bet · G601NU32 · 1982-12-31 00:00:00 — lönsamhet är i viss mån beroendeav i vilken utsträckning olika biprodukter, bl. a. kobolt och ädelmetaller, kantas till vara. Smärre molybdenförekomster harunder senare år prospekterats, främst inom Arjeplogområdet i . LKABhar utfört kostnadskalkyler för eventuell brytning, men dessa har visat att ensådan f. n. inte skulle vara ekonomisk. Möjligheterna till ytterligare fyndbedöms emellertid vara relativt goda. De redan påträffade molybdenförekomsternaskulle eventuellt kunna bli ekonomiskt intressanta om nya fynd sker inom sammaområde. Vanadin (titan) Någon brytning avvanadinförekomster sker ej i . med en reserv på omkring180 miljoner ton råmalm - motsvarande vanadin - är landets störstavanadinförekomst. Fyndigheterna kommer knappast att kunna brytas, framför alltav miljöskäl men även på grund av anrikningstekniska svårigheter. Förutom dennaförekomst finns f. n. fyra vanadinfyndigheter kända: Routevaara och Järfojaurei samt Kramsta och i . Av dessa tordeSumåsjön ligga närmast till att kunna utvecklas till ett ekonomiskt objekt. är den enda legeringsmetallsom f. n. bryts i . har en mängd smärre förekomsterpåvisats. En hel del av dessa har ett speciellt intresse därför att de igynnsamma fall kan fungera som reserver till Yxjöbergs wolframgruva i närhetenav . Utsikterna att finna ytterligare och något störrewolframförekomster - kanske dock inte så stora som Yxjöbergsförekomsten - bedömssom goda. NU1982/83:32 14 Såväl avspärrnings- somfredskrislager innehåller samtliga här nämnda metaller, dvs. krom, mangan,titan, vanadin, kobolt, molybden, nickel och . Fredskrislagringensuthållighet varierar mellan en halv månad och . Intresset för bioteknik vidmalmbehandling har ökat. Inom malmbehandlingen kanbiogeoteknikrnetoder komma in som ett komplement till rent kemiska ochhydrometallurgiska konventionella anrikningsmetoder. Inom biogeotekniken är bakteriell malmlakning den gren därinternationellt sett forskningsansträngningar har pågått längst och därutvinning i kommersiell skala förekommer, främst då för uran och koppar. Detbakteriella processteget kan kort beskrivas så, att en cirkulerande laklösninginnehållande bl. a. bakterier får passera genom den sulfidmalm som skall lakas.Mineralkornen angrips av bakterierna, varvid de sulfidbundna värdemetallernaoch övriga tungmetaller går i lösning. Ur den svavelsura laklösningen kan sedanvärdemetallerna extraheras, varefter laklösningen återcirkuleras. Bakteriell läkning av en malm kanutföras pä flera olika sätt beroende på bl. a. malmtyp, malmens form ochgeometriska utbredning, malmens porositet, kostnaden m. m- En metod är den s. k. dump/heap-lakningen. Den innebär attbruten malm läggs upp i en hög och sprayas med laklösning. Laklösningen tassedan ut vid bottnen för vidare befordran till metallutvinning. Efterutvinningen återcirkuleras laklösningen. Läkningen kan genomföras antingen som"dump leaching" eller som "heap leaching". Dump leaching ärbilligare att genomföra men kan ge sämre utbyte, medan heap leaching är merakostnadskrävande men torde ge högre utbyte. Den tekniska skillnaden är att viddump leaching malmen inte förbehandlas utan går direkt till läkning somosorterad sprängsten, vilket ger en mycket bred kornstorleksfördelning. Vidheap leaching krossas den söndersprängda malmen till en bestämd kornstorlek,och fördelningen hälls härigenom inom mycket snävare gränser. Dump leaching avmarginalmalm eller malmfyndigt sidoberg utnyttjas som ett komplement till denkonventionella brytningen, framför allt i samband med dagbrott där marginalmalmoch sidoberg måste brytas ut för att brytning av själva malmkroppen skall kunnaske. Marginalmalmen - eller sidoberget - NU1982/83:32 15 innehåller då så låga metallhalter att den vanligen intekan bära kostnader för krossning, flotationsutvinning och avfallshantering etc.Åven äldre, utsorterade marginalmalmsmassor eller varpmassor från nedlagdagruvor eller den äldre gruvan i sig själv kan vara tänkbara objekt för enbakteriell lakningsprocess. är dessa äldre varpmassor metallrika,eftersom den äldre anrikningstekniken inte var så väl utvecklad. En annan metod är den s. k. in situ-lakningen, som innebäratt malm lakas på plats utan föregående traditionell gruvbrytning. Malmen måsteemellertid tillredas och göras tillgänglig på lämpligt sätt för laklösningen.In situ-lakning har i andra länder tillämpats bl. a. för utvinning av uran ururanmineralise-ringar i porösa sandstenslager. Fördelen från miljösynpunkt äratt den åverkan som görs på överliggande jordlager är minimal. Metoden ställeremellertid stora krav på att fyndighetens och den omgivande berggrundensgeohydrologiska förhållanden är väl kända och kan kontrolleras med hänsyn tillriskerna för läckage av surt vatten och kontamination av tungmetaller. Metoden bör utnyttjas främst på som av olikakostnadsskäMnte är lämpliga att bryta och anrika konventionellt, t. ex. ommalmförekomsten är liten eller fattig. Metoden kan kort beskrivas på följande sätt. tillmalmkroppen borras ett antal hål, vilkas symmetri bestäms av malmkroppensutformning. I borrhålen sprängs sedan malmen sönder för att ge ettspricksystem. Ju mer sönderkrossad malmen blir, desto effektivare blirläkningen. En laklösning med en för malmen lämplig bakteriestam injiceras.Laklösningen pumpas sedan upp igen. Ett problem i detta sammanhang är bl. a.djupet ned till malmkroppen, dvs. om denna ligger i, över eller undergrundvattensnivån. Framför allt om den ligger i eller över denna nivå finnsstor risk för en kontaminering av grundvattnet. Ytterligare ett tänkbart sättatt utnyttja in situ-lakning är att genomföra sådan vid de äldre, nedlagdagruvor som finns runt om i . Den malm som skulle lakas i sådana fall ärde malmrester som av olika gruvtekniska skäl lämnades kvar vid denkonventionella brytningen. Bakteriell läkning av flotationsrester Vid anrikningsprocesser, bl. a.flotation, erhålls ett flertal olika produkter, varav en del inte bearbetasvidare. Dessa produkter kan innehålla intressanta mängder metaller fastän de avvissa skäl (förekomst av föroreningar, komplexa blandningar osv.) inte kanutvinnas vidare. I sådana fall kan bakteriell läkning vara en tänkbar metod. I normala fall torde dock den moderna flotationsteknikenge så låga resthalter av utvinnbara sulfidbundna metaller i den mycketfinkorniga avfallsprodukten att denna inte bär kostnaderna för enhydrometallurgisk process med ett i sig själv billigt bakteriellt lakningssteg. NU 1982/83:32 16 Försök med bakteriell läkning Internationellt sett satsasbetydande resurser på att utveckla hydrometallurgiska processer för bl. a.mera komplexa sulfidmalmstyper och göra dem kommersiellt och industriellttillämpbara. Utvecklingen av tekniken för deponering av lakrester och slaggsamt rening av laklösningar är emellertid exempel på problem som måste lösas idet fortsatta utvecklingsarbetet. Bakteriell läkning förekommer i kommersiell skalainternationellt och då företrädesvis som komplement till brytning i dagbrott avvissa . I Sverigehar lakningsförsök gjorts. Omfattande försök har gjorts att tillämpa bakteriellläkning som en alternativ metod för utnyttjande av alunskiffrarna iMellansverige. Först har emellertid, med finansiellt stöd frånstyrelsen för teknisk utveckling (STU), en mera generell kunskaps- ochkompetensuppbyggande universitetsforskning påbörjats med målet att metoden påsikt skall kunna utnyttjas för de svenska sulfidmalmerna. Fyra malmtyper (Stekenjokk,Rakkejaur, Aitik och Grönhögen) har valts att utgöra lämpligt försöksmaterial iinitialskedet. Projektet drivs i laboratorieskala, varvid malmens lakbarhetundersöks med olika bakteriestammar eller kombinationer av dessa. 