsplaneringen genom att ett samman hållet länsanslag infördes. En kraftig decentralisering av beslutsfattandetfrån centrala verk och regering till länsnivå genomfördes. - Sektorsuppdelningen inom regionalpolitikenminskades kraftigt genom att länsstyrelserna gavs en sektorssamordnande roll gentemot de stat verken. AU 1982/83:23 75 Omfattandeförändringar av stödområdesindelningen genomfördes. Dessa kännetecknas av enstark koncentration av stödet till de sämst ställda kommunerna och avmöjligheter till ökad flexibilitet när det gäller att ge stöd till orter medstora strukturomvandlingsproblem utanför stödområdet, Uppdragåt statliga verk att inkomma med förslag om decentralisering av verksamhetenmed motsvarande av nuvarande antal sysselsatta. Föratt undvika att utveckUngen återigen skall vändas i centralistisk riktninganser utskottet i likhet med den centerparfistiska partimotionen 2138 attdessa riktlinjer måste ligga fast. På annat sätt kan de i inledningen filldetta avsnitt redovisade regionalpolitiska målen inte uppfyllas. Detta bör medbifall tiU partimotion 2138 ges regeringen tiU känna. Utskottetvill i sammanhanget även stryka under vikten av att målet om regional balansäven i fortsättningen skall utgöra en av hörnpelarna i den ekonomiskapolitiken. Övriga i sammanhanget behandlade motioner bör avslås. 1sammanhanget bör slufiigen nämnas att utskottet senare i betänkandet kommer attta ställning till förslag från sida som väckts under åretsriksmöte och som har till syfte att ytterligare stimulera den regionalautvecklingen. Det gäller bl. a, förstärkta medel till regionalautvecklingsinsatser, decentraUsering med utnyttjande av ny teknik samt höjdabeloppsgränser för stöd till glesbygdsföretag m, m, delsatt utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande riktlinjer för regionalpolitiken m.m.att med bifaU till motion 1982/83:2138 yrkandena I och 2 samt medavslag på motionerna 1982/83:1594 yrkandena I och 2, 1982/ 83:2085,1982/83:2087 och 1982/83:2147 yrkande 1 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. 3.Riktliijer för regionalpolitiken (mom. 1) dels att den del av utskottets yttrande på s. 27som börjar "Utskottet vill" och på s. 28 slutar "aktuelladelar" bort ha följande lydelse: Regionalpolitikensmål är att skapa föratsättningar för en balanserad utveckling i landets olikadelar och att ge människorna tillgång till arbete, service och en god miljöoavsett var de bor i landet. uppfattning har kraftfulla och målmedvetna insatser gjorts under desenaste sex åren för att åstadkomma den balanserade utveckling i landet som deuppställda målen ger uttryck för. Grandenlades då vid sin behandUng av proposifion1975/76:211 bl. a. betonade regionalpolifikens inriktning mot AU 1982/83:23 76 enförbättrad inomregional balans. Vidare fastställdes nya planeringsramar förlänen fram . Slutligen begärdes en utvärdering av ortssystemet. Folkpartiregeringengick vidare på den inslagna vägen mot en förbättrad regional balans genomförslagen i proposition 1978/79:112, Bland förslagen kan nämnas ett nyttstödområdessystem med bl. a, förstärkt sysselsättningsstöd, en meråtgärdsinriktad länsplanering samt ett särskilt anslag för länsplaneringensgenomförande. Nya industricentra föreslogs i Ange och och desärskilda stödåtgärderna i glesbygder föreslogs bli utbyggda och samordnade.Slutligen bör erinras om förslag avseende frågor om lokaliseringspåverkan ioffentlig och privat verksamhet med utgångspunkt i såväl den offentligasektorns som den privata tjänstesektorns betydelse för sysselsättningen. Treår senare framlade den dåvarande mittenregeringen ett mycket omfattanderegionalpolitiskt förslag i proposition 1981/82:113. a. föreslogs enförenkling av länsplaneringsarbetet genom slopande av de fullständigalänsplaneringsomgångarna som dittills genomförts . De delar avlänsplaneringen som syftade till en bättre samordning mellan samhällssektorernalyftes fram genom sektorsprogram för bl.a, den regionala industripolitiken. När det gäller frågan omdecentralisering av statlig verksamhet föreslogs - och godtogs av riksdagen- en prioritering av skogslänen samt sydöstra och i nämnd ordning. Föratt komma till rätta med problemen i föreslogs en sänkning avarbetsgivaravgiften i GäUivare, , Kimna ochPajala kommuner. Ettnytt system för stödområdesindelning föreslogs även av mittenregeringen i dennämnda propositionen. Genom förslaget prioriterades de områden som har desvåraste sysselsättningsproblemen. SlutUgenkan nämnas förslag om nya industricentra i och samt insatser fören offensiv och utvecklingsinriktad glesbygdspolitik. Utöverde förslag som ovan nämnts kan nämnas särskilda åtgärdspaket för Norrbottenslän. 1 utskottet har vidare den dåvarande icke-socialistiska majoriteten tagitinitiativ till särskilda insatser i bl, a. . Deinsatser som gjorts har möjliggjort att den tidigare negativa utvecklingen medkoncentrationer till större kommuner och utarmning av glesbygden kunnatvändas. Det är av en avgörande betydelse att denna utveckling kan fortsätta.En fömtsättning härför är enligt utskottets uppfattning att den nuvaranderegeringen inte raserar det arbete som bl. a. i regeringsställninglagt ner för att nå de regionalpolitiska mål statsmakterna satt upp. Ifolkpartimotionerna 2087 och 2147 förs fram partiets inställning till hurregionalpolitiken bör bedrivas. Följande synpunkter presenteras: - De regionalpolitiska insatserna bör främja denallmänna tillväxttakten i ekonomin. AU 1982/83:23 77 Regionalpolitikenbör korrigera den marknadsstyrda utvecklingen i de fall regionala problemuppstår. Ökaderegionalpolitiska hänsyn bör tas i den offentliga sektorns egen verksamhet. Detunga regionalpolitiska insatserna bör koncentreras till och iövrigt till de orter som drabbas av djupgående strukturförändringar. Genomregionalpolitiska insatser bör det göras särskilt lockande att lokaliseraverksamheter med god lönsamhet och överlevnadsförmåga till stödområdet. Detbör undvikas att krisingripanden och andra näringspolitiska insatser utanförstödområdet kommer i konflikt med de regionalpolitiska målen. Deregionalpolitiska medlen skall användas för att komma tiU rätta med ochmotverka långvariga obalanser meUan och inom olika regioner när det gäller sysselsättningoch service. Åven omregionalpolitiken bör hållas samman på riksnivå, bör ökad administrativ och ekonomisk beslutanderätt delegeras till länsnivån. Utskottet ställer sig bakom de synpunkter om den framtida regionalpoli tiken som fört fram och som utskottet redovisat ovan. Försla gen ligger i linje med de tidigare nämnda regeringsförslagen som haft till syfte att åstadkomma en förbättrad regional balans. Utskottet anser mot denna bakgrand att förslagen i här behandlade folkpartimotioner bör beak tas av den regionalpoUfiska utredningen. Detta bör med bifall till motioner na 2087 och 2147 i aktuell del ges regeringen tiU känna. Övriga i sammanhangetbehandlade motioner bör avslås av . delsatt utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande riktlinjer för regionalpolitikenm.m. att med bifall till mofionerna 1982/83:2087 och 1982/83:2147 yrkande1 samt med avslag på mofionerna 1982/83:1594 yrkandena 1 och 2, 1982/83:2085och 1982/83:2138 yrkandena I och 2 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. 