bet · G601KrU13 · 1982-12-31 00:00:00 — I motion 1981/82:564 av . (m) yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen framförts om behov av åtgärder för att skydda landskapsbild ochkulturminnen. I motion1981/82:1317 av m. fl. (c, s, m, fp) yrkas 1. att riksdagenbeslutar uttala sig för att i sin bidragsgivningprioriterar timmerhusbebyggelse, 2. att riksdagenbeslutar uttala sig för att utvecklingsarbetet i byggnadsvården i ökadutsträckning ägnas timmerhusen. Motion 1981/82:564 Motionsyrkandet är generelltutformat. Motionärerna uppehåller sig emellertid i motiveringen huvudsakligenvid frågan om åtgärder för att bevara det skånska landskapets särprägel. Somskyddsobjekt nämner de pilevallar, äldre vägar, parker och lövskogsområden ianslutning till slott och herrgårdar, bybebyggelse, fiskelägena och de gamlastationssamhällena. Motionärerna anför att länsstyrelserna i kommer attredovisa ett gemensamt kulturminnesvårdsprogram och att detta tillsammans medlänens naturvårdsplaner bildar underlag för bevarandeinsatser. 1 första handbedöms frivilliga insatser från regionala myndigheter, kommuner och enskildaböra komma i fråga. Genom effektiviserat samarbete och information bör mycketkunna åstadkommas. Motionärerna pekar på att hembygdsförbund och -föreningarhar en viktig uppgift att entusiasmera till frivilliga bevarandeåtgärder. Ettökat samarbete mellan länsstyrelserna och lantbruksnämnderna måste också tillför att bevara jordbrukslandskapets speciella karaktär. Motionärerna uttalarvidare att även om frivilliga överenskommelser bör utgöra grunden förbevarandeplaner, självfallet också de skyddsinstrument i form av olikaspeciallagar till skydd för natur, fornminnen och byggnadsminnen som finnsmåste komma till användning. Slutligen anför motionärerna att om de angivnaåtgärderna skulle visa sig otillräckliga ytterligare åtgärder för attåstadkomma ökat hänsynstagande till kulturlandskapets skydd måste övervägas. 1 1982/83. KrU1982/83:13 2 Motion 1981/82:1317 I motionen anförs att svenskbyggnadskultur väse"ntligen är en timmerhuskultur. Mofionärerna utvecklarskälen härför. De anför vidare att, trots att timmerbebyggelse tillhör detvärdefullaste vi har i svensk byggnadskultur, den är starkt hotad avförstörelse. Stora delar av timmerhusbebyggelsen saknar ekonomiskbetydelse och underhålls inte. Röta, rivningar och hänsynslösa ombyggnaderförintar därför stora värden. Alltför litet görs för att skydda ochbevara äldre timmerbyggnader. Motionärerna anser mot den angivna bakgrunden att hotet omen snabb förstörelse måste mötas med omedelbar och konsekvent satsning på dennadel av vår byggnadskultur. Det måste vara ett primärt mål för samhälletsinsatser inom kulturminnesvården att rädda de väsentligaste delarna avtimmerbebyggelsen åt eftervärlden. Detta måste vara ett riktmärke vidbidragsgivningen till byggnadsvården och vid samarbetet kring andra stödformer.Alla som företräder kulturminnesvården måste också öka sina insatser för vårdoch rådgivning i ett utvecklat samarbete med byggnadsnämnder, kulturnämnderoch andra med ansvar på området. Motionärerna hävdar att det utvecklingsarbete som riksantikvarieämbetethittills bedrivit i mycket ringa grad avsett bebyggelse i trä. De anför att enökad utvecklingsverksamhet på detta område skulle underlätta möjligheten attbevara den äldre timmerbebyggelsen, både den som kan ifrågakomma för bidrag ochden som kan bevaras helt i enskild regi. Motion 564 (m) syftar till åtgärderför att skydda landskapsbild och kulturminnen. I motionsmotiveringen behandlashuvudsakligen åtgärder för att bevara det skånska landskapets särprägel.Motionsyrkandet är emellertid generellt utformat. Utskottet behandlar därförmotionen från denna utgångspunkt. Motionärerna anför att ettkulturminnesvårdsprogram för tillsammans med båda länens naturvårdsplanerbör bilda underlaget för bevarandeinsatser. Sådana bör i första hand varafrivilliga men även speciallagstiftningen på kulturminnesvårdsområdet börtillämpas. Om de i motionen angivna åtgärderna skulle visa sig otillräckligamåste ytterligare åtgärder övervägas för att åstadkomma ett skydd förkulturlandskapet. Utskottet vill inledningsvis erinra om att man under desenaste årtiondena allmänt börjat uppmärksamma de värden som finns bevarade isammanhållna kulturmiljöer. var intresset främst koncentrerat tillvärdet av enstaka särskilt värdefulla objekt. Den angivna förskjutningen isynsätt kan ses som en direkt följd av de stora förändringar som skett i denfysiska miljön i våra tätorter. Också de förändringar som orsakats av denfortfarande pågående rationaliseringen av jordbruket har spelat sin roll. Detnya Synsättet på kulturminnesvården har kommit till uttryck bl. a. genom de KrU1982/83:13 3 riktlinjer som gäller för den statliga kulturpolitiken.Enligt det s. k. bevarandemålet skall kulturpolitiken verka för att äldretiders kultur tas till vara och görs levande. Kulturminnesvården skall inriktaspå att bevara också samlade miljöer vid sidan av den traditionellamonumentvården. Under den fysiska riksplaneringen har frågan omtillvaratagande av kulturminnesvårdens intressen ägnats stor uppmärksamhet.Genom att blivit regional myndighet för kulturminnesvården hardet regionala och lokala arbetet på området underlättats. och statens planverk gav i december1978 ut en vägledning till kommuner och länsstyrelser om program förkulturminnesvården. Enligt vad utskottet inhämtat har sådana program antagitsi två län och arbetet på att utforma sådana pågår i omkring två tredjedelar avlänen. Länsstyrelserna i kommer att i innevarande månad ta ställning tillett förslag till gemensamt kulturminnesvårdsprogram. Program för kulturminnesvårdenkan enligt utskottets mening bli viktiga instrument för att ta till varakulturminnesvårdens intressen inom ramen för den fortsatta fysiska riksplaneringen.I överensstämmelse med vad motionärerna anför är också naturvårdsplaner förlänen av betydelse för att bevara kulturlandskapet. Det finns i anslutning till det sagda skäl nämna attriksantikvarieämbetet och ger uten skrift, som tar upp spörsmål som rör samarbetet mellan naturvård ochkulturminnesvård. Vidare har en arbetsgrupp med företrädare förlantbruksstyrelsen, och lagt framförslag om hur samarbetet mellan lantbruksnämnderna och länsstyrelserna skallkunna effektiviseras så att naturvårdens och kulturminnesvårdens intressen påolika sätt skall kunna bättre beaktas inom jordbruket. Rapporten harremissbehandlats och bereds f. n. inom (se även JoU1981/82:19, rskr 1981/82:77). I den ovannämnda vägledningen från bl. a.riksantikvarieämbetet om program för kulturminnesvården frarrihålls betydelsenav en samordning i arbetet med regionala och kommunala program. Vidare framhållsvikten av att programmen ges en bred förankring i samhället. Det intresse ochde kunskapersom finns i bl. a. hembygdsföreningar måste tillvaratas. Utskottetvill understryka dessa synpunkter. Då det gäller frågan om lagstiftningen påkulturminnesvårdens område vill utskottet framhålla följande. Inom pågår en översyn avfornminneslagen, bygg-nadsminneslagen och annan lagstiftning påkulturminnesvårdens område, som syftar till att utreda förutsättningarna för enenhetlig kulturminnesvårdslag. Enligt vad utskottet inhämtat övervägs därvid bl. a.möjligheterna att skapa regler som kan användas för att skydda reservat ellerkulturminnesvårdsområden . Reglerna skulle kunna användas i fall därnaturvårdsintresset KrU1982/83:13 4 inte räcker till för att ett område skall kunna skyddasenligt reglerna i naturvårdslagen. utredningsarbete förutsätter attförslaget skall vara anpassat till en ny plan- och bygglag. Avsikten är att enny lagstiftning om kulturminnesvården skall kunna träda i kraft meden ny plan-och bygglag. Arbetet på en ny plan- och bygglag bedrivs inombostadsdepartementet. Man arbetar med den målsättningen att en ny lag skallkunna föreläggas . I fråga om innehållet i det.förslag till enplan- och bygglag som bearbetas i nämnda departement begränsar sig utskottethär till att framhålla att bevarandeintressena starkt uppmärksammats. Dettagäller särskilt i fråga om sådana områden och objekt som i ett nationelltperspektiv bör skyddas eller vårdas. Utskottet anser under hänvisning till det anförda attnågot riksdagsinitiativ med anledning av motion 564 inte är påkallat. Motion 1317 (c, s, m, fp) syftartill ökade insatser för att bevara timmerhusbebyggelse. Motionärerna vill delsatt i sin bidragsgivning skall prioriteratimmerhusbebyggelse, dels att utvecklingsarbetet i byggnadsvården i ökadutsträckning skall ägnas timmerhusen. Utskottet har inhämtat uppgifter frånriksantikvarieämbetet beträffande de i motionen upptagna frågorna. Det har därvid framhållits att myndighetens bidragsgivningbaseras på länens planering och prioriteringar och att man f. n. kan utläsa entrend mot att satsa på framför allt de kulturhistoriskt värdefulla"överloppshusen", dvs. hus som saknar eller har ytterst ringafunktion. Dessa är ofta starkt hotade. I har i sinplanering formulerat just en sådan prioriteringsprofil för bidragsgivningen.Vidare har framhållits att vissa medel, som av arbetsmarknadsskäl beviljats detvå , till stor del använts för projekt i skogslänen i mellerstaoch norra och att timmerbyggnaderna därigenom blivit en tungbidragskategori. Utskottet anser mot bakgrund av den information sominhämtats rörande bidragsgivningen till timmerhus och till andra projekt attdet inte är motiverat att tar något inifiativ med anledning av motion1317 i denna del (yrkande 1). Beträffande det utvecklingsarbete somriksantikvarieämbetet bedriver innehåller de inhämtade upplysningarna bl. Myndigheten har begränsade resurser för utredningsarbeteoch forskning. Man har inom ramen för resurserna tvingats prioritera de mest akutaproblemområdena. Problem som är förknippade med puts och avfärgning av puts hardärvid ägnats särskild uppmärksamhet liksom målningsfrågor generellt. Vård ochbevarande av timmerbyggnader har emellertid ofta anknytning till dessa frågoreftersom många äldre timmerhus är reveterade eller panelade och målade. KrU1982/83:13 5 har ocksåhänvisat till vissa projekt och rapporter på området, bl. a. ett projekt - Dennodiska trästaden - som utgjorde underlagsmaterial för insatserna och som kommer att följas upp vid riksantikvarieämbetetshöstmöte. Vidare har riktlinjerna för ett nytt tvåårigt projekt lagts upp. Träi äldre byggnader - anvisningar för underhåll och reparation. Myndigheten har slutligen pekat på några initiativ somtagits på regional nivå när det gäller timmerbyggnadstraditionen. höllsett symposium i ämnet i arrangerat av och iJämtlands län. Delvis som en följd av detta symposium har länsmuseumsforskningsråd tagit upp frågan om att inrätta ett ,knutet fill museet. I de överläggningar som förs har ämbetet därvid förutsattatt en sådan verksamhet skulle koncentreras kring den egna regionensbyggnadstradition och därigenom ge möjlighet till breddad och fördjupadkunskap. Den lämnade redovisningen visar att riksantikvarieämbetet- inom ramen för resurser som kunnat ställas till myndighetens förfogande förutvecklingsarbetet - ägnar timmerhusbyggnader en betydande uppmärksamhet. Medhänsyn härfill och med beaktande av att prioriteringar av det slag som här är ifråga i första hand bör ankomma på myndigheten anser utskottet att motion 1317i här aktuell del (yrkande 2) inte bör föranleda någon åtgärd. 1. beträffande åtgärder för attskydda landskapsbild och kultur minnen attriksdagen avslår motion 1981/82:564, 2. beträffande ökade insatser föratt bevara timmerhusbebyggel se attriksdagen avslår mofion 1981/82:1317. Närvarande: (m), (), TyraJohansson (s), (), (), (),(), (), (), (), (), (vpk), (), SfinaGustavsson (c) och ().