1 motionerna angivna mineralfyndigheter I tabellen på nästa sida redovisasen sammanställning av i motionerna nämnda fyndigheter med uppgifter om läge,innehåll och utmålsinnehavare (= ) samtdennes värdering av fyndigheten. Minerallagstiftning m. m. Allmänt om gruv- och minerallagstiftning Rätten att utvinna i jordenförekommande mineraltillgångar regleras i svensk lagstiftning enligt tre olikasystem, nämligen inmutningssystemet, koncessionssystemet ochjordäganderättssystemet. Huvuddelen av den nu gällande gruvrättshgalagstiftningen tillkom . Vissa mindre ändringar genomfördes (NU1981/82:40). Inmutningssystemet, som ligger till grund för gruvlagen(1974:342), innebär i princip att den som först anmäler att han vill utnyttjaen fyndighet får rätt till denna. De som i gruvlagen anges varainmutningsbara är framför allt till de flesta metaller. Inmutningsrättmeddelas av bergmästaren i det distrikt där den avsedda fyndigheten är belägen.Om förutsättningar för gruvdrift befinns föreligga kan innehavaren ansöka omatt få sig anvisat ett särskilt arbetsområde, s. k. utmål, där gruvdrift fåräga rum. Staten har rätt till hälftenandel i utmål, s. k. kronoandel. Principen för koncessionssystemet, vilken kommer tilluttryck i lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter (minerallagen), är atträtten att NU 1982/83:32 oc,3 ra °-13 (/5 > E c 2 -a o,= ra 00. H .>, ? 'S c »ra >, op H, oo 002r - ra ra j: " "7 "71 r> ra ra i: Q. oo CL :0 3 1** 1982/83. NU1982/83:32 18 eftersöka och bearbeta en fyndighet upplåts efter en friprövning av statlig myndighet. Minerallagen omfattar bl. a. olja, gas, stenkol,vissa leror, uran-eller toriumhaltiga samt torv som utvinns förenergiändamål. Koncession meddelas som undersökningskoncession ellerbearbetningskoncession. Bland villkor som ställs upp för en koncession enligtminerallagen kan vara att staten skall ha rätt att delta i den koncessioneradeverksamheten. Koncessionssystemet ligger också till grund för lagen (1966:314)om kontinentalsockeln och lagen (1966:319) om rätt till sand-, grus- ochstentäkt inom vissa allmänna vattenområden. Rätten att utnyttja som inte omfattas av någon avde nämnda fyra lagarna tillkommer jordägaren. Gruvbrytning är på samma sätt som annan industriellverksamhet underkastad även annan lagstiftning som rör användning av mark ochvatten. Hit hör byggnads-, vatten-, naturvårds-, miljöskydds- ochfornminneslag-stiftningen. Gruv- och minerallagstiftningen avspeglar synsättet attprospektering efter är en samhällsnyttig verksamhet, som bör skyddasmot aktiviteter av andra prospektörer och mot eventuella försök av jordägarenatt hindra verksamheten. Också exploatering av påträffade mineralfyndigheterbetraktas som en samhällsnyttig insats, men intresset av exploatering avvägsmot andra angelägna samhällsintressen. Staten får enligt gruvlagen sinrätt till kronoandel i utmål om staten inte senast vid utmålsförrättningen anmäleratt den avstår därifrån (5 kap. 1 §). Kronoandel får helt eller till viss delöverlåtas eller upplåtas (3 §). Regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer får besluta om avstående från och om överlåtelse eller upplåtelse avkronoandel (4 §). Enligt förordningen (1982:579) med instruktion för nämndenför statens gruvegendom åligger det denna myndighet att besluta i frågor omavstående av kronoandel. Räu för markägare att utnyttja gasfyndighet Enligt yrkandet i motion1982/83:648 skulle 9 § andra stycket minerallagen upphävas och ersättas med enny, i motionen angiven bestämmelse, fogad till 1 § som dess sista stycke. Denbestämmelse som föreslås bli upphävd har följande lydelse: Fastighetsägaren får utankoncession för husbehov utnyttja gas som framkommit på annat sätt än i sambandmed sökande efter olje- eller gasfyndighet, även om annan har koncession inomområdet. NU1982/83:32 19 Kontroll av utländska engagemang i gruvnäringen 11 kap. 8 § gruvlagen erinras omatt bestämmelser som i vissa avseenden begränsar rätten att erhålla eller iövrigt förvärva inmutningsrätt eller rätt till utmål finns i lagen (1982:618)om utländska förvärv av fast egendom m. m. I 2 kap. 1 § sistnämnda lag föreskrivs att kontrollsubjektenligt lagen (1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m. m. inte-utomunder vissa speciella förutsättningar från vilka här kan bortses - får utantillstånd (förvärvstillstånd) för varje särskilt fall här i landet erhålla elleri övrigt förvärva inmutningsrätt eller rätt till utmål enligt gruvlagen. Frågorom förvärvstillstånd prövas av regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer (3 §). Enligt en förordning (1982:879) prövas ansökan omförvärvstillstånd av geologiska undersökning (SGU) utom då ärendetanses särskilt betydelsefullt från allmän synpunkt, i vilket fall SGU med egetutlåtande skall överlämna handlingarna till regeringen för prövning. Enligt ett motivuttalande (prop. 1981/82:135 s. 51) börförutsättningarna för tillstånd av här avsett slag i stor utsträckning bygga påde principer som har angivits beträffande företagsförvärv. Dessa principer komtill uttryck i några uttalanden av föredragande statsrådet, justitieministerCarl Axel . Denne deklarerade en positiv grundinställning till utländskadirekta investeringar i . Hans utgångspunkt var att den allmänt liberalapolitik som dittills gällt för sådana investeringar som det var'fråga om skulletillämpas även i fortsättningen. Kriterierna för tillstånd skulle emellertid gemöjlighet att hindra utländska övertaganden i "sådana sannolikt sällsyntafall då förvärvet skulle vara oförenligt med väsentliga inhemskaintressen". I 2 kap. 6 § lagen om utländska förvärv av fast egendom m.m. sägs att förvärvstillstånd skall meddelas om det inte möter hinder medhänsyn till landets försvar eller säkerhet eller andra allmänna intressen ellermed hänsyn till förvärvarens förhållanden. I specialmotiveringen till dennaparagraf anförs bl. a. att rekvisitet "andra allmänna intressen"tillgodoser "det grundläggandeintresset att skydda våra värdefullaste naturtillgångar motutländsk exploatering" (s. 73). Beträffande inmutningsrätt och rätt tillutmål understryks "att det vid tillståndsprövningen kan finnas anledningatt fästa stor vikt vid det allmänna intresset av att ifrågavarandenaturtillgångar behålls i svensk ägo" (s. 83). De angivna motivuttalandenalämnades utan erinran vid riksdagsbehandlingen, där emellertid en minoritet (s,vpk) ville avslå lagförslagen. Motionsyrkanden motsvarande dem somnu framförs i motion 1982/ 83:1035 (vpk) avslogs av påhemställan av näringsutskottet (NU 1981/82:40 s. 34). 1 fråga omavskaffande av inmutningssystemet anförde utskottet: NU1982/83:32 20 Avvägningen mellan de olikamineralrättsliga systemens tillämpningsom råden kan-- alltid diskuteras. Att inmutningssystemet nu skulle fullstän digt utdömas kan utskottet emellertid inte finna skäl för. Inte hellerförefaller det motiverat att koncessionskrav skulle införas för all mineralutvinning oavsett vilken ekonomisk och teknisk betydelse ifrågavarande har. Beträffande samhälleligt ägande av nyamineralfyndigheter hänvisade utskottet till att intresset därav i betydandegrad var tillgodosett genom gällande bestämmelser. När det gällde upplåtelse eller överlåtelse av kronoandeluttalade utskottet att staten liksom dittills borde bestämma i dennaangelägenhet med hänsyn till omständigheterna i det särskilda fallet. Motionsyrkanden om förbud moturanbrytning har avslagits av efter beredning hosnäringsutskottet (NU 1980/81:60, 1981/82:40). Vid det senare tillfället åberopadeutskottet vad det hade uttalat 1981. Då erinrade utskottet om atturanbrytning inte kan ske utan tillstånd efter prövning enligt bl. a.minerallagen, miljöskyddslagen (1969:387) och 136 a § byggnadslagen. Utskottetbetonade också att brytning av uran självfallet kan tillåtas endast om de kravsom ställs med avseende på bl. a. naturskydd och arbetsmiljö kan tillgodoses.Centerpartiets representanter i utskottet reserverade sig vid båda tillfällenamed utförlig motivering till förmån för en begäran till regeringen att denskulle lägga fram förslag till lagstiftning om förbud mot uranbrytning. Ett motionsyrkande om rätt förmarkägare att leta gas på egen mark och fritt förfoga över sålunda påträffadgas avslogs av på förslag av näringsutskottet (NU1980/81:60 s. 61 f.). Efter en redogörelse för gällande lagbestämmelser