bet · G601JoU30 · 1982-12-31 00:00:00 — Utöver de regler som redovisats innehåller lagförslagetbestämmelser om kostnadsfördelning och om samfällighetens förvaltning m. m.Grundprincipen är att såväl förvaltningskostnader som kostnader för utförandeoch drift av gemensamma anläggningar fördelas mellan deltagarna främst medhänsyn till den mängd vatten som varje deltagare får ta ut enligt tillståndet.I enlighet härmed skall andelstal åsättas för varje deltagare. 1 7 kap. lagförslaget införsbestämmelser om samverkan i samfällighets-form vid vattenreglering förkraftändamål och bevattning. Vad beträffar vattenreglering för kraftändamålfinns regler om anslutningsskyldighet, grundade på att ägare av strömfall somfår stadigvarande nytta av regleringsföretaget under vissa förutsättningar ärskyldig att delta. Till skillnad mot vad som gäller enligt VL kan tvångsanslutningske även efter det företaget kommit till stånd. Samtliga deltagare iregleringsföretaget utgör en samfällighet för utförande och drift av företaget.Tillståndet till företaget samt anläggningar och rättigheter är samfällda fördeltagarna. Av sarhma skäl som redovisats ovan beträffande samfälligheter förmarkavvattning har någon regel om begränsning av icke sökandes kostnadsansvarej medtagits i lagförslaget (jfr ovan s. 56). Skyldighet och rätt att delta i ett regleringsföretag förbevattning tillkommer bl. a. den som har tillstånd till vattentäkt förbevattning. Även arrendatorer och andra nyttjanderättshavare som fått sådanttillstånd kan således delta i företaget. Bestämmelserna kan tillämpas även påannan bevattning än sådan som sker för jordbruksändamål. I förevarande kapitel finns vidare bestämmelser omregleringsföretag som kommer till stånd genom frivillig överenskommelse. Om ettsådant företag avser olika slag av ändamål blir enligt uttrycklig föreskrifthärom i 6 § andra stycket reglerna om tvångsanslutning ej tillämpliga. JoU1982/83:30 70 De i propositionen redovisadeövervägandena rörande ett nytt vattenrättsligt avgiftssystem inleds med enredogörelse för nu gällande avgiftsregler och för avgiftsfrågans behandlingunder . Enligt VL kan ett tillstånd att utföra ett vattenföretagvara förenat med skyldighet för företagaren att utge avgifter av olika slag.Avgifternas syfte är i första hand att tillgodose allmänna intressen. a. fiskeintresset. För att åstadkomma bättre fiskeförhållandena inomområden som påverkas av ett företag föreskrivs sålunda ibland, i stället för enskyldighet för företagaren att själv vidta fiskebefrämjande åtgärder, en skyldighetför honom att betala en särskild avgift med stöd av 2 kap. 8 § VL. 10 § utgår vidare en s. k. allmän fiskeavgift för byggnad i vatten ellervattenreglering som påverkar de naturliga vattenståndsförhållandena ellerhindrar eller försvårar fiskens framkomst. Allmänna fiskeavgifter skallanvändas för att främja fisket inom landet. Enligt 6 kap. 9 § kan de flottandei en allmän flottled åläggas att betala viss fiskeavgift, om flottningen ellerflottningsanläggningar vållar avsevärt men för fisket. Vissa fiskeavgifter somhar fastställts enligt den före VL gällande lagstiftningen utgår fortfarande._ 14 kap. 14 och 15 §§ VL finns bestämmelser omregleringsavgift i samband med större vattenregleringar för kraftändamål.Avgiftsmedlen används för att kompensera skador som inte ersätts i vattenmåletoch för att tillgodose allmänna ändamål i den bygd som berörs av företaget. Medtillstånd att utföra vissa slags vattenföretag följer också skyldighet enligt11 kap. 95 § VL att betala ett engångsbelopp, s. k. domstolsavgift, som bidragtill kostnaderna för vattendomstolarnas organisation och verksamhet. De allmänna fiskeavgifterna och regleringsavgifterna utgårårligen med ett fast belopp under vissa perioder, 20 resp. . För denföljande perioden kan avgifterna ändras på ansökan av tillståndshavaren ellerkammarkollegiet. Regeringen kan enligt 4 kap. 18 § VL föreskriva villkorför att tillgodose allmänna intressen i samband med prövningen av störrevattenföretag. Sådana