bet · G601JuU4 · 1982-12-31 00:00:00 — I motion 1981/82:1705 av m. fl. (c)hemställs att beslutar att hos regeringen begära att en utredning föröversyn av lagen om TV-övervakning tillsätts. Imotionen framhålls att den moderna tekniken ger möjligheter till sådan övervakningoch kontroll att den personliga integriteten och den enskilda människans frihetatt bestämma över sitt privatliv lätt kan hotas. Motionärerna tecknar en bildav de senaste årens tekniska utveckling på ADB- och telekommunikationsområdetoch anför att den tekniska utvecklingen leder till att lagstiftningen snabbtblir passerad; lagen om TV-övervakning bör därför ses över. Vid översynen börman utvärdera de bestämmelser som gäller nu och pröva frågan om derasanpassning till ny teknik. Vidare bör frågan om samverkan mellan länsstyrelse,datainspektionen och andra myndigheter prövas i syfte att täcka helaintegritetsskyddsområdet. Enligt motionärerna kan det vara motiverat att väljaolika nivåer för tillståndsprövningen; på valet bör inverka arten av det intrångi den enskildes integritet som kan befaras och den tekniska lösning som väljs. Gällandeordning m. m. Frågor om personövervakning med TV-kamera reglerasi lagen (1977:20) om TV-övervakning. Den tillkom för att förstärka denenskildes skydd mot integritetskränkningar i samband med övervakning ochbevakning som sker med TV-apparatur (prop. 1975/76:194, JuU 1976/77:14). Enligtlagen skall TV-kamera brukas med tillbörlig hänsyn till enskilds personligaintegritet. Den som använder TV-kamera skall fortlöpande och på ett verksamtsätt upplysa om kameran och dess brukande. Överträdelser av skyldigheten attlämna upplysningar straffas med böter. Dold TV-övervakning är såledesstraffsanktionerad. Utanförlagen faller övervakningskamera som för skyddsändamål används vid anläggning avbetydelse från totalförsvarssynpunkt. För att få ha en övervakningskameraanbringad så att den kan riktas mot plats som är upplåten för eller annarsnyttjas av allmänheten krävs tillstånd. Som exempel på platser som inte fårövervakas utan tillstånd kan nämnas gator, torg samt tunnelbane- ochjärnvägsstationer. Andra exempel är tåg, hotell, restauranger ochaffärslokaler i den mån och allmänheten har tillträde till sådanautrymmen. 1 1982/83. JuU 1982/83:4 2 Fråga om tillstånd prövas av länsstyrelsen.Tillstånd får meddelas endast om kameran behövs för det ändamål den skallanvändas till och det saknas anledning att anta att otillbörligt intrång ienskilds personliga integritet skall uppkomma. Tillstånd skall förenas niedföreskrifter om hur övervakningen får anordnas och hur upplysning omövervakningen skall lämnas. Vidare skall meddela de föreskrifteri fråga om upptagning av bilder samt förvaring och användning av upptagetmaterial som kan anses erforderliga av hänsyn till enskilds personligaintegritet. Innan tillstånd meddelas skall yttrande inhämtas från den kommuninom vilken kameran skall brukas. Kan en tillståndspliktig kamera riktas mot enarbetsplats, t. ex. i ett varuhus, skall också inhämta deanställdas mening. Vidare gäller en ordning med fortlöpande tillsyn frånlänsstyrelsens sida kombinerad med möjligheter för att ingripa medändrade föreskrifter eller återkallelse av tillstånd om otillböriigt intrång ienskilds personliga integritet skulle uppkomma. För att kunna utöva tillsyn harlänsstyrelsen bl. a. rätt att få tillträde till övervakningsanläggningen. Densom har en tillståndsphktig TV-kamera utan tillstånd eller som bryter motlänsstyrelsens föreskrifter straffas med böter. Fråganom arbetsgivares rätt att anordna personövervakning på arbetsplats som inteockså är allmän plats har överlämnats till parterna på arbetsmarknaden för attlösas förhandlingsvägen. Talan mot länsstyrelsensbeslut förs hos regeringen genom besvär. Justitiekanslernhar, i likhet med vad som gäller i andra integritetssammanhang där de enskildasaknar besvärsrätt, rätt att föra talan mot beslut av . Vissaföreskrifterom tillståndsförfarandet ges i förordningen (1977:21) omTV-övervakning. ,som har till uppgift att se över tvångsmedelsregleringen vid förundersökning ibrottmål, avlämnade delbetänkandet (Ds Ju 1981:22) Hemligavlyssning m. m. I det föreslog kommittén en ändring i lagen om TV-övervakning.Ändringen innebär att man från lagens tillämpningsområde skulle undantaövervakningskameror som polisen använder för utredning om brott för vilket endastär föreskrivet fängelse. Kommitténs förslag ärberoende på regeringens prövning. behandlade en motion i vilkenbegärdes en översyn av lagen om TV-övervakning. Till stöd för begäran framhöllsatt informationen till allmänheten om polisens TV-övervakning inte blivitsådan som förutsattes vid lagens tillkomst och att ordningen med 24 olikatillståndsmyndigheter (länsstyrelserna) leder till olikheter i praxis. Motionenbereddes av justitieutskottet. Utskottet inhämtade yttrande över motionen frånjustitiekanslern. Denne fann det som anförts i motionen JuU1982/83:4 3 inte ge anledning till någon översyn av lagen. Utskottet avstyrkte bifall till motionen (JuU 1981/82:9).Riksdagen följde utskottet. Vid sitt ställningstagande till motionen uttaladeutskottet en viss tveksamhet inför frågan om informationen till allmänheten ompolisens trafikövervakning sker på ett sådant sätt som förutsattes vid lagenstillkomst. Med hänsyn till lagstiftningens syfte att bereda skydd motintegritetskränkningar och med beaktande av det stora intresse sominformationsfrågan tilldrog sig vid lagens tillkomst ansåg sig utskottet dockkunna utgå från att man vid den fortsatta tillämpningen av lagen tar till varaalla praktiska möjligheter som står till buds att göra informationen omTV-övervakning effektiv och kontinuerlig. När det gällde invändningen motordningen med ett stort antal tillståndsmyndigheter anförde utskottet bl. a.att en centralisering skulle försvåra handläggningen av tillståndsärenden ochden tillsyn som skall ske. Utskottet erinrade också om möjligheterna tillcentral besvärsprövning. Utskottet har inhämtat yttrandenöver motionen och över frågan om åtgärder för att göra informationen omförekommande TV-övervakning effektiv och kontinuerlig. Yttranden har kommit in från (),polisstyrelserna i och , datainspektionensamt länsstyrelserna i och . Polisstyrelsen i har bifogatyttranden från cheferna för ordnings- och trafikavdelningarna. iMalmöhus län har bifogat yttranden från polisstyrelserna i ochHelsingborgs polisdistrikt. I frågan om åtgärder för att görainformationen om förekommande TV-övervakning effektiv och kontinuerlig m. m.har polisstyrelsen i upplyst följande. har polisen en TV-anläggning för trafikövervakning, enför ordningsövervakning i tunnelbanan, en för ordningsövervakning icentralstationen och en för övervakning av en fjärrmanövrerad garageport vidett arrestintag. - Anläggningen för trafikövervakning omfattar 15 kameror. Denanvänds för att hämta in omedelbar information om trafikläget och göra detmöjligt att dirigera polispersonal till platser där det inträffat trafikolyckorm. Allmänheten informas om att dessa kameror finns genom kungörande iStockholms läns Allmänna kungörelser och genom annonsering en gång 1* 1982/83. JuU1982/83:4 4 i de större tidningarna i . -Anläggningen för ordningsövervakning i tunnelbanan omfattar 54 kameror,placerade på nio tunnelbanestationer. Anläggningen för ordningsövervakning avcentralstationen omfattar nio kameror. Båda anläggningarna används för att geinformation om ordningen inom de övervakade områdena, för att underlätta ocheffektivera polisens övervakning samt för att göra det möjhgt att orienterapolispersonal om platsen för brott, olyckor m. m. Allmänheten informeras omdessa kameror genom skyltning på väl synlig plats vid stationernas ingångar. Skyltarnatorde kunna iakttas av de flesta resenärer. Man kontrollerar skyltarnas skickfortlöpande och skadade skyltar byts ut. Polisstyrelsen i polisdistrikthar uppgett attden TV-övervakning som bedrivs med tillståndspliktig övervakningskamera skerför trafikövervakning på två platser. Kameratekniken får anses medgepersonidentifiering endast i begränsad utsträckning. För att sprida kännedom omövervakningen har polisstyrelsen annonserat i tidningar som är spridda iGöteborg. F. n. diskuterar man att sätta upp skyltar i anslutning till deplatser som övervakas. Datainspektionen har förklarat sig vara tveksam tillfrågan huruvida lagstiftarens ursprungliga intentioner i realiteten haruppnåtts beträffande information om TV-övervakning. Inspektionen understrykerdock, med erfarenhet från sin verksamhet, att det inte är varje enskildövervakning utan den totala övervakningen med TV-kameror, ADB-register m. m.som är väsentlig ur integritetssynvikel. i har anfört följande. Beträffandekameror som övervakar en lokal eller ett begränsat mindre område lämnas denföreskrivna informationen om TV-övervakning regelmässigt endast genom anslagvid det övervakade området. Erfarenhetsmässigt sammanfaller tillståndshavarensoch allmänhetens intressen när det gäller att genom anslag ge effektivinformation om att TV-övervakning är anordnad. Anslagen anses nämligen lika välsom själva anläggningen gagna ändamålet att förebygga tillgrepp, skadegörelse,obehörigt tillträde m. m. - Såvitt gäller kameror som används förtrafikövervakning och liknande ändamål är det ofta mycket svårt att utföraskyltningen så att informationskravet kan anses bli helt tillgodosett. Denytterligare åtgärd som då kommer i fråga är annonsering i ortspressen (vanligtvisen gång ). I praktiken är detta ett mycket kostsamt och i de flestafall ineffektivt sätt att fortlöpande och verksamt upplysa allmänheten omövervakningen. De kameror vid vilka det inte går att sätta upp anslag på etttillfredsställande sätt är emellertid tekniskt begränsade så att de knappastmedger personövervakning i egentlig mening. Avsikten är ju primärt att ge enöversiktsbild av exempelvis trafiksituationen. Kamerornas placering och optikär anpassade till detta syfte. - anser att det inte finns någotbehov av ytterligare föreskrifter i frågan; den praxis som utvecklas, underkontinuerlig tillsyn av justitiekanslern, torde fylla rimliga anspråk. Ingenföreträdare för allmänheten har JuU1982/83:4 5 någonsin hört av sig för att ifrågasätta brukandet av någon TV-övervakningskamera. i har upplyst följande.Länsstyrelsen har meddelat ett par hundra tillstånd att bruka övervakningskamerai länet. De avser huvudsakligen övervakning av affärslokaler ochindustriinfarter. Någon svårighet att informera allmänheten om övervakningenhar inte förelegat. har inte meddelat något tillstånd tilltrafikövervakning med TV-kamera. Svårigheten att informera om sådana tillståndbör kunna bemästras genom information i lokalradion i samband med de alltvanligare trafikprogrammen och genom tidningsannonsering. Bör lagen om TV-övervakning ses över? De flesta remissinstanser är negativatill motionsförslaget. Datainspektionen ansluter sig dock till vad som anförtsi motionen i fråga om behovet av en utredning för att dels se över lagen omTV-övervakning, dels utvärdera det totala integritetsskyddet. Ävenpolisstyrelsen i anser att en översyn behövs.Polisstyrelsen anför dock att vissa skäl talar för att man bör vänta någon tidmed översynen. RPS förklarar att man inte har någon erinran mot förslagetutifrån synpunkten att det är naturligt att lagstiftningen ses över från tidtill annan och anpassas till bl. a. den tekniska utvecklingen. RPS uttalaremellertid att man inte kan tillstyrka en lagstiftningsöversyn somskulle hindra ökad effektivitet och säkerhet i polisens brottsbekämpandearbete. Polisstyrelsen i anser att någon översyn intebehövs. i föreslår att motionen avslås ochlänsstyrelsen i uttalar att det inte finns anledning att nu göranågon översyn av lagen. I sitt yttrande diskuterar RPS främst möjligheten attanvända TV-övervakning som hjälpmedel vid brottsbekämpning. Att lagen begränsarpolisens möjligheter att använda TV-kamera försvårar enligt styrelsenbekämpningen av den grova moderna brottsligheten, främst den organiseradenarkotikabrottsligheten, och styrelsen har därför föreslagitregeringen att lagen skall ändras. Motivet för en lagändring är -anförstyrelsen vidare - att det i spaningsverksamheten, inte minst av sekretess- ochtidsskäl, oftast är en omöjlighet att söka tillstånd av . Härtillkommer enligt RPS problemet att uppfylla lagens krav på information till demsom berörs av övervakningen. RPS anför vidare att dess förslag till regeringen, somenligt styrelsen i viss utsträckning synes mindre förenligt med kravet påvidgad information om att dold TV-kamera används, har resulterat itvångsmedelskommitténs förslag om ändring i lagen om TV-övervakning (se ovanunder . m.). RPS anser att kommitténs förslag tillgodoserpolisens behov. Polisstyrelseni hänvisar till vad chefen för JuU1982/83:4 6 ordningsavdelningen och chefen för trafikavdelningenanfört. Chefen för ordningsavdelningen anser att det inte finnsnågot att erinra mot lagen om TV-övervakning i dess nuvarande utformning ochatt den information som lämnas om övervakningen är fullt tillräcklig. Chefen för trafikavdelningen anser att TV-övervakning avtrafiken inte kan vara till men för de enskilda människorna. Han ser dentvärtom som ett nödvändigt komplement till de övriga åtgärder som syftar tillatt skydda trafikanterna mot olika faror och även som ett värdefullt instrumentför att trygga framkomligheten och på så sätt motverka nedsmutsning av miljöngenom avgaser. Mot denna form av TV-övervakning krävs enligt hans mening ingetintegritetsskydd eftersom det bara är två-tre av de 15 kamerorna i distriktetsom är monterade så att personer kan identifieras. Att en vårdslös föraresbilnummer stundom kan avläsas kan enligt hans uppfattning självfallet inteutgöra en kränkning. Om TV-övervakningen i tunnelbanan anför chefen förtrafikavdelningen att den har visat sig vara ett synnerligen verksamhet medel ipolisens strävan att lämna allmänheten skydd och hjälp. Han anser att "denstora lojala allmänheten" uppfattar övervakningen som enbart positiv. Detär -fortsätter han - allmänt känt att resenärer i samband med ingripanden oftauttrycker sin tillfredsställelse över kamerornas existens. Enligt hans meningbidrar denna övervakningsmetod tveklöst till att allmänheten inte anser sigbehöva avstå från att resa under vissa tider på grund av rädsla förövergrepp o. d. I fråga om övrig TV-övervakning i polisiär verksamhethänvisas i yttrandet till kraven på säkerhet och integritet i samband medfrihetsberövanden och till polismännens krav på insyn som skydd mot påståendenom övergrepp. Chefen för trafikavdelningen anför vidare att det tordevara förenat med stora svårigheter att för framtida behov kontinuerligt ochutan urskillning lagra all den information som polisen får genom sinTV-övervakning; det skulle också sakna värde och vara ekonomiskt oförsvarligt.Endast vid enstaka tillfällen, som när brott av en händelse begås framför enkamera, torde det enligt vad som anförs i yttrandet vara meningsfullt att göraen inspelning; men eftersom det då gäller säkrande av bevis torde inte någonsintegritet bli kränkt. Polisstyrelsen i anser att mansäkerligen utifrån innehållet i lagen kan komma till rätta med endel av de olägenheter motionärerna pekar på, exempelvis videoupptagning ochbevarande av information. Enligt polisstyrelsen är en svårighet helt naturligtdet förhållandet att länsstyrelserna endast undantagsvis torde ha tillgångtill tekniskt kunnig och erfaren personal som rätt kan bedöma ansökningar frånenskilda och de konsekvenser som kan följa av enskildas installationer; medstor sannolikhet finns här inbyggda problem värda att uppmärksamma. Det ärenligt polisstyrelsen sålunda tämligen klart att lagstiftningen ochtillämpning- JuU1982/83:4 7 en av den visar på vissa oklarheter som behöver justeras,varför en översyn otvivelaktigt behövs. Om nu är rätta tiden eller om man börvänta något eller anser poHsstyrelsen vara svårbedömt. Dock talarenligt polisstyrelsen vissa skäl för att man bör vänta någon tid