bet · G601SfU13 · 1982-12-31 00:00:00 — En prognos för behovet avavgiftshöjning bör göras. Andra vägar att finansiera systemet kan blinödvändiga, t. ex. att en del av avgifterna bestrids genom en individuelllöntagaravgift. Utskottet har ovan redogjort för sin inställning vad avserbetydelsen av att de utfästelser som gjordes vid ATP-systemets tillkomstrespekteras. Flertalet av de problemställningar som berörs i motionen är redanföremål för åtgärder och överväganden. har tidigare begärt att fåbelyst konsekvenserna av t. ex. en reallöneanknytning av pensionerna (SfU1980/81:21 och 26). Till följd härav kommer i början avär 1983 att lämna en redovisning till regeringen av de tekniska och ekonomiskakonsekvenserna av en indexanknytning till löneutvecklingen eller till olikaformer av sammanvägning av löneutveckling och prisutveckling.Riksförsäkringsverket lämnar också ett underlag till regeringen fören proposition om uttag av ATP-avgifter fr. o. m. . Förutom att fråganom fondens framtida avkastning kommer att bli belyst i detta sammanhang hardenna fråga också uppmärksammats i den inom ekonomidepartementet gjordaavstämningen av långtidsutredning. SOU 1982:14, Tillväxt ellerstagnation. Av betydelse för den framtida belastningen på ATP-systemet ärvidare ställningstaganden till pensionskommitténs betänkande, SOU 1981:61,Familjepension. SfU1982/83:13 11 kommittén förordade ändringarna av familjepensionssystemetger betydande besparingar. Med hänsyn till det anförda anser utskottet att någonriksdagens åtgärd med anledning av motion 1981/82:1286 inte är påkallad. En översyn av ATP-systemet begärs också i motion1981/82:265 av m. fl. i syfte att ge alla pensionärer en merlikvärdig ekonomiskt tryggad ålderdom. Den kritik mot ATP-systemet som försfram i motionen innebär att systemet missgynnar låginkomsttagare ochdeltidsanställda i förhållande till andra yrkesverksamma grupper. Den som haren låg inkomst under yrkesverksamma år får, anför motionärerna, dels lågpension, dels betala högre avgifter för sitt pensionsskydd än höginkomsttagaremed förhållandevis kortare yrkesverksam tid. Inflationen har också enligtmotionärerna förstärkt orättvisorna i systemet och ökat skillnaderna mellanutbetalda pensioner. Motioner med samma syfte som den förevarande har väckts underen följd av år. har också haft i uppdrag att göra en allsidigoch förutsättningslös utredning av frågan, och kommittén har redovisatresultatet av uppdraget i betänkandet SOU 1977:46, Pensionsfrågor. Kommitténhar därvid bl. a, framhållit att gällande regler för beräkning av pensionsgrundandeinkomst och för fastställande av arbetsgivares avgiftsunderlag med en kollektivdebitering och inbetalning av avgifterna är förenade med uppenbara fördelar.Om en viss kategori skulle särbehandlas inom systemet skulle de administrativaoch materiella svårigheterna bli synnerligen stora. Kommittén, som samtidigtlagt fram förslag om en ny socialavgiftslag av innebörd att samtliga avgifterskall beräknas på ett gemensamt avgiftsunderlag utan särredovisning avATP-avgifterna, har inte varit beredd att medverka till en lösning som skulleinnebära att problematiken med en individuell redovisning överförs tillberäkningen på förmånssidan. Kommitténs förslag till ny socialavgiftslag har numeragenomförts (prop. 1980/81:178, SfU 1980/81:28, rskr 406). Utskottet delar pensionskommitténs bedömning att detskulle vara förenat med stora administrativa och materiella svårigheter attinom ATP-systemet skapa särlösningar för vissa försäkrade eftersom systemet byggerpå kollektivt uppburna avgifter utan en individuell koppling mellan förmåneroch avgifter. Utskottet kan därför inte biträda yrkandet i motion 1981/82:265om en översyn av ATP-systemet. I anslutning till vad som anförts i motionen omökade pensionsklyftor till följd av inflationen vill utskottet hänvisa till attunder den senaste tioårsperioden har, sett till disponibel inkomst, irealiteten en fortlöpande utjämning skett såväl mellan folkpensionärer ochATP-pensionärer som mellan olika ATP-pensionärer. Främst beror detta påutbyggnaden av pensionstillskotten, de kommunala bostadstilläggen och de extraavdragen vid beskattningen. I motion 1981/82:1736 av och en utredning om möjlighet för makar att dela ATP-förmånerna mellan sig.Ett SfU1982/83:13 12 system med delade förmåner skulle enligt motionärerna rådabot på de pensionsskillnader mellan män och kvinnor som har sin orsak i entraditionell rollfördelning inom familjen. Även denna fråga har prövats av pensionskommittén. Ibetänkandet SOU 1981:61, Familjepension, avvisar kommittén tanken på en delningmellan makar av intjänad pensionsrätt. Ett sådant förfarande skulle, framhållerkommittén, leda till omfattande ingrepp i ATP-systemet. Ett genomförande avsådana ingrepp skulle dessutom medföra stora tekniska svårigheter för att finnaen tillämpbar praktisk metod. Ett system med poängdelning mellan makar skulleinnebära att äktenskapet gavs än större betydelse i pensions-hänseende än f. n.och också - i vissa av systemets former - medföra att pension utgavs utan attsvara mot något påfallande behov därav. Systemet skulle därför stå imotsättning till principerna på familjepolitikens och jämställdhetspolitikensområden samt till vissa av de utgångspunkter som kommittén funnit väsentligaför reformeringen av efterlevandeskyddet. Enligt kommittén är det önskvärt attvarje individ i pensionshänseende -liksom fallet är i familjerättsligt ochskatterättsligt hänseende - behandlas som ekonomiskt självständig. betänkande, som är enhälligt, bereds f.n. inom . Utskottet anser att resultatet av beredningen böravvaktas och avstyrker bifall till motion 1981/82:1736. Genom beslut vid föregående (prop. 1980/81:204,SfU 1981/82:1, rskr 9) fick föräldrar som vårdar egna barn under tre års ålderi hemmet rätt att tillgodoräkna sig vårdar vid beräkning av ATP. Beslutetgäller fr. o. m. . 1 motion 1981/82:666 av och begärs ett uttalande från om att ATP-rätten för vård av barnsuccessivt bör utvidgas till att gälla vård av barn upp till skolåldern.Dessutom bör rätten gälla vård av sjuka, gamla eller handikappade som är iständigt behov av vård eller omsorg. Förslaget om rätt till ATP för småbarnsföräldrarkritiserades av socialdemokraterna vid dess genomförande. Främst gälldekritiken att förslaget avviker från de bärande principerna inom ATP, nämligenatt pensionsrätten grundas på förvärvsarbete och att den finansieras medavgifter från kollektivet löntagare eller med egenavgifter. Utskottetsborgerliga majoritet ansåg emellertid att det fanns ett behov av en reform somförbättrar pensionskyddet för hemarbetande småbarnsföräldrar och att förslagetinnebar ett mycket litet ingrepp i nuvarande bestämmelser. Utskottet erinradeockså om att reformen var klart avgränsad. Utskottet kan mot bakgrunden av det anförda inte biträdamotionsförslaget som skulle innebära en avsevärd utvidgning av ATP-rätten utanmotsvarande finansiering av förmånerna. Utskottet vill emellertid erinra om attsåvitt gäller ekonomiskt och annat stöd vid vård av anhöriga behandlas dennafråga av anhörigvårdskommittén(S 1979:11). Kommittén har bl. SfU1982/83:13 13 förutsättningslöst bedöma behovet av och möjligheterna attinföra ett system med ersättning från den allmänna försäkringen för vård ihemmet av äldre, handikappad eller sjuk anhörig. Utskottet behandlar slutligen under detta avsnitt motion1981/82:225 av . 1 motionen begärs åtgärder så att den somär försäkrad för tilläggspension utan anmaning erhåller besked ominarbetad ATP-rätt. Enligt vad utskottet erfarit diskuterades och utreddes deni motionen väckta frågan inom . Fråganavfördes emellertid av kostnadsskäl. Utskottet har under hand inhämtatupplysningar från om vilka kostnader en årlig informationom ATP-rätt skulle medföra. Verket beräknar översiktligt att en information omintjänad ålderspensionsrätt till samtliga medborgare som erhåller slutskattsedelskulle uppgå till minst ca . vartill kommer kostnader för informationom under vilka förutsättningar