bet · G601KrU10 · 1982-12-31 00:00:00 — , Rikskonserter och Riksutställningar har ocksåviktiga uppgifter för att tillsammans med regionala och lokala institutioneroch andra berörda på respektive konstområde planera för samarbete, samordningoch spridning runt om i landet. har i arbetet med anslagsframställningen /83 prövat frågan om omfördelning av grundbelopp för att tryggastarten av den nya teatern i och avvisat den lösningen. Rådet har vidareallmänt diskuterat omfördelningsfrågor och inte minst ansvarsfördelningenmellan stat och kommun. Rådet säger bl. a.: "drog i föregåendeanslagsframställning följande slutsatser i fråga om samspelet på kulturområdetmellan stat och kommun för den kommande femårsperioden, vilka bestyrks av detgångna årets utveckling: Det finns inget utrymme för 'övervältring' av statligakulturkostnader på kommunerna. Om staten minskar sina områden där stat ochkommun delar på finansieringsansvaret kan man inte räkna med att landsting ochprimärkommuner annat än undantagsvis går in och täcker bortfallet avstatsbidrag." vill även påpeka att skillnaderna igrundbeloppsfördelningen över landet dock är påtagliga. har också ianslagsframställningen för /84 aviserat en analys avutvecklingen inom de regionala och lokala teaterinstitutionerna. a.med hänvisning till de många olika modeller för regionteatrarnas arbete somväxer fram. understryker också att kortsiktiga överväganden intefår skymma den långsiktiga uppbyggnaden. Vad en nedskärning av statsbidraget allmänt sett kan fåför konsekvenser för de regionala och lokala teater-, dans- ochmusikinsfitutionerna belyses också i en särskild bilaga till kulturrådetsanslagsframställning för /84. I fråga om samarbetsfrämjande åtgärder strävar rådet efteratt göra sådana så långt det är möjligt. Det är svårt för rådet att göraytterligare insatser utan att dels gå in i mera uttaladeförhandlingssituafioner med berörda huvudmän, dels utan visspersonalförstärkning. Frågan om rådets roll och resurser för dylika uppgifterkommer att prövas av regeringen vid beredningen av rådets rapport . Slutligen kan nämnas att ett utredningsprojekt inom rådet,KOSK kommunerna, staten och kulturen, arbetar med att analysera de kommunalakulturinsatserna och samspelet mellan stat, landsting och primärkommun. KrU1982/83:10 Bilaga 22 De regionala institutionernas roll tas även tipp i dettasammanhang. I övrigt hänvisar till anslagsframställningenför 1983/84 som genomgående behandlar frågor som regionalisering, samarbete ochomfördelning av befintliga medel. Yttrande över motion 1981/82:2043 av m. fl.om kulturpolitiken Motionen mynnar ut i tre olikaförslag som bedömer på följande sätt: 1 Ansvarsfördelningen mellan stat, landsting och kommuninom kultursek torn Den fördelning av ansvaret förkulturpolitiska insatser mellan stat, landsting och primärkommuner som nugäller beslöts av 1974. Grundprincipen är att kulturinsatser är ettfrivilligt åtagande för kommunerna. Alla förslag om ändringar i det avseendethar hittiHs avvisats av regering och riksdag. Den nuvarande ansvarsfördelningen inrymmer dock mångaolika problem. Det råder stora olikheter mellan kommunernas insatser och påtillgången på kulturverksamhet i olika delar av landet. Det är i och för sig enföljd av den kommunala självstyrelsen. Blir olikheterna för stora utgör det ettproblem ur jämlikhetssynpunkt. Även de statliga insatserna är ojämnt fördeladeöver landet och mellan olika kultursektorer. Detta har bl. a. utgjortbakgrunden fill att satt igång ett utredningsprojekt om Kommunerna,staten och kulturen. (De av rådets styrelse beslutade riktlinjernabifogas.) I det projektet kommer utvecklingen att beskrivas ocheffekterna av beslut om ansvarsfördelning att analyseras. Det är inteaktuellt att inom projektet utarbeta förslag till förändringar av gällandeprinciper. Den bild som slutrapporten ger blir utgångspunkt för rådetsfortsatta arbete med att utveckla de statliga kulturinsatserna. Genom rådets utredningsarbete bordet i mofionen redovisadebehovet av analys av utvecklingen kunna fillgodoses. lade framresultatet av sin organisationsöversyn i rapporten . Rapporten remissbehandlas f. n. Regeringen väntas underställariksdagen förslag i frågan . I ett avsnitt i organisationsöversynen diskuteras rådetsuppgift att fördela bidrag (avsnitt 4.6). Där föreslås vissa ändringar i frågaom bidragshanteringen. En närmare analys av rådets bidragsfördelande uppgiftergörs i en skrivelse som håller på att utarbetas inom rådet med anledning av ettuppdrag KrU1982/83:10 Bilaga 23 till rådet av regeringen (se budgetproposition1981/82:100, bil. 12 s. 11). I motionen begärs en utredning av möjligheterna att spridaansvaret för rådets bidragsgivning till sinsemellan oberoende organ. Förstmåste sägas att den statliga bidragsgivningen redan i dagens läge är spriddfill många olika organ vid sidan om . Bidrag till enskildakonstnärer beslutas av konstnärsnämnden. Stöd inom musikområdet ges avRikskonserter. En betydande del av bidragen till det internationellakulturutbytet går genom . inköper konst förstatliga byggnader. Statliga kulturinstitutioner svarar inom sina områden förolika former av stöd. Även inom organisation är ansvaret förfördelning av bidrag spritt. Förtroendemannamedverkan är ett viktigt inslag ochsker i form av beslut i nämnderna och beredning av beslut i särskildaarbetsgrupper. Rådet har innevarande budgetår 14 statsbidragsberedandearbetsgrupper. Det finns sex grupper för litteraturstödet, en förkulturtidskriftsstödet, tre för stödet fill fria teater-, dans- ochmusikgrupper, en för vardera stöd till amatörteater, fonogram,konsthantverkskooperativ och investeringar vid museijärnvägar. Ledamöter inämnder och arbetsgrupper förordnas för begränsad tid för att det skall vara ombyteav personer som deltar i bidragsprövningen. Som framgår av organisationsöversynen och den kommandeskