bet · G601SoU26 · 1982-12-31 00:00:00 — Om vid läkemedelsprövningen på grund avett ämnes beroendeframkallande egenskaper och förutsebara missbruksrisk anseratt det medlet bör klassificeras som narkotika görs formellt en framställningtill regeringen med begäran om förordnande enligt 1 § narkotikaförordningen.Till framställningen fogas förefintlig dokumentation av betydelse förregeringens ställningstagande. Handläggningstiden inom ärenligt uppgift i genomsnitt ca en månad. Det kan dock förekomma fall som tarlängre tid i anspråk. Vad angår läkemedelsprövning ärhandläggningstiden i genomsnitt . Av de ämnen som f. n. är klassificerade som narkotika årenförhållandevis liten del narkotiska läkemedel. Då ett läkemedel registreras av är somregel medlets beroendeframkallande egenskaper och eventuella missbruksriskerklarlagda. Handläggningstiden för en "omregistrering" blir därför iförekommande fall förhållandevis kort eftersom erforderlig dokumentation dåfinns tillgänglig. Handläggningstiderna tenderar däremot att bli långa i sådanafall då narkotiska effekter inte dokumenterats i samband med läkemedelsregistreringenmen sådana effekter senare väl kan misstänkas på grund av praktiskaerfarenheter. I sådana fall tas enligt uppgift en tämligen omfattande utredningfram angående läkemedlets egenskaper. Detta arbete kan i praktiken varafidsödande. Den s. k. internationella listningen av narkotika tarenligt uppgift ca 1-1 1/i anspråk från det frågan därom väckts. Narkotikabegreppet är av grundläggande betydelse för alllagstiftning som rör narkotika. Detta gäller såväl regleringen av den legalahanteringen som beträffande missbruk och olovlig befattning med narkotika.Avgränsningen av begreppet kan på grund av de stränga straffreglerna ha mycketkännbara konsekvenser för den enskilde. Det är därför frånrättssäkerhetssynpunkt nödvändigt att ställa stora krav på den utredning somligger till grund för ett förordnande enligt 1 § narkotikaförordningen.Samtidigt är det givetvis angeläget att narkotikabegreppet har en sådanutformning att möjligheterna att snabbt ingripa mot nya narkotiska preparatinte onödigtvis försvåras. SoU1982/83:26 11 särskilt om preparatet tillkommit i spekulativt syfte. Utskottet konstaterar att vad som huvudsakhgen orsakartidsåtgång i vissa ärenden om klassificering av ett ämne som narkotika är svårighetenatt införskaffa tillräcklig dokumentafion. Problemet ligger egentligen inte isjälva lagstiftningen. Det är vidare svårt att genom lagstiftningsåtgärderstoppa preparat om vilka man ännu inte säkert vet om de utgör narkofika, bl. a.med hänsyn till de straffbestämmelser som gäller på narkotikaområdet. skall emellertid enligt sinadirektiv även föreslå erforderliga lagstiftningsåtgärder motnarkotikamissbruket. Utskottet förutsätter att kommissionen därvid ocksåkommer att överväga om det finns skäl att ändra gällande bestämmelser vad angårsamhällets kontroll av nya narkotiska preparat. Vid angivna förhållanden bör motion 1982/83:837 inteföranleda någon åtgärd i här aktuell del (yrkande 2).Motionsyrkandet avstyrks således. I motion 1982183:1667 av ToreNilsson (m) begärs åtgärder för bekämpning av narkotikaodlingar iproducentländerna. Motionären föreslår bl. a. att svenskt bistånd tillutvecklingssektorn binds till bekämpning av förekommande narkotikaodhngar. Denhittills av understödda bekämpningen av narkotikaodling iproducentländerna bygger på frivillig övergång till annan odling, vilket enligtmotionären har lett till att narkotikaodling har kunnat fortsätta. Motionärenframhåller vidare att frivillighet i narkotikaodlingen strider mot de avSverige underskrivna mot narkotika, vilka förbjudernarkotikaodling för den kriminella marknaden. I linje med detta bör enligtmotionären finansiella stöd till odlingsbekämpningsprogramsöm bygger på frivillighetens princip inte fortsätta. Motionären påpekar ocksåatt det i amerikanska jordbruket använda ogräsmedlet paraquat är ett effektivtmedel att använda vid bekämpning av narkotikaodlingar. tillskapades (United NationsFund for Drug Abuse Control, ) för att finansiera aktionsprogram motnarkotikahanteringen, vilka kräver större resurser än de som är tillgängliga iden ordinarie FN-budgeten. erhåller sina bidrag på frivillig basis frånregeringar, organisationer och privata källor. a. projekt somsyftar till att motverka den illegala tillgången, handeln och efterfrågan pånarkofika. De huvudsakliga verksamhetsområdena avser stöd till integreradeprogram för landsbygdsutveckling som syftar bl. a. till att förse odlare avopiumvallmo med alternativ och att höja deras levnadsstandard. Beträffandeinternationella insatser för att bekämpa narkotikamissbruket 1'* 1982/83. SoU1982/83:26 12 anförde dåvarande socialministern i proposition1981/82:143 om åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket bl. a. följande(s. 61-62): Narkotikaproblemet är ett globaltproblem. Ett intensifierat internationellt samarbete utgör ett centralt inslagi kampen mot narkofikamissbruket. I det följande anger jag hur kanmedverka härtill. Vi kan inte stå passiva inför vetskapen om att alltmernarkofika produceras i världen. Ett vikfigt syfte med det internationellanarkotikaarbetet måste vara att förmå de länder som inte vidtar tillräckligaåtgärder inom narkotikaområdet att stärka sina insatser. Det gäller både ländersom producerar narkotika och som har ett omfattande missbruk. Produktionen av narkotika kan inte stoppas utan att en radpolitiska, ekonomiska och sociala förhållanden i producentländerna genomgåromfattande förändringar. Speciell uppmärksamhet bör ägnas åt de sociala ochekonomiska förhållandena i dessa läner. Detta är en viktig uppgift för FN:sgeneralförsamling, FN:s ekonomiska och sociala råd och andra FN-organ som ärinvolverade i utvecklingsarbetet. bör medverka till att dessa problemuppmärksammas mer. Producentländerna måste kunna påräkna bistånd frånnarkotikakontrollorganen, den internationella narkotikakontrollstyrelsen ochFN:s narkotikadivision. Möjligheterna härtill begränsas av debegränsade resurser som dessa organ har. bör även i fortsättningenverka för att dessa organ får tillräckliga resurser för att kunna bedriva sittarbete på ett ändamålsenligt sätt. Det är vidare av stor vikt att de mer utvecklade ländernaaktivt stöder producentländerna i deras kamp mot den illegala hanteringen mednarkotika. Detta kan ske genom bl. Narkotikafondensverksamhet stämmer väl överens med andra utvecklingssträvanden i tredjevärlden. En integrerad landsbygdsutveckling är ofta en nödvändig förutsättningför att socioekonomiska förändringar skall kunna åstadkommas. Genom attförbättra de allmänna levnadsbetingelserna för den fattigajordbruksbefolkningen i dessa länder skapas ett effektivt motvärn mot enfortsatt narkotikaproduktion. Fondens projekt har därför inneburit att dennabefolkning fått sjukvård, utbildning och hjälp till en förbättrad socialsituation. Ett aktivt deltagande från de berörda människorna själva ärbetydelsefullt för att resultat skall kunna uppnås. Det är också nödvändigt attregeringarna i producentländerna engagerar sig i dessa insatser och genomförkraftfulla åtgärder mot illegal odling och tillverkning. Genom sin inriktning på just opium har fonden visat attgoda resultat kan åstadkommas med en landsbygdsutveckling som slårmot narkotikan. Dessa erfarenheter och insikter bör tas till vara av enskildaländer och internationella finansieringsorgan. Det är nödvändigt att andrainternationella utvecklingsorgan i fortsättningen ger ökad uppmärksamhet åtfondens insatser. tillhör de störstabidragsgivarna fill . engagemang inom ramen förnarkotikafondens verksamhet är emellertid beroende av vilka projekt sompresenteras (Jfr SoU 1981/82:43 s. 38-39). Den svenska bidragsgivningen ärenligt uppgift baserad på uppfattningen att fondens roll är att initiera,samordna och utvärdera olika projekt, medan det SoU1982/83:26 13 bör ankomma på mottagarländerna att genomföra de reellaförändringar som är nödvändiga. Regeringen beviljade 4 milj. kr. -avseende