4.Riktliiyer för regionalpolitiken (mom. 1) AlexanderChrisopoulos (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 27som böljar "Utskottet vill" och på s. 28 slutar "aktuelladelar" bort ha följande lydelse: SomframhåUs i vpk-motion 2085 har de regionalpolifiska insatser som hittiUs gjortsinte stått i någon som helst proportion till krisregionernas behov. De hardärför inte i egentlig mening mildrat de regionala obalanserna. Den drastisktförändrade situationen har också inneburit, att mål ochbedömningsgrunder för regionalpolitiken ohjälpligt kommit på sidan avverkligheten. AU 1982/83:23 78 råder överallt i landet omfattandearbetslöshet och undersysselsättning. Följaktligen upphör befolkningsströmmensöderut trots att arbetslösheten i skogslänen ökar. Flyttningsmönstret stårinte i någon egentlig relation till länens ekonomiska situation, när detallmänna läget för landet präglas av nedgång i sysselsättningen och stigandearbetslöshet. Utskottet delar mot denna bakgrund vpk:s uppfattning att varjemålsättning, som inriktar sig på befolkningstal, blir vilseledande. Helagrunden för regionalpolitiken är f. ö. en annan än vad som gällde då denbörjade verka . Då var sysselsättningsläget gott i storstäderna ochSydsverige, medan situationen var en annan i skogslänen. råder kris ihela landet. Som redovisas i tabellbilagan till detta betänkande ärarbetslösheten i relativt lika hög som i åtskilliga skogslän. Denkvantitativa merparten av arbetslösheten fmns nu i . haremellertid skogslänens situation allvarligt försämrats. Deras strukturellaproblem har fördjupats och hela arbetslöshetssituationen har en merkvalitativt elakartad karaktär än i övriga landet. Deregionala kriserna har spritt sig till nya delar av landet. framträderfyra regioner som de mest utpräglade krisområdena: övre ,, och . Varvs- och tekokrisernahar i de båda sistnämnda skapat problem av struktureU natur, som starktpåminner om skogslänens. Samtidigtsom de nya typerna av problem hopar sig, försvagas de posifiva motverkandekrafter som tidigare spelat en betydande roll. Det gäller framför alltsamhäUsektorns utveckling. Denna kan inte utgöra det element som mildrarkrisen. Problemen inom de industrieUa basnäringarna i skogslänen har samtidigtställts på sin spets i en förat okänd utsträckning. Det bör dessutom påpekas,att ett ökat tryck mot de areella näringarna kan göra sig gällande iskogslänen, om man där lämnar småjordbraket åt sitt öde. Häri ligger - som vpkframhåller - en latent fara för ökad arbetslöshet. Utskottetdelar mot denna bakgrund vpk:s uppfattning att hela uppläggningen avregionalpolitiken måste göras om. Utskottet ansluter sig härvid fiU deriktlinjer som vpk för fram i sin partimotion 2085 och som redovisas i detföljande, 1, Befolkningstalbör överges som främsta indikator på regionernas situation. Vägledande bör i stället vara sysselsättningen, detta såväl kvan- titafivt som straktureUt. Genom analyser av den framtida regionala ekono min bör mer djupgående struktureUa problem förutses i högre grad än . Dentradifionella stöd- och utlokaliseringspolitiken måste vid sin sida fä en sammanhållen regionpolitik, där industripolitik, investeringar i sam- hällsapparaten samt jordbruks- och skogspolitik knyts samman i ett hel- hetsperspekfiv. AU 1982/83:23 79 Det ankommer på samhällsorganen- centralt och regionalt - att ta ansvar för samlade utvecklingsprogram förregionerna. Samlade utveckUngsprogramförutsätter bl.a., att en samhäUelig styrning sker av alla större och mergenomgripande investeringar. Det föratsätter också, att man så samordnar ochinriktar industripolitiska satsningar och samhällsinvesteringar, att deregionalt och tidsmässigt motsvarar de behov som