anfördeutskottet: Utskottet har inhämtat frånregeringskansliet att regeringen inte haft att ta ställning till någon ansökanfrån markägare om tillstånd att utvinna gas sedan ikraftträdandet av nuvarandelagstiftning . Däremot har regeringen i ett annat sammanhang haft attbesluta i frågor som gällde markägares möjlighet att utnyttja gasfyndigheter.Regeringen prövade nämligen vissa ansökningar om gaskoncessioneravseende områden i . Ansökningarna avsåg ursprungligen såvälundersöknings- som bearbetningskoncessioner. Under ärendets beredning begärdebl. a. två företag att från koncessionsområdet skulle undantas områden i direktanslutning till dessa företags fabriksområden. De båda företagen utnyttjadeeller förklarade sig avse att utnyttja gasförekomster på fabriksområdet. Regeringens beslut innebar att endastundersökningskoncession beviljades. I ett beslut (industridepartementet)uttalade regeringen följande: En till undersökning av fyndighetbegränsad koncession medför ingen rätt att utnyttja vare sig fyndigheter sompåträffas under undersökningsarbetet eller sådana lokala kända gasförekomstersom NU1982/83:32 21 med stöd av 9 § andra stycket lagen om vissamineralfyndigheter utnyttjas utan koncession. Vidare innebär reglerna omundersökningsarbete i sistnämnda lag bl. a. att hinder för arbete föreligger beträffandeområde med industriell anläggning att arbete skall bedrivas så att minsta skadaoch intrång vållas och att ersättning skall utgå för skada och intrång.Regeringen finner med hänsyn härtill att skäl inte föreligger att begränsa detsökta undersökningsområdet. I koncessionen bör dock föreskrivas att vidplanering och bedrivande av undersökningsarbeten särskild hänsyn skall tas tillde lokala gasförekomster som utnyttjas eller avses bli utnyttjade utankoncession. Det kan tilläggas att de ifrågavarandeundersökningskoncessionerna gällde till och attkoncessionshavarna inte har ansökt om förlängning. Aktuella prognoser ger vid handenatt den minskning av antalet anställda inom gruvindustrin som har pågått sedanår 1976 kommer att fortsätta. Nedgången kommer i första hand att gälla förjärngruvorna, medan icke-järngruvorna i bästa fall kommer att uppvisa en vissexpansion och därmed en begränsad ökning av antalet anställda. Mot denna bakgrund tillkännagav regeringen sinavsikt att låta utarbeta ett investerings- och utvecklingsprogram för gruv- ochmineralindustrin (prop. 1982/83:50, NU 1982/83:18, rskr 1982/83:111). Som ett första led i programmet planerades en utökadprospektering i syfte att öka livslängden hos befintliga gruvor ochmineralföretag och skapa förutsättningar till nya sådana. Regeringen föreslogför ändamålet ett reservationsanslag av 300 milj. kr. på tilläggsbudget fördetta budgetår. Vid behandlingen fann näringsutskottetregeringens förslag välmotiverat och tillstyrkte det. följdeutskottet och anvisade sålunda det begärda anslaget till ett program för utökadprospektering m. m. Moderata samlingspartiets, och folkpartietsrepresentanter i utskottet reserverade sig. I moderata samlingspartiets reservation anfördes attriksdagen bestämt måste avvisa en begäran från regeringen som innebar att ettmycket ansenligt belopp anvisades på basis av en ytterst kortfattadargumentation utan redovisat faktaunderlag. Risken för att det tilltänkta"programmet" skulle inverka negativt på företagens egnaprospekteringsansträngningar var uppenbar, menade reservanterna. Även och uttalade i en gemensamreservation att propositionen vad gällde förslaget om utökad prospektering intekunde läggas till grund för ett så vittgående beslut som det regeringenföreslog. För det avsedda syftet borde det vara tillräckligt att riksdagenanvisade medel för NU1982/83:32 22 utökad prospektering m. m. under det innevarandebudgetåret. Det belopp av 30 milj. kr. som hade föreslagits av ien partimotion ansågs vara tillräckligt med hänsyn till att halva budgetåretsnart var till ända och att det otvivelaktigt skulle ta tid innan nya projekthann presenteras och bedömas. Regeringen borde, anförde