beräkningarna gjorts och kostnaderna hosriksskatteverket för behandling och angivande på slutskattsedeln av deuppgifter lämnat. Skulle informationen begränsas tillpersoner som fyllt reduceras kostnaderna till ca . jämte övrigaangivna kostnader. Utskottet ställer sig tveksamt till värdet av en mer ellermindre generell information om ATP-rätt i förhållande till de kostnaderinformationen skulle medföra. Varje försäkrad har möjlighet att vända sig tillförsäkringskassan med en förfrågan om intjänad pensionsrätt. Denna väg att geoch få upplysningar är att föredra med hänsyn bl. a. till att det kan finnasomständigheter i det enskilda fallet som kan påverka ATP-rätten. Det är enligtutskottets uppfattning av värde om den nämnda informationsmöjligheten görsallmänt känd genom lämpligt informationsmaterial. Med detanförda avstyrker utskottet bifall till motion 1981/82:225. Sjukförsäkringen ger f. n. skyddmot inkomstbortfall fr. o. m. dagen efter insjuknandedagen vid sjukdom somsätter ner arbetsförmågan med minst hälften. Hel sjukpenning utgör i princip av den försäkrades arbetsinkomst upp till 7,5 gånger basbeloppet delad med365. Som insjuknandedag räknas normalt den dag då anmälan om sjukdomsfalletgörs hos . Om sjukdomsfallet varar utöverinsjuknandedagen utges inte sjukpenning för de dagar, högst två, då denförsäkrade ändå inte skulle ha arbetat i sin huvudsakliga sysselsättning(fridagsregeln). Om ett nytt sjukdomsfall inträffar frånföregående sjukdomsfalls slut utgår sjukpenning även för insjuknandedagen i detnya sjukdomsfallet. Genom beslut vid föregående (prop. 1981/82:144,SfU 15, rskr 341) infördes i besparingssyfte en självrisk i sjukförsäkringen.Förutsättningarna för att räkna i sjukdomsperioden sominsjuknandedag SfU1982/83:13 14 förändrades så att som insjuknandedag skulle räknas denförsta dagen då arbetsförmågan var nedsatt med minst hälften. ochför de därpå två följande dagarna (karensdagar) skulle i princip ingenersättning utges. För personer med oftaförekommande sjukdomsfall kompletterades de nya reglerna med ett högriskskydd.Under en tolvmånadersperiod begränsas härigenom antalet karensdagar till tio. Ändringarna av sjukpenningförsäkringen innebär också ensänkning av kompensationsgraden till av ettsjukdomsfall. För inkomstdelar mellan 5,5 och 7,5 gånger basbeloppet sänkskompensationsgraden till . De sänktakompensationsnivåerna gäller också föräldrapenning för tillfällig vård av barn,havandeskapspenning och ersättning till smittbärare. Genom attarbetsskadeförsäkringen är samordnad med sjukförsäkringen av ett sjukdomsfall slår försämringarna av sjukförsäkringen igenom påarbetsskadeförsäkringen . I propositionen föreslås att riksdagsbeslutet omförsämringar av ersättningen vid sjukdom m. m. skall undanröjas. Medutgångspunkt i de tidigare besparingsberäkningarna och med hänsynstagande tillden fortsatta minskningen av antalet sjukdagar som ersätts av försäkringenberäknas förslaget öka utgifterna för sjukförsäkringen och föräldraförsäkringenmed 1760 milj. kr. Härav skall täckas genom statsbidrag. Anslaget förinnevarande budgetär föreslås därför ökat med 130 milj. kr. Återstående 85 %av de ökade utgifterna täcks genom sjukförsäkringsavgiften som f. n. är ,men enligt det förenämnda riksdagsbeslutet skall sänkas till fr. o. m. den1 . I propositionen föreslås att sjukförsäkringsavgiften fastställstill fr. o. m. för att täcka de ökade utgifterna för sjukförsäkringen.Samtidigt bör folkpensionsavgiften som f. n. är av avgiftsunderlaget,men enligt det nämnda riksdagsbeslutet skall höjas till fi. o. m. den 1januari 1983, fastställas till fr. o. m. . De tre borgerliga partierna motsätter sig i sina resp.partimotioner att riksdagsbeslutet från föregående rivs upp. Såvittgäller sjukförsäkrings- och folkpensionsavgifterna begärs dock i motionen fråncenterpartiet att sjukförsäkringsavgiften skall fastställas till ochfolkpensionsavgiften till av avgiftsunderlaget fr. o. m. är 1983. 1 den moderata partimotionen anför motionärerna att devisserligen betraktar beslutet som en temporär lösning med vissa brister, menatt det kan motiveras fullt ut av kravet på återhållsamhet med statens ochförsäkringens utgifter i den nuvarande ekonomiskt besvärliga situationen.Motionärerna kommer att i annat sammanhang föreslå förändringar i syfte attkomma till rätta med en del av bristerna. Från sida framhålls att beslutom ändringar i sjukförsäkringen hade en klar fördelningspolitisk profil ochslog vakt om de hälsosvaga och utsatta grupperna. Genom beslutet kundebesparingar göras SfU1982/83:13 15 a. var nödvändiga för att trygga pensionssystemeti ett längre perspektiv. Motionärerna vänder sig särskilt mot att fridagsregelnkommer att finnas kvar och att beslutet om en lägre kompensationsgrad i skiktet5,5-7,5 basbelopp rivs upp. I socialdemokratiska reservationer till utskottetsbetänkande SfU 1981/ 82:15 kritiserades förslaget om försämradesjukpenningförmåner hårt främst på grund av de orättvisa effekter det skullemedföra. De som i första hand skulle drabbas var industrins arbetare ochpersoner som arbetade med livsmedel och i vårdyrken. Även handikappade ochkroniskt sjuka personer skulle drabbas hårt. Dessutom stod förslaget omkarensdagar vid arbetsskada i strid med internationella åtaganden från svensksida. Vid riksdagsbehandlingen deklarerades från socialdemokraternas sida attbeslutet skulle rivas upp om det skulle bli en socialdemokratisk regering underinnevarande höst. Kritiken mot vårens riksdagsbeslut om försämradesjukpenningförmåner äger fortfarande giltighet och det är enligt utskottetsuppfattning ett socialt rättvisekrav att beslutet undanröjs. Utskottet biträdersåledes propositionens förslag härom liksom förslagen om medelsanvisning ochändrade procentsatser för uttag av folkpensions- och sjukförsäkringsavgifter. Utskottetvill emellertid på en punkt närmare bemöta den kritik som riktats ipartimotionen från mot propositionen i nu behandlad del. I motionenframhålls att fridagsregeln slår särskilt hårt mot deltidsarbetande kvinnor ilåglöneyrken och att socialdemokraternas tal om att värna svaga grupper inteblir trovärdigt genom att fridagsregeln skall fortfara att gälla. Utskottetfinner därför.skäl erinra om följande. På förslag i bl. a. en socialdemokratisk motion begärdeutskottet i sitt av godkända betänkande SfU 1977/78:29 att frågan omdeltids- och korttidsanställdas rätt till sjukpenning och om fridagsregelnseffekter vid beräkning av sjukpenning skulle utredas. Uppdraget ingick i direktiven till sjukpenningkommittén år1978. slutfört det nämnda uppdraget fick den år 1980tilläggsdirektiv om att undersöka förutsättningarna för besparingar genom attinföra t. ex. en självrisk i sjukpenningförsäkringen. Kommittén lade ibetänkandet SOU 1981:22, Sjukersättningsfrågor, fram underlag till olikaalternativ för att uppnå kostnadsbesparingar i sjukersättningssystemet genom enökad självrisk i form av karensdagar, lägre kompensationsnivå eller en kombinationav båda. Kommittén redovisade som ett alternativ för att komma tillrätta med de ogynnsamma effekterna av fridagsregeln och den lågakompensationsnivån för deltids- och delårsanställda en modell till ettsjuklönesystem, dvs. att arbetsgivaren skulle svara för sjukersättningen underviss tid av sjukfallen. Som ett annat alternativ för att lösa frågan redovisadekommittén ändrade regler för sjukpenningens beräkning som innebar en bättreanpassning av sjukpenningen till inkomstbortfallet vid sjukdom. SfU1982/83:13 16 1 en reservation tillsjukpenningkommitténs betänkande avvisade utredningens socialdemokratiskaledamöter och representanter för LO, TCO och Centralorganisationen /SRinförandet av ett självrisksystem i sjukförsäkringen. underströk dedet angelägna i att frågorna om en mer rättvis ersättning vid korttidsfrånvarooch för vissa deltids- och delårsanställda löstes inom den nuvarandesjukförsäkringens ram. underlag till kostnadsbesparingargenom en ökad självrisk inom sjukpenningförsäkringen låg till grund för vårensriksdagsbeslut om försämrade sjukpenningförmåner för alla försäkrade, ävendeltids-och korttidsanställda. Kommitténs förslag i övrigt föranledde däremotinte något förslag från regeringen. Med hänsyn till att frågan om en merrättvis ersättning vid korttidsfrånvaro och för deltidsarbetande nu väckts villutskottet än en gång understryka angelägenheten av att frågorna får en lösning. Vissa yrkanden beträffande sjukförsäkringen De allmänna försäkringskassorna harskyldighet att vidta rehabiliteringsåtgärder när ersättning försjukhusvistelse eller sjukpenning utgått eller det eljestföreligger skälig anledning till åtgärder. den försäkrade ärföremål för sådana åtgärder skall arbetsförmågan anses nedsatt i den mån denförsäkrade på grund av åtgärden är hindrad att utföra förvärvsarbete.Sjukpenning kan därför utgå även under en rehabilitering. 1 motion 1981/82:943 av och att bestämmelserna om sjukpenning under rehabiliteringstid kaninnebära att två personer som går på samma omskolningskurs får olika ekonomisktstöd, beroende på om sjukpenning eller annat ekonomiskt stöd utgår. Motionärenpåpekar att eftersom sjukpenningen ofta ger den bästa ersättningen leder dettatill en strävan att bli sjukskriven under rehabiliteringen. I motionen begärsen utredning om vilken form av ekonomisk ersättning som skall utgå vidrehabilitering i olika fall. Socialpolitiska samordningsutredningen har behandlat den imotionen väckta frågan i delbetänkandet Ds S 1978:3, Ekonomiskt stöd vidyrkesinriktad rehabilitering m. m. 1 betänkandet har utredningen understrukitatt frågan rymmer betydande samordningsproblem och att en snabb lösning ärönskvärd. Utredningen har övervägt såväl övergripande lösningar som innebär enhelt ny form för ersättning, en rehabiliteringsförsäkring, som enandrahandslösning som inte kräver några omfattande ingrepp i nuvarande reglereller några kostnadsökningar av större betydelse. Förslagen bereds inomregeringskansliet. Med hänsyn till det anförda anser utskottet att det intefinns anledning att aktualisera en ny utredning i enlighet med vad som begärtsi motion 1981/82:943, och utskottet avstyrker bifall till motionen. SfU1982/83:13 17 Enligt riksförsäkringsverketskungörelse RFFS 1981:4 skall - om försäkrad beretts vård utomlands efterbeslut av sjukvårdshuvudman och vården bekostats av sjukvårdshuvudmannen -vården anses som en åtgärd i rehabiliteringssyfte och bedömningen av rättentill sjukpenning sker mot denna bakgrund. och framhåller i motion1981/82:1735 att genom den nämnda kungörelsen har tidigare problem medsjukskrivning vid utlandsvård lösts för försäkrade som får vård isjukvårdshuvudmännens regi. Med hänsyn till att anslagen i vissa landsting interäcker till för alla som behöver vård utomlands väljer emellertid många attsöka vård på egen bekostnad. Motionärerna anser att det bör finnas regler somgäller lika för alla patienter och att frågan måste lösas genom attriksförsäkringsverket låter utarbeta anvisningar till läkarna beträffandesjukskrivning vid utlandsvård. Ett villkor för att erhålla sjukpenning måstedärvid enligt motionärerna vara att vistelsen äger rum vid en godkändvårdinrättning. Utskottet vill erinra om att den förenämnda kungörelsenhar kompletterats med anvisningar till försäkringskassorna för handläggning avansökningar om sjukpenning vid utlandsvård. Anvisningarna gäller såvälsituationer där vården bekostas av sjukvårdshuvudmännen, i vilka fallutlandsvårderi så gott som undantagslöst administreras av Svenska UtlandsvårdAB (SU-VAB), som situationer där vården inte bekostas av sjukvårdshuvudmännen.