villkor brukar oftast gå ut på att sökanden skall betalavissa belopp, s. k. villkorsmedel. Som en motsvarighet till nuvaranderegleringsavgifter enligt 4 kap. 14 § VL föreslås en ny avgift med benämningenbygdeavgift. Avsikten är bl. a. aU den nya avgiften skall kunna beräknas pågrundval av faktorer som är kända eller i vari fall lätta att bestämmasamtidigt som de ger uttryck för företagets omfattning och dess inverkan påbygden och bygdens miljö. Utrymmet för skönsmässiga bedömningar blir mindre änvad som är fallet beträffande nuvarande regleringsavgifter, vilkas beräkningföranlett en hel del problem i JoU1982/83:30 71 Avgiftsskyldigheten föreslås omfattakraftverk, vattenreglering för års- eller fierårsreglering, vattenöverledningför något annat ändamål än kraftändamål samt ytvattentäkt. Tillämpningsområdetför bygdeavgiften blir därmed större än för regleringsavgiften, vilken endastgäller regleringsföretag för kraftändamål. Vad beträffar bygdeavgiftens beräkning innebär förslaget ikorthet att det för varje företag bestäms ett antal avgiftsenheter, beroende påföretagets omfattning, samt en avgiftsklass som fastställs med hänsyn tillföretagets påverkan på vattenförhållandena och på den omkringliggande bygden. Avgiftsenheterna fastställs, beträffande kraftverk pågrundval av den installerade generatoreffekten, för vattenreglering på grundvalav magasinsvolymen och för ytvattentäkter och vattenöverledningar på grundvalav den vattenmängd som högst får ledas bort enligt tillståndet. För vattenkraftverk beräknas en avgiftsenhet för varjeenhet installerad generatoreffekt om 10 kW intill av effekten vidmedelvattenföring. Över denna effektgräns beräknas en avgiftsenhet för varjeenhet om 20 kW. För vattenregleringar motsvarar varje enhet avregleringsmagasinets rymd om 25 000 m' en avgiftsenhet upp till en totalvolymom 100 miljoner m. För större magasinsvolymer beräknas överskjutandeavgiftsenheter efter en regressiv skala (se 10 kap. 2 §). För vattenöverledningar och ytvattentäkter beräknas enavgiftsenhet för varje kubikmeter av den vattenmängd som högst fårledas bort enligt meddelat tillstånd. Antaletavgiftsklasser föreslås uppgå till fyra. Medan avgiftsenheterna kan fastställas på grundval avobjektiva kriterier innebär indelningen i avgiftsklasser att ett visst utrymmelämnas för skönsmässiga bedömningar (se 10 kap. 3 §). Själva avgiften, som beräknas per avgiftsenhet, uttrycksinte i pengar utan i visst antal promille eller procent av basbeloppet enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring. Härigenom uppnås en automatiskanpassning av avgifterna till förändringarna i penningvärdet. Avgiften peravgiftsenhet är högre ju högre avgiftsklass företaget hänförs till. För vattenkraftverk och vattenregleringar föreslåsavgiftsbeloppet för varje avgiftsenhet utgöra: i klass 1: 0,5 %o av basbeloppeti klass 2: 1 %c av basbeloppet i klass 3: 1,5 %o av basbeloppet i klass 4: 2%o av basbeloppet För vattenöverledningar och vattentäkter föreslåsavgiftsbeloppet för varje avgiftsenhet utgöra: i klass 1: av basbeloppeti klass 2: av basbeloppet JoU1982/83:30 72 i klass 3: av basbeloppet i klass 4: avbasbeloppet I specialmotiveringen (s. 483) anförs följande exempel påhur bygdeavgiften skulle beräknas om den skulle tillämpas . Skyldighetatt betala avgift för ett vattenkraftverk inträder . Kraftverket har eninstallerad effekt av 15 MW ( = ). Om någon reduktion aveffekten enligt 2 § första stycket 1 inte görs, uppgår antalet avgiftspliktigaenheter enligt nämnda stadgande till 1 500. Företaget haren sådan inverkan påvatten- och bygdeförhållandena att det bör placeras i klass 2 enligtförevarande paragraf. Avgiften för varje avgiftsenhet skall då utgöra 1 %o avbasbeloppet, som är . (SFS 1981:1342). Avgiften för varjeenhet är alltså . och för 1 500 enheter . Denna avgift skall sedanräknas om med hänsyn till ändringarna i basbeloppet . Avgifterna skall liksom f. n. användas för gottgörelse förenskilda skador samt för allmänna ändamål beträffande den