verksamhet - för projekt med integrerad landsbygdsutvecklingi opiumpro-ducerande byar i och . Enligt vad utskottetinhämtat avser 2,5 milj. kr. projekt i och 1,5 milj. kr. bidragsgivning för utvecklingsprojekt i har upphört. saknar resurser för internationellakontrollinsatser. Fondens medel används uteslutande för utvecklingsarbeten. Denkontroll som förekommer i det mellanstatliga arbetet utövas av Internationellakontrollstyrelsen (, INCB), vars uppgiftär att kontrollera efterlevnaden av allmänna narkotikakonvention och1971 års konvention om psykotropa ämnen. INCB har eget sekretariat förlagt i Wien.Kontrollstyrelsens ledamöter utses av FN:s ekonomiska och sociala råd (ECOSOC,United Nations Economic and ). ECOSOC har sex funktionella kommissioner (United Nations Commission on Narcotic Drugs). Kommissionenhar policy-skapande uppgifter. Vid möte enades kommissionen om en långsiktigstrategi och ett femårsprogram för narkotikakontrollen som slutligt antogs avFN:s generalförsamling . Den långsiktiga strategin fastslår bl.a. att den illegala odlingen och handeln med narkotika måste stoppas. Deninternationella kontrollen måste förbättras. En ökad förebyggande verksamhetär nödvändig liksom satsning på vård, rehabilitering och social integration avnarkotikamissbrukare. I femårsprogrammet ingår 22 olika projekt. Dessa omfattaren rad olika frågor som t. ex. en översyn av den allmännanarkotikakonventionen, effekfivisering av narkotikakontrollen, utbyte averfarenheter inom såväl vårdområdet som förebyggande åtgärder och informationsamt utveckling av forskning om droger. sekretariat.Division of Narcotic Drugs (DND), har ansvaret för att förverkliga programmet. Vad beträffar svenska insatser mot illegala odlingar ochhandel med narkotika skall enligt sina utredningsdirektiv(Dir. 1982:100), bl. a. lägga fram förslag om insatser genom internationellaorgan i syfte att effektivt motverka världshandeln med narkofika. I direktivenframhålls bl. a. att den svenska marknaden till allra största delen förses medheroin från odlingar i och att tecken tyder på att heroin från bl.a. dessa odlingar nu i allt större mängder söker sig till . Detta kan isin tur leda till att stora mängder heroin förs in på den svenska narkot ikamarknaden. Det är enligt utskottets mening angeläget, framför alltmed hänsyn till narkotikamissbrukets omfattning och förödande socialakonsekvenser för den enskilde, att även på det internationella planetdelfar aktivt i SoU1982/83:26 14 kampen mot narkotikamissbruket inom de ramar som detinternationella umgänget förutsätter. Det utvecklingsarbete som bedrivs av FN:snarkotikafond är ett viktigt inslag i dessa strävanden. Då även skall se över frågor om insatser genominternationella organ i syfte att effektivt motverka väridshandeln mednarkotika avstyrker utskottet bifall till motion 1982/83:1667. Upplysning och information på drogområdet I budgetpropositionen (s. 168-171)föreslås . under anslaget //. Upplysning och information pådrogområdet. För statens ungdomsråds verksamhet med upplysning om alkohol- ochnarkotikaproblemen beräknas 4,1 milj. kr. Till nämnd föralkoholfrågor föreslås sammanlagt . för informationskampanjer ochövriga informationsåtgärder, varav . för fortsatta insatser inomarbetslivet. För egen verksamhet inom drogområdet beräknas . I motion 1982/83:1309 av () och RuneGustavsson (c) begärs att anvisar ytterligare 2,5 milj. kr. Upplysning och information på drogområdet (yrkande 1). Enligtmotionärerna bör ytterligare 1 milj. kr. anslås till stöd förungdomsorganisationernas upplysning om alkohol- och narkotikaproblem. Bidragetbör fördelas av i samråd med . Motionärernaanför vidare att ytterligare 1 milj. kr. bör anvisas till en ny riktadinformationssatsning mot främst hasch vilka medel bör disponeras avsocialdepartementet. Dessutom bör enligt motionärerna ytterligare 500 000 kr.anvisas för utveckling av material och metoder för alkohol- ochnarkofikaförebyggande arbete inom primärvården. I motion 1982/83:1823 av