Även i de senare fallen kan vården administreras av SUVAB. Den kan ocksåadministreras eller bekostas till någon del av särskild organisation. Försäkringskassornaskall i de fall vården inte bekostas av sjukvårdshuvudmännen infordranödvändigt medicinskt underlag för ärendets prövning. Därefter prövas om vårdenutgör en rehabiliteringsåtgärd som grundar rätt till sjukpenning eller om rätttill sjukpenning föreligger på sedvanliga grunder. Med hänsyn till det anförda anser utskottet att någonriksdagens åtgärd inte är påkallad med anledning av motion 1981/82:1735. Motionärerna i motion 1981/82:1274 av ochMartin tar upp frågan om rätt till sjukersättning för dem som erhållerkontant arbetsmarknadsstöd (KAS) och inte är placerade i sjukpenningklass. Imotionen pekas pä att ungdomar efter avslutad utbildning har rätt till KAS omde inte erhåller arbete. Däremot anses dessa ungdomar inte ha uppfyllt arbets-och inkomstkravet för inplacering i sjukpenningklass. Detta innebär att omvederbörande KAS utgår blir sjuk så utgår ingen sjukersättning.Motionärerna framhåller att eftersom det för vissa andra grupper som ej hararbete finns trygghet även vid sjukdom så borde det gälla även de ungdomar somhar KAS. bör därför hos regeringen begära utredning och förslag ienlighet med vad som anförts i motionen. Enligt vad utskottet erfarit är den i motionen väcktafrågan föremål för behandling av sjukpenningkommittén. Utskottet anser attresultatet av 2 1982/83. SfU1982/83:13 18 kommitténs arbete bör avvaktas innan vidtarnågon åtgärd med anledning av motion 1981/82:1274. i och i motion 1981/82:224 vissa åtgärder mot sjukförsäkringsbedrägerier.Motionärerna anför att sjukförsäkringsbedrägerierna ökat i omfattning på ettoroande sätt. Den vanligaste formen av bedrägeri är att läkarintygen ändras.Detta skulle enligt motionärernas mening kunna förhindras genom en annanutformning av intygen. Förslagsvis borde datum skrivas med bokstäver i ställetför som med siffror. Vidare borde inga intyg godkännas om inte läkarenanvänt stämpel. En ytterligare säkerhet skulle det dessutom vara om läkarnaskickade intygen direkt till berörd försäkringskassa. bör begäraförslag från regeringen om sådana åtgärder som föreslagits i motionen i syfteatt minska bedrägeririsken. och haravgett yttranden över motionen. informerar i sittyttrande om att en av verkets läkarvårdsdelegation tillsatt arbetsgrupp bl. a.har till uppgift att göra en översyn av läkarintygets utformning och innehållsamt rutinerna i samband med utfärdande av intyg. Arbetsgruppen har behandlatfrågan om metod för datumangivelse och håller f. n. på att utarbeta förslagtill nytt läkarintyg. Verket erinrar också om att har utfärdatnya föreskrifter om avfattande av intyg m. m. Enligt dessa skall läkarens namn,tjänsteställning och kompetens anges med tydliga tryckbokstäver, maskinskrifteller stämpel. Även pekar på den översyn avläkarintygsblanketten som f. n. genomförs av i samråd medandra myndigheter och organisationer. Förbundet som delar motionärernasuppfattning anser att behovet av åtgärder borde kunna tillgodoses genom dennämnda översynen. Den nya läkarintygsblanketten är utformad ochanvänds på försök i bl. Bland de viktigare förändringarnakan nämnas att blanketten bara kan användas två gånger för att förlängasjukperioden och också att vid förlängning skall diagnos anges på intyget.Patienten skall vidare styrka sin identitet för läkaren. Vad gällerdatumangivelse skall även i fortsättningen siffror användas men pä sådant sättatt är, månad och dag anges i nu nämnd ordning med användande av sex siffror,dvs. nollor skall användas före ental vid angivande av månad och dag. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att någon riksdagensåtgärd med anledning av motion 1981/82:224 nu inte är påkallad. begär i motion 1981/82:1732 en utredning avmöjligheterna att byta ut nuvarande system för ersättning tillsjukvårdshuvudmännen beträffande hemsjukvård mot ett system med schablonberäknadebidrag. Motionären framhåUer att administrationen av nuvarande ersättningsformär komplicerad och betungande beroende bl. a. på att ersättningen kontrollerasi efterhand. Vidare har tUlämpningen av begreppet sjukvårdande behandling varierat mellan olika sjukvårdshuvudmän vilket föranlett tvister med SfU1982/83:13 19 Enligt motionärens mening bör manunder följa upp beräkningsresultaten i vissa kassor för att därefterkunna fastställa en schablonberäknad ersättning.