bygd som berörs avföretaget (se prop. 1974:83 s. 183). Förslaget innebär vidare att en nedre gräns föravgiftsskyldighet bör gälla. Gränsen sätts till 500 avgiftsenheter förvattenkraftverk och vattenregleringar, vilket motsvarar en effekt av 5 MWresp. en magasinsvolym av 12,5 miljoner m-'. När det gäller vattenöverledningaroch ytvattentäkter inträder avgiftsskyldighet så snart som den uttagnavattenmängden uppgår till 1 mVs. F. n. är det länsstyrelserna som förvaltar regleringsmedeloch beslutar om dessas användning för det allmänna bygdebehovet. Denna ordningbibehålls i fråga om bygdeavgiften. Av propositionens uttalanden (s. 190)framgår att samråd alltid förväntas ske mellan och kommunernainnan bidragen fördelas. Detta överensstämmer med utskottefs uttalanden i JoU1979/80:12. Liksom kommer kommunerna att vara huvudmottagare avavgiftsmedel. Det förhållandet att avgiftsförvaltningen m. m. även ifortsättningen bör handhas av länsstyrelserna bör enligt propositionen intehindra att ställer avgiftsmedel till kommunernas förfogande ocksåför framtida allmänna ändamål och inte till något föreståendeprojekt. Man kan därvid tänka sig att avgiftsmedlen får tas i anspråk förbildande av en fond för den drabbade bygdens näringsliv, vilketinnebär att man på lokal nivå skall få besluta om den slutliga användningen avpengarna. Propositionens förslag omfiskeavgifter omfattar dels en motsvarighet till den nuvarande lokalafiskeavgiften enligt 2 kap. 8 § VL, dels en allmän fiskeavgift för främjande avfisket inom landet som har sin motsvarighet i 2 kap. 10 § samma lag. Dessaavgifter kommer, liksom , att administreras av . Förslaget rörande lokal fiskeavgift innebär attskyldigheten för företagaren att själv svara för fiskefrämjande åtgärder kanersättas med en skyldighet JoU1982/83:30 73 att utge avgift till förmån för det lokala fiskeintresset(3 kap. 11 § och 10 kap. 5 §). Avgiften skall kunna användas för fiskefrämjandeåtgärder i det vatten som direkt berörs av företaget men också inom ettangränsande vattenområde, om detta skulle ge bättre resultat från lokalfiskevårdssynpunkt. Genom att det uttryckligen föreskrivs att avgiften fåranvändas för åtgärder inom t. ex. bivattendrag undanröjs den osäkerhet som f.n. råder i detta hänseende. Vad därefter beträffar den allmänna fiskeavgiften harberäkningsgrunderna i propositionen utformats efter mönster av bygdeavgiften,som redovisats ovan. På grund av de båda avgiftstypernas natur har dock någonfullständig överensstämmelse inte ansetts lämplig. Allmän fiskeavgift avses komma i fråga då ett företag kanantas skada fisket eller förorsaka en inte obetydlig ändring i de naturligavattenståndsförhållandena. Avgiftsskyldigheten föreslås omfatta sammaföretagstyper som bygdeavgiften, nämligen vattenkraftverk, vattenreglering förårs- eller fierårsreglering, vattenöverledning för annat ändamål änkraftändamål samt ytvattentäkt. Avgiften bestäms av att utgåefter avgiftsenheter och avgiftsklasser enhgt i huvudsak samma grunder sombygdeavgifter. I fråga om beräkningen av antalet avgiftsenheter föreligger enskiljaktighet mot bygdeavgiften endast såvitt avser vattenreglering, där någonsärskild reduktion för de största regleringsföretagen inte ansetts motiverad.Antalet avgiftsklasser bestäms till fyra. Ett företags inplacering iavgiftsklass bestäms med hänsyn till den omfattning i vilken fisk finns ochfiske bedrivs i vattenområdet, i vilken utsträckning vattenförhållandena ochfisket påverkas och i vad mån företagaren har ålagts skyldighet att vidtaåtgärder eller betala avgift till förmån för det lokala fiskeintresset.Inverkan på fisket skall kunna bedömas med utgångspunkt i något annat än denaturliga vattenförhållandena, eftersom förhållandena i många vattenområdennumera är påverkade av olika åtgärder, till vilka fisken kan ha anpassat sig.Hänsyn bör även tas till förekomsten av fritidsfiske. I fråga omvattenöverledning och vattentäkt måste också varaktigheten av uttaget beaktas. I enlighet med vad som föreslagits beträffandebygdeavgifter