medöversynen. Datainspektionen instämmer i motionärernas oro över denkoppling mellan TV-, tele- och ADB-teknik som pågår. Denna koppling kan enligtinspektionen skapa allvarliga problem för integritetsskyddet i detsvenska samhället. Inspektionen anför att integritetsskyddslagstiftningenständigt måste utvärderas och korrigeras för att kunna uppfylla lagstiftarensursprungliga intentioner. Detta gäller enligt inspektionen i synnerhet dålagstiftningen knutits till en teknisk företeelse, som är fallet när det gällerlagen om TV-övervakning och även datalagen, vilken ständigt har utvärderatssedan sin tillkomst och ändrats senast . Den enligtinspektionens uppfattning nödvändiga utvärderingen är i än högre grad behövligdå utvecklingen inom elektroniken är så snabb som den varit under de senastedecennierna. Denna utveckling kan förväntas fortsätta under överskådligframtid, anför inspektionen, och därför är de i motionen antydda framtidsvisionernaur teknisk synvinkel inte långt borta. Mot det ovan förda resonemanget talar enligt datainspektionengivetvis den traditionella synpunkten att lagarna inte får ändras för ofta.Lagstiftaren har dock - på grund av den tekniska utvecklingen - ställts infören ny situation. Inspektionen befarar att lagstiftningen snabbt kan kommaohjälpligt efter om den inte försöker hålla jämna steg med utvecklingen. i anför att den enligtmotionärerna snabba tekniska utvecklingen på området inte har berettlänsstyrelsens handläggare eller beslutsfattare några större problem.Länsstyrelsen vill dock gärna framhålla att handläggningen av ärendena omTV-övervakning redan med nuvarande lagstiftning kräver stora arbetsinsatser omtillståndsprövningen skall kunna hållas på den nivå som lagstiftaren avsett. uppger att ansökningar om och tillstånd tillinspelning av TV-upptagning har förekommit i ett begränsat antal falli . har tillståndshavarna varit banker. Till tillståndenhar knutits bestämmelser om vilka som får ta del av inspelat material och om dentid -oftast högst - materialet får bevaras. i anser att lagen fungerar väloch anför att gränsdragningen kring den enskildes skydd har lämnats över åträttstillämpningen. Vid minsta tvekan om att otillbörligt intrång kan uppkommai den enskildes personliga integritet ser till att ansökningenmodifieras. Detta fordrar enligt i många fall besök på platsen.Lagen har- fortsätter - sin största effekt genom att dess blottaexistens avhåller från ansökningar som skulle kunna medföraintegritetskränkning- JuU 1982/83:4 I detta betänkande behandlar utskottet en motionvari begärs en översyn av lagen (1977:20) om TV-övervakning. Tillstöd för motionsönskemålet anförs att användningen av TV-övervakning har ökatkraftigt som den tekniska utvecklingen snabbt fortskrider och öppnarnya möjligheter till sådan kontroll att den personliga integriteten lätt kanhotas. De gällande bestämmelserna om TV-övervakning bör därför enligtmotionärerna utvärderas och frågan om reglernas anpassning till ny teknikprövas. Lagenom TV-övervakning syftar till att stärka den enskildes skydd motintegritetskränkningar i samband med övervakning och bevakning som sker medTV-apparatur. Ett principiellt, straffsanktionerat förbud mot doldTV-övervakning har införts genom lagen. Den som använder en övervakningskameraär sålunda skyldig att fortlöpande och på ett verksamt sätt upplysa om kameranoch dess brukande. Enligt lagen skall övervakningskamera brukas med tillbörlighänsyn till enskilds personliga integritet. Det krävs tillstånd att ha enövervakningskamera så anbringad att den kan riktas mot platser som är upplåtnaför eller annars nyttjas av allmänheten, t. ex. gator, torg ochjärnvägsstationer. Tillståndsplikten är straffsanktionerad. Tillståndsfrågorprövas av , som också har att utöva en fortlöpande tillsyn.Länsstyrelsen skall i samband med att tillstånd ges meddela föreskrifter om bl.a. hur övervakningen får anordnas och hur upplysningar om övervakningen skalllämnas. Om något otillbörligt intrång i enskilds personliga