m. fl. (m) yrkasatt under anslaget Jl. Upplysning och information på drogområdetanvisar eft i förhållande till regeringens förslag . (yrkande 6). Enligt motionärerna bör statligt stöd inte utgåtill de kamrafstödjande åtgärderna på arbetslivets område. Sådana åtgärder börenligt motionärerna finansieras av fackföreningsrörelsen. Utskottet konstaterar till att börja med att det råderbred politisk enighet om de långsiktiga målen för kampen mot missbruk avalkohol och narkotika. Målsättningen för alkoholpolitiken innebär bl. a. attden totala alltför höga konsumtionen av alkohol skall begränsas, atf man skallkomma till rätta med alkoholmissbruket och att alkoholpolitiken skall sättas ini sitt sociala sammanhang. informationsinsatser och en aktiv prispolitikutgör viktiga element i alkoholpolitiken. Insatserna på alkoholpolitikensområde skall vidare kompletteras med insatser för vård och rehabilitering avmissbrukare. Vad beträffar narkotikapolitiken är målet ett narkotikafrittsamhälle (se ovan s. 5). Genomsocialtjänstreformen har socialnämnden ålagts eft särskilt ansvar SoU1982/83:26 15 a. insatser i syfte att förebygga missbruk. Enligt11 § socialtjänstlagen (1980:620) skall socialnämnden arbeta för att förebyggaoch motverka missbruk av alkohol och andra beroendeframkallande medel. Insatserför barn och ungdom bör därvid ägnas särskild uppmärksamhet. Socialnämndenskall genom bl. a. information till myndigheter, grupper av enskilda och genomuppsökande verksamhet sprida kunskap om skadeverkningar av missbruk och om dehjälpmöjligheter som finns. Bestämmelsen infördes i socialtjänstlagen påutskottets begäran (se SoU 1979/80:44 s. 56). Utskottet uttalade därvid att detligger i linje med de allmänna riktlinjerna för socialtjänstreformen att dealkoholpolitiska målen redovisas som delmål för . Utskottetanförde vidare atf preciseringar i detta avseende kan förväntas ge socialnämndernastöd i det angelägna arbetet med att motverka alkohol- och narkotikamissbruk. Målsättningen för droginformafionen har i huvudsakformulerats enligt följande. Målsättningen för informationen innebär attinformationen skall sätta in missbruksproblemen i deras sociala sammanhang ochvidga medvetenheten om att människors sociala svårigheter måste mötas medöppenhet och vilja till solidariska insatser. Den skall också medverka till ensådan förändring i synen på dem som har skadats genom missbruket aft derasdelaktighet i den samhälleliga gemenskapen tryggas. Informationen börunderstryka riskerna för skadeverkningar och betona vikten av helnykterhetunder uppväxtåren, i trafiken och i arbetslivet. Informationen bör till stordel avse ungdomen men inte ensidigt inriktas på denna. Ansvaret för denövervägande delen av informationen skall vila på folkrörelserna, som bör gesresurser härför. Informationen bör även inriktas på att förändra och begränsadet traditionella bruket av alkohol (jfr. a. SoU 1981/82:43 s. 26). Information och opinionsbildning inom drogområdet ärviktiga inslag i den svenska alkohol- och narkotikapohtiken. Arbetet med dessafrågor bedrivs i olika former och med varierande inriktning. Föreningslivetsvarar därvidlag för en mycket viktig insats, bl. a. med hjälp av medel frånstaten. Statliga bidrag till information på drogområdet fördelas bl. a. avsocialstyrelsens . Viktiga opinionsbildande insatsergörs också av . ochnarkofikaupplysning (CAN), Systembolaget m. fl. Regeringen har tillkallat en särskild utredare () med uppdrag att göra en översyn av de stadiga insatserna för alkohol-och narkotikainformation m. m. Utredaren skall bl. a. se över frågan om enförbättrad samordning och organisafion av de statliga insatserna föralkohol-och narkotikaupplysningen. Utredaren skall utifrån samhällets alkohol-och narkotikapolitiska målsättningar granska formerna för statens stöd tillmyndigheter och folkrörelser samt föreslå en samordning, effekfivisering ochförenkling av bidragsgivningen. I direktiven (Dir. 1982:75) framhålls särskiltatt det är viktigt att ta till vara de