avses belastningen på företagaren även i fråga om fiskeavgiftervara , räknat i fast penningvärde, om inte erfarenheterna av företagetsinverkan föranleder något annat. Avgiftsbeloppet i varje avgiftsklass kommersåledes att indexregleras genom en anknytning till basbeloppet. För vattenkraftverk och vattenregleringar föreslåsavgiftsbeloppet för varje avgiftsenhet utgöra; i klass 1: 0,05 %c av basbeloppeti klass 2: 0,1 %c av basbeloppet i klass 3: 0,15 %c av basbeloppet i klass 4:0,2 %o av basbeloppet För vattenöverledningar och vattentäkter föreslåsavgiftsbeloppet för varje avgiftsenhet utgöra: JoU1982/83:30 74 i klass 1: av basbeloppet i klass 2: avbasbeloppet i klass 3: av basbeloppet i klass 4: av basbeloppet En viktig skillnad i förhållande till bygdeavgiften är attden nedre gränsen för avgiftsskyldighet sätts betydligt lägre när det gällerkraftverk och regleringar, nämligen till 10 enheter. Skälen härtill är bl. a.att också mindre företag kan orsaka omfattande skador på fiskvandring ochfiskreproduktion. Med anknytning till det räkneexempel som gjorts iföregående avsnitt beträffande bygdeavgiften kan nämnas att fiskeavgiften imotsvarande fall, dvs. för ett vattenkraftverk om 15 MW som hänförs tillavgiftsklass 2, skulle uppgå till . Utskottet tillstyrker regeringensförslag och överväganden angående bygdeavgifter och fiskeavgifter.Propositionen innebär i denna del stora förbättringar från både praktisk ochprincipiell synvinkel, jämfört med det avgiftssystem som gäller. Denföreslagna konstruktionen av avgiftsberäkningen är enligt utskottets mening ensmidig öch praktisk lösning av ett invecklat problem som och iolika omgångar varit föremål för överväganden. Utskottet ser det som särskiltbetydelsefullt att avgifterna genom anknytningen till basbeloppet kommer attändras i takt med förändringar i penningvärdet. Härigenom undgår man deolägenheter som är förenade med nuvarande periodbundna avgifter, något somutskottet återkommer till i nästföljande avsnitt vid behandlingen av vissaövergångsfrågor. Övergångsregler för äldre avgifter Vad som ovan redovisats avserendast avgifter rörande vattenföretag som prövas enligt den nya vattenlagen. Avstor betydelse är också frågan om hur det bör förfaras med sådana avgifter somredan nu utgår för äldre företag. Enligt propositionen bör mål om avgifterfölja huvudprincipen för övergångsregleringen, vilket innebär att mål somanhängiggjorts före den nya lägens ikraftträdande bedöms enligt äldrebestämmelser (4 § övergångsbestämmelserna). Avgiften i sådana mål föreslåssåledes fastställd med tillämpning av den senast gällande latituden i VL 2 kap.10 § och 4 kap. 14 § och med gällande VL:s beräkningsgrunder i övrigt. För attmöjliggöra en anpassning till ändringar i penningvärdet föreslås särskildaövergångsregler för de periodbundna avgifterna. När den senaste avgiftsperiodenär slut föreslås de äldre avgifterna räknas upp med hänsyn till förändringarnai penningvärdet, sådana dessa förändringar återspeglas i basbeloppet. Vid denförsta omräkningen beaktas den ändring av basbeloppet som skett från det förstatill . JoU1982/83:30 75 ändras med hänsyn till de årsvisa förändringarnaav basbeloppet. I fråga om årlig avgift enligt VL 2 kap. 8 § skulle omräkningske nya vattenlagen träder i kraft i förhållande till basbeloppetsförändring från det år då avgiften fastställdes - dock tidigast för december1963 - före omräkningsåret. Frågan om övergångsreglering av äldre avgifter berörs itvåföljdmotioner, nämligen 1981/82:2503 (fp, s) och 1982/83:5 (m). Den förramotionen syftar till en ändring av övergångsbestämmelserna som innebär att enny avgiffsperiod som bestämts enligt äldre lag inte skall få börja löpa sammaår som den nya vattenlagen träder i kraft. 