uppstår i samband med aftlångsiktiga, strukturella kriser uppträder i resp. läns näringsUv. Den administrafiva apparat sombehövs för detta planeringsarbete finns redan. Genom att knytas till arbetetmed bestämda utveckUngsprogram av övergripande natur får denna apparat eneffekfiv och verkligt meningsfull uppgift. Den förvandlas från maktlöstprognosinstitut till ett arbetande och handlande organ i de polifiskalänsinstansernas tjänst. De ökade investeringar i främstindustri och samhällssektor, vilka är nödvändiga för en ny, verkningsfuUregionalpoUtik, måste i första hand finansieras genom offentlig kapitalbildningoch genom uppbyggnaden av ett löntagarstyrt fondsystem. Av det sistnämndakrävs, att det står i en bestämd relation tiU de regionala behoven och anknyterfiU länsbefolkningens kamp för arbete och skapande insatser i den egna bygden.En sådan länsvis kapitalbildning skulle bryta det nuvarande skeva mönstret förinvesteringar. måste skillnader utjämnas mellan länen genom statligakapitalinsatser. Det är uppenbart, att skogslänen måsteerhålla en större del av insatserna än vad som motsvarar deras befolkning ochandel av arbetslösheten. Inriktningen bör vara, att medomfattande, samlade och långsiktiga investeringsprogram bryta de regionalakriserna. Endast insatser med tillräcklig storiek och genomtänkt syftning är istånd att föra krisregionema in i en kvalitativt annan utveckling. anfört i anslutning fill vpk-mofion 2085 bör ges regeringen fillkänna. Övriga i sammanhanget behandlade motioner avstyrks. delsatt utskottets hemställan under I bort ha följande lydelse: 1. beträffande riktlinjer för regionalpolitikenm.m. att med bifall till motion 1982/83:2085 samt med avslag påmotionerna 1982/83:1594 yrkandena 1 och 2, 1982/83:2087, 1982/83:2147 yrkande1 och 1982/83:2138 yrkandena 1 och 2 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört. 5.Decentralisering med utnyttjande av ny teknik (mom. 7) () och () anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 33 som börjar "Med dessa"och slutar "vidare åtgärd" bort ha följande lydelse: Utskottetsöverväganden leder fram till att motionerna av AU 1982/83:23 80 (c) samt av m.fl. (s), den senare i tillämpliga delar,bör genom regeringens försorg överlämnas fill den nya regionalpolitiskautredningen för beaktande i dess fortsatta arbete. Vidare blir slutsatsen attregeringen redan nu bör ta inifiativ till att företagen i den tiUväxt-branschsom det nu gäller arbetar enligt de regionalpolitiska målsättningar somframförts i motionerna. Detta bör bringas till regeringens kännedom. delsatt UtskoUets hemställan under 7 bort ha följande lydelse: 7. beträffande decentralisering med utnyttjande avny teknik att med anledning av motionerna 1982/83:1153 och 1982/83:1537 yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. 6.Anslag till Regionalpolitiskt stöd: Bidragsverksamhet (mom. 12) underförutsättning av bifall tiU reservation 1 , , (alla m) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s.35 börjar "Som tidigare" och på s. 36 slutar "milj. "bort ha följande lydelse: föregående framställningen har utskottet biträtt förslaget i motion 1594 avAlf Wennerfors m.fl, (m) om sänkning av arbetsgivaravgifterna.Ställningstagandet innebär att förra årets beslut i ämnet beträffande de fyranordligaste kommunerna i fuUföljs med att arbetsgivaravgifternasänks i hela stödområde A, i den mån förmånligare reglerinte redan gäller på grund av det tidigare beslutet, och ihela stödområde B, allt med verkan från den . Vidare harutskottet ställt sig bakom moderata samhngspartiets förslag att slopaelenergiskatten, först i stödområde A och senare även i område B,