reservanterna,återkomma till med ett mera välunderbyggtprospekteringsprogram för återstoden av den aktuella femårsperioden. Enligt de riktlinjer som angavs i propositionen skallprogrammet genomföras . Utom för prospektering ochprojektering av nya gruvor skall medlen kunna användas förbrytvärdhetsundersökningar och för andra forsknings- och utvecklingsprojektinom gruvnäringen. Enligt propositionen skulle programmet huvudsakligeninriktas mot dels och , dels vissa delar avMellansverige. Industriministern har i samråd med företrädare för myndigheter,företag och fackliga organisationer på mineralområdet tillsatt tre regionaltinriktade arbetsgrupper för det fortsatta arbetet. Han har därvid angivit enekonomisk ram för var och en av dessa. Beloppen är 100 milj. kr. förNorrbotten, 60 milj. kr. för och 40 milj. kr. för Mellansverige.Återstående medel skall tills vidare reserveras bl. a. för det s. k.Stekenjokk-projektet och det s. k. . I fem av de motioner rörande prospekteringsverksamhet m.m. som' utskottet tar upp i det följande berörs frågan om hur medlen förprogrammet utökad prospektering skall fördelas på olika regioner. Av motionernaframgår att det råder oklarhet om hur medlen skall fördelas och huruvidaprogrammet skall omfatta hela landet. Utskottet förutsätter att den del av dereserverade medlen som inte åtgår till Stekenjokk- och Nordkalottprojekten kananvändas dels till förstärkning av resurserna för de tre angivna regionerna,dels för projekt inom övriga delar av landet. () har för detinnevarande budgetåret fått ett reservationsanslag av 58,4 milj. kr. förprospektering och brytvärdhetsundersökningar. Totalt torde f. n. under ett årca 150 milj. kr. stå till buds för prospektering etc. i statlig och privatregi. I budgetpropositionen föreslår regeringen att NSG /84 får ett reservationsanslag av . tillprospektering m. m. och ett förslagsanslag av . tillegendomsförvaltning m.m. begär regeringen därutöverbemyndigande att för NSG:s räkning göra åtaganden för de tre nästföljandebudgetåren. Ramarna för dessa åtaganden sätts till resp. 40 milj. kr., 26 milj.kr. och 17 milj. kr. I motion 1982/83:2007 (m) framförs en rad förslag tillbesparingar inom industridepartementets verksamhetsområde. Vad gällermineralområdet påpekar motionärerna att moderata samlingspartiet under desenaste åren har medverkat till en förstärkning av statens insatser. Deframhåller också att partiet (NU 1981/82:40, 60, rskr 1981/82:430)ställde sig bakom ett NU1982/83:32 23 uttalande av om ytterligare överväganden frånregeringens sida rörande prospekteringsverksamheten i Bergslagen. Däremotmotsatte sig partiet, såsom sagts, det föreslagna särskildareservationsanslaget av 300 milj. kr. för ett femårigt program för utökadprospektering m. m. Om man till detta anslag, som alltså redan haranvisat, lägger det i budgetpropositionen föreslagna anslaget till nämnden förstatens gruvegendom för prospektering m. m. blir det, menar motionärerna, enorimligt snabb och kraftig ökning av de sammanlagda anslagen för prospektering.Nu tillgängliga resurser torde inte vara tillräckliga för en så stor ökning avstödvolymen, såvida inte företagens prospekteringsinsatser avsevärt begränsas.1 motionen föreslås därför att det nu aktuella prospekteringsanslaget beräknastill , vilket innebär en minskning med 15 milj. kr. i förhållandetill regeringens förslag. Vidare föreslås att bemyndigandet för regeringen attikläda staten ekonomisk förpliktelse i samband med nämndens verksamhetbegränsas till att gälla 10 milj. kr. för /85 och att ingasådana bemyndiganden nu lämnas för budgetåren 1984/85 och 1985/86. I propositionen föreslås en engångsanvisning om 4 milj.kr. för begagnande av statens rätt till latenta kronoandelar i utmål enligtgruvlagen. Nämndens ordinarie anslag bör förslå för detta ändamål, menarmotionärerna. Utskottet delar inte motionärernas uppfattning att destatliga prospekteringsinsatser som regeringen räknar med skulle medföra enneddragning av företagens prospekteringsverksamhet.