integritet skulleuppkomma efter tillståndsbeslutet får återkalla tillståndet ellerändra föreskrifterna. beslut kan överklagas hos regeringen genombesvär. Justitiekanslern har rätt till besvärstalan för att tillvarata allmännaintressen. remissbehandling av motionen har de flesta remissinstansernaförklarat sig vara negativa till motionsförslaget. Datainspektionen anser dockatt lagen om TV-övervakning bör ses över och att det totala integritetsskyddetbör utvärderas. Också polisstyrelsen i har uttalat sigför en översyn, om än först . Utskottethar tidigare i samband med motioner om telefonavlyssning uttalat (JuU1981/82:35 s. 6 f. och 1981/82:54 s. 4) att det är ett viktigt intresse fråndemokratisk synpunkt att diskussionen om enskildas integritet i förhållandetill myndigheterna alltid hålls levande, inte minst mot bakgrund av denutveckling som har lett till att det nu finns teknik som innebär betydligtstörre risker för integritetskränkningar . Därvid har utskottetockså framhållit att en minskad vaksamhet när det gäller integritetsfrågor kanleda till en avtrubbning i den allmänna uppfattningen att integritetskränkningarendast undantagsvis kan godtas i ett samhälle av den typ vi har. Utskottet villi detta ärende understryka att de gjorda uttalandena givetvis har fullgiltighet även när det gäller sådana frågor om bevakning och JuU1982/83:4 9 övervakning med TV-kameror som aktualiseras genommotionen. I detta sammanhang finns det anledning att särskilt beakta attTV-övervakning kan utföras inte enbart av myndigheter utan också av enskilda,t. Mot denna bakgrund hyser utskottet förståelse för den orosom motionärerna ger till känna inför den tekniska utvecklingens möjlighetertill övervakning och kontroll. Utskottet vill emellertid framhållaatt lagen om TV-övervakning har till syfte just att förstärka den enskildesskydd mot integritetskränkningar. Sålunda uppställs i lagen ett uttryckligtkrav på att tillböriig hänsyn skall tas till enskildas personliga integritetnär övervakningskamera används. Det förtjänar också att betonas att doldTV-övervakning i princip är förbjuden, att tillstånd krävs föratt sätta upp kameror som kan riktas mot platser där allmänheten vistas och attett tillstånd när som helst kan återkallas om det skulle uppkomma otillbörligtintrång i enskilds personliga integritet. Ingen av remissinstanserna har gjort gällande att detskulle föreligga brister i lagen om TV-övervakning. Det har heller inte framförtsnågra önskemål om förändringar i lagen. De remissynpunkter som stödermotionsyrkandet har i stället sin grund i farhågor att utvecklingen kan kommaatt leda till framtida integritetskränkningar, uppkomna till följd av dentekniska utvecklingen och ett utnyttjande av skilda former av teknik förursprungligen icke avsedda syften. Utskottet anser inte att de nu rådandeförhållandena ger anledning till några åtgärder från sida. mening finns det alltså f. n. inte skäl att göra en översyn av lagenom TV-övervakning. Det är dock angeläget att utvecklingen på området följs medstor uppmärksamhet, inte minst i förebyggande syfte, samt att initiativ tillöversyn tas när det påkallas av utvecklingen. Med dessa uttalanden avstyrkerutskottet bifall till motionen. attriksdagen avslår motion 1981/82:1705. Närvarande: (), (), KarinSöder (c), (), i (s), (), (), (), (), SvenMunke (m), i (fp), (), Hans GöranFranck (s), () och (). JuU 1982/83:4 10 KarinSöder (c) och () anför: Motionentar upp den mycket angelägna frågan om hur den enskildes personliga integritetskall kunna skyddas på ett tillfredsställande sätt när den snabbatekniska utvecklingen öppnar möjligheter till kontroll och övervakning på ettsätt som inte kan överblickas. Nya möjligheter öppnas till lagring avinformation i form av videoteknik som sedan kan kopplas till ADB-tekniken meddess oerhört stora kapacitet att lagra och behandla information. Visserligenhar det ännu inte påtalats några missförhållanden som skulle kunna hänförastill brister i lagen om TV-övervakning.