1 sådana övergångsfall bör enligtmotionen bestämmelserna om århg anpassning till basbeloppsförändringarnatillämpas fr. o. m. lagens ikraftträdande. Syftet med motion 1982/83:5 torde vara att åstadkomma enkraftigare uppräkning av äldre avgifter i samband med att resp. avgiftsperiodlöper ut. Utskottet har undersökt möjligheterna att åstadkomma ensnabbare inpassning av de äldre periodbundna avgifterna i ett system med årligomräkning efter basbeloppets förändringar. De i propositionen föreslagnaövergångsreglerna innebär nämligen att äldre avgifter i vissa fall kan löpa medoförändrat belopp in och, såvitt avser fiskeavgifter med 20-årigaavgiftsperioder, in . Med hittillsvarande utveckling avpenningvärdet leder ett sådant system ofrånkomligen till stora förluster för deintressen som är avsedda att tillgodoses genom avgiftsmedlen. 1 syfte att erhålla närmare underlag för bedömningen harutskottet inhämtat yttrande av kammarkollegiet (se bil. Kollegiet harbifogat ett yttrande från . Vattenregleringsföretagenssamarbetsorgan, , har avgett synpunkter på kollegiets yttrande (bil. I enlighet med utskottets önskemål har kollegiet ochfiskeristyrelsen undersökt avgiftsförhållandena för i första hand sådana falldär den senaste avgiftsperioden löper ut och . Antalet vattenföretag för vilka regleringsavgiftsperiodbörjar löpa utgör ca 150. Deras sammanlagda avgifteruppgår till ca 21,5 milj. kr. Säkra uppgifter om nytillkommandeföretag vars avgiftsperiod börjar löpa kan dock ännu ejlämnas. Av yttrande framgår att antaletfiskeavgifter enligt VL 2 kap. 10 § som börjat (börjar) löpa åren 1974-1984utgör 223 med ett sammanlagt värde av ca 1,5 milj. kr. För bör det enligt kollegiets uppskattning röra sig om ca 350avgifter till ett sammanlagt värde av minst 2 milj. kr. Kollegiet instämmer i påpekande attnuvarande system med omprövning av fiskeavgifter leder tillbetydande rättsförluster för fiskeintresset. Enbart (begynnelseår) representerar omkring 1,2 milj. kr. , som vidomprövningar - JoU1982/83:30 76 mätt med dagens erfarenheter av prisutvecklingen - kommeratt ha kvar kanske av sitt realvärde. Beträffande regleringsavgifterna påpekar kollegiet att etticke ringa antal avgifter ej hunnit inpassas i den avgiftslatitud som gällerfr. o. m. (. per turbinhästkraft). Vid nya vattenlagensikraftträdande kommer dessa avgifter således att vara bestämda enligt 1959 årsavgiftslatitud (. per turbinhästkraft). Sammanlagt rör det sig om ca 2,7milj. som kommer att utgå enligt en äldre avgiftslatitud. Detta ärdelvis en effekt av övergångsbestämmelserna till ändringar i VL (SFS1974:273) som bl. innebar att äldre bestämmelser - inkl. avgift - skullegälla om ansökan angående visst företag kom in före . Kammarkollegiet föreslår mot angivna bakgrund att äldreavgifter redan med nya vattenlagens ikraftträdande inpassas i det nya systemetmed indexbundna omräkningar. Principiella betänkligheter bör enligt kollegietinte möta mot ett sådant förfarande, som tillämpats även i civilrättsligasammanhang. Utgångspunkt för uppräkningen bör, framhåller kollegiet, ifråga om regleringsavgifter vara det basbelopp som gällde när avgiftslatitudensenast ändrades, dvs. De avgifter som alltjämt utgår avgiftslatitudbör vidare enligt kollegiet först uppräknas för att komma i ungefärlignivå med nu gällande avgiftslatitud. Beträffande fiskeavgifter föreslår kollegiet omräkning medhänsyn till basbeloppets förändring från i den löpaiideavgiftsperioden till omräkningsåret. understryker att en lagstiftning enligt kollegietsförslag innebär undanröjande av rättskraften hos lagakraftvunna domar, sominnehåller uttryckliga besked om avgiftsperiodens längd och om tiden förpåkallande av omprövning. Vidare hänvisas till vissa uttalanden avrättighetsutredningen (SOU 1975:75) och av angåendetillämpningen av ny lag på rättsförhållande som uppkommit före lagensikraftträdande (KU 1974:60). Utskottet är medvetet om att vissa principiellabetänkligheter kan anföras mot en lagstiftning som leder till avgiftshöjningarföre utgången av en avgiftsperiod som i fråga om längd och årligt belopp blivitfastställd genom en lagakraftvunnen dom, meddelad före den nya lagensikraftträdande. På förmögenhetsrättens område t. ex. har den principen ansettsgälla att ny lag inte bör ges tillämpning på rättsförhållande som uppkommitföre lagens ikraftträdande. Väsentliga avsteg har dock gjorts från dennaprincip. 