erfarenheter som finns inom bl. SoU 1982/83:26 16 föreningslivet och låta olika organisationer informera omdrogerna. skall vidare lägga fram förslag bl.a. om opinionsbildning genom skolor, militära förband, massmedia, frivilligaorganisationer så att många medborgare kan engageras i kampen mot narkotikaoch i sina närmiljöer verka för att narkofikan trängs ut. Kommissionen skallockså verka för samordning av insatserna genom skolan, , hälso-och sjukvården, kriminalvården, polisen och tullen. Socialberedningen skall enligt sina nya direktiv (Dir.1982:106) se över frågan om folkrörelsernas medverkan då det gäller att lösasociala problem. 1 direkfiven framhålls särskilt att organisationerna, bl. a.nykterhetsrörelsen, genom medlemmarnas egna erfarenheter har direkta kunskaperom problem i samhället och bland människorna. Beredningens uppgift är bl. a.att studera formerna för och innehållet i föreningslivefs samarbete medsocialtjänsten inom olika områden och överväga möjligheterna för enintensifierad konkret samverkan. Med hänsyn till det omfattande och intensivautredningsarbete som f. n. bedrivs på det drogpolitiska området och som bl. a.syftar fill samordning, effekfivisering och förenkling av bidragsgivningen ärutskottet inte berett att fillstyrka att, som föreslås i motion 1982/83:1309(yrkande 1), ytterligare medel anvisas under anslaget Jl. Upplysning ochinformation på drogområdet! Resultatet av utredningsarbetet bör enligtutskottets mening avvaktas. Motionsyrkandet avstyrks således. I budgetpropositionen (s. 170) anför socialministern aftarbetsmarknadens parter bör tillförsäkras 3,2 milj. kr. under budgetåret1983/84 för att garantera kontinuitet i den angelägna verksamheten och arbetsliv. Även utskottet anser det angeläget med sådanafortsatta insatser inom arbetslivet. Utskottet avstyrker därför motion1982/83:1823 (yrkande 6)," vari yrkas en minskning av anslaget för dettaändamål. Propositionens förslag till medelsanvisning under J 1.Upplysning och information på drogområdet tillstyrks således. Folkrörelsernas roll ochinformationsinsatsernas inriktning och innehåll på drogområdet tas upp i fleramotioner. I motion 1982/83:846 av m. fl. (s) begärsatt ger regeringen till känna vad i motionen anförs om stöd förfolkrörelserna och om en ökad satsning på undervisning och information.Mofionärerna framhåller bl. a. att det inom socialdemokratin finns en stark tropå de svenska folkrörelsernas unika möjligheter till insatser för att förbättrasamhället och att detta i hög grad gäller insatser på alkoholpolitikens område,oavsett, om det gäller förebyggande verksamhet i form av undervisning ochinformafion, aktiviteter i alkoholfri miljö eller direkta insatser avvårdkarakfär. Motionärerna påtalar vidare bl. a. att det i tider av begränsatekonomiskt utrymme är viktigt att stödet till folkrörelserna inte urholkas. SoU1982/83:26 17 I motion 1982/83:1840 av . (vpk) begärs att överläggningar med folkrörelserna tas upp i syfte attuppnå en intensifierad kamp mot alkohol och andra droger och att regeringenskall återkomma till med förslag om resursbehov (yrkande 1).Motionärerna anför bl. a. atf stat och kommun bör ställa ekonomiska och andraresurser till folkrörelsernas och klientorganisationernas förfogande för detsärskilda ändamålet atf arbeta med alkoholfrågan. Eftersom det är eftsamhällsintresse aft snabbt och påtagligt nedbringa alkoholkonsumtionen börriksdagen enligt motionärernas mening ta upp överläggningar medfolkrörelserna och klargöra förutsättningarna för ett intensivt engagemang frånderas sida i kampen mot alkoholen. Därefter bör förslag om resursbehovföreläggas . I motion 1982/83:1640 av m. fl. (fp) hemställsatt skall ge regeringen till känna vad i motionen anförs omintensifierade informationsinsatser i alkoholfrågan och stöd tillfolkrörelserna för deras medverkan. Motionärerna framhåller bl. a. atf olikakrav måste ställas på informationens innehåll, bl. a. att informationen omalkoholen samordnas med upplysningsverksamheten om hasch