1 fråga om skatter och andra offentligrättsliga avgifter gäller numeraenligt 2 kap. 10 § regeringsformen i princip förbud mot retroaktivskattelagstiftning. Detta stadgande är dock uppenbarligen inte tillämpligt om iett fall som det nu förevarande beslutet inverkar endast på den del avavgiftsperioden som infaller efter lagens ikraftträdande. Syftet med en sådananpassning av äldre JoU1982/83:30 77 avgifter som diskuteras kan f. ö. under allaförhållanden uppnås genom särskild lagstiftning om skatte- elleravgiftshöjningar. Enligt utskottets mening är det ett väsentligtsamhällsintresse att möjligt åstadkomma en anpassning av äldre avgiftertill den aktuella prisutvecklingen. Som framgår av kammarkollegiets yttrandekommer i annat fall stora förluster att uppstå för de allmänna intressen somavgiftsmedlen är avsedda att tillgodose. Det synes f. ö. mindre tilltalande attavgifterna för en del företag successivt anpassas till penningvärdetsförändringar medan andra företag har förmånen av en i reala termer sjunkandeavgiftsnivå. Med stöd av det anförda förordar utskottet att avgifter enligt VL2 kap. 10 § och 4 kap. 14 § vid den nya vattenlagens ikraftträdandeinpassas i det nya omräkningssystemet. Detta bör ske i huvudsak enligt deriktlinjer som kammarkollegiet föreslagit. Utskottets ställningstagande innebäratt syftet med motionerna 1981/82:2503 och 1982/83:5 kommer att tillgodoses.Dessa bör därför lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet förordar med stöd av det anförda en ändring av16 § övergångsbestämmelserna (se mom. 14 a) i utskottets hemställan) som avsestillämpas på följande sätt. Om den vid nya vattenlagensikraftträdande gällande avgiftsperioden för en regleringsavgift omfattar år1984, skall avgiften för utan särskilt beslut räknas om i förhållandetill basbeloppets förändringar . Stadgandet kommer ihuvudsak att tillämpas på avgiftsperioder som börjat löpa och senare.Med den föreslagna lydelsen inbegrips dock även avgift som fastställts elleromprövats relativt () och för vilken ny avgiftsperiodbörjar löpa . Om ävgiftsprövningen på grund av fullföljd till högreinstans eller av annan anledning ej avslutats före utgången av gällerdock fjärde stycket (se nedan). Skyldighet att erlägga avgift skall således iangivna fall anses vara för handen i och med att lagakraftvunnen domföreligger. Basbeloppet för juli månad 1974 är 8 500. Fr. o. m. år1982 fastställs basbeloppet inte längre utan årsvis (SFS 1981:1187).Senast fastställda basbelopp gäller för och är 19 400. Basbeloppet förår 1984 offentliggörs tidigast . Med utgångspunkt i nu kändasiffror kan det antas att regleringsavgift som omräknas med tillämpningav första stycket kommer att multipliceras med ett tal som överstiger Trmjr.dvs. den blir mer än fördubblad. Det finns enligt utskottets mening flera skäl som talarför en generell uppräkning av regleringsavgifterna enligt det nu förordadesystemet. Som också framhållits i proposifionen (s. 188) harpenningvärdeförsämringen fortgått även sedan den nu gällande avgiftslatitudeninfördes . JoU1982/83:30 78 borde i och för sig ha motiverat ändringar i latituden,förmodligen . I avbidan på den nya vattenlagens tillkomsthar emellertid några sådana ändringar inte vidtagits, vilket varit till fördelför de avgiftsskyldiga och till motsvarande nackdel för de avgiftsberättigadebygdeintressena. Genom den av utskottet förordade basbeloppsanknutnaomräkningen kommer avgifterna att anpassas till det penningvärde som gäller vidden nya lagens ikraftträdande. Som kammarkollegiet påpekat kommer ett icke ringa antalregleringsavgifter fortfarande att vara bestämda latitud när dennya lagen träder i kraft. Utskottet anser det skäligt att sådana avgifter förstuppräknas innan omräkning görs med hänsyn till basbeloppetsutveckling. Resultatet kan därvid - med utgångspunkt i de siffror som nyssredovisats - i vissa fall bli en tredubbling av avgiften.