och annan narkotika,att informationen utformas så att vanliga alkoholkonsumenter tar emot den, attinformationen tar sikte på föräldrarnas alkoholbruk, inte bara ungdomens, atfinvandrarna inte får glömmas bort, atf informationen motverkar "enaningslös positiv syn på alkohol och andra droger" samt att informationeni alkoholfrågor innehåller direkt kritik av de alkoholseder som innehållerpåtryckning att bli eller förbli alkoholkonsument. En adekvat information ialkoholfrågor måste enligt motionärerna understryka det klara sambandet mellantotalkonsumtion, missbruket och de alkoholbetingade skadorna. Om informationenskall fylla sin uppgift är det av stor betydelse att informationens innehållsvarar mot det övergripande målet för samhällets alkoholpolitik. Motionärernaframhåller också att huvudansvaret för den del av informationen som uttalatpräglas av bestämda värderingar av olika livsstilar enligt 1977 årsalkoholpolitiska beslut överlåtits åt de ideella folkrörelserna och övrigasammanslutningar. Det finns enligt motionärerna goda skäl att bibehållagällande rollfördelning eftersom medborgarnas värderingar och attityder i storutsträckning formas av folkrörelser och ideella organisationer. I motion 1982183:837 av m. fl. (fp) begärs atten bred aktionskampanj mot narkotikamissbruket genomförs (yrkande 1). a. att propagandan mot att bagatellisera haschet måste slås tillbakaoch att kunskapen och medvetenheten om hur farligt haschet är måste öka.Motionärerna påpekar vidare bl. a. att det psykologiska försvaret mot narkofikamåste stärkas genom bättre informafion och att en landsomfattande kampanj motnarkotika måste genomföras med intervaller. I motion 1982/83:2111 av m. fl. (m) begärsatt haschets farlighet mer än uppmärksammas i de statliga ochstatsunderstödda SoU1982/83:26 18 informationsinsatserna på drogområdet (yrkande 2).Mofionärerna framhåller bl. a. att haschmissbruket sprider sig i alla kretsaroch att detta missbruk bland ungdomen är större än de flesta föreställer sig.Detta ställer enligt motionärerna inför stora problem. Vad först gäller folkrörelsernas roll i fråga omupplysning och information på drogområdet får utskottet anföra följande. informationsinsatser är ett viktigt inslag i densvenska drogpolitiken. Det är genom alkoholpolitiska beslut förutsattatt ansvaret för den övervägande delen av informationen skall vila påfolkrörelserna och att resurser skall ges härför. Vad nu sagts gäller äveninformationsinsatserna på det narkotikapolitiska området. Enligt 11 § socialtjänsflagen åvilar det vidaresocialnämnden att genom information till myndigheter, grupper av enskilda ochgenom uppsökande verksamhet sprida kunskap om skadeverkningarna av missbruk ochom de hjälpåtgärder som finns. I 8 § samma lag anges särskilt att socialnämndeni den uppsökande verksamheten skall samverka med andra samhällsorgan och medorganisafioner och andra föreningar. har således ett övergripande ansvar för denlokala droginformationen. Särskilt nämndens samordnande roll är här viktig.Genomförandet av de opinionsbildande åtgärderna kan däremot i stor utsträckninganförtros åt olika folkrörelser, som därigenom kan ge informationen den breddoch den varierade prägel som följer av de olika organisationernas egenart. Vadinformationsinsatserna och opinionsbildningen i första hand skall inriktas påblir beroende av de lokala behoven. Det ankommer på socialnämnden att om såerfordras ta initiativ till särskilda insatser. Utskottet vill i detta sammanhang ta upp frågan omkommunala handlingsprogram mot missbruk. Ett sådant ger bättre underlag församordnade och effekfiva lokala insatser. Vid planeringen oCh utformningen aveft lokalt handlingsprogram krävs ett nära samarbete mellan socialnämnden,andra berörda myndigheter som t. ex. skola och polis samt lokalt förankradeorganisationer, så att de erfarenheter som vunnits på olika håll verkligen kantas fill vara. Det är inte minst viktigt att skapa ett förgrenat socialtkontaktnät som kan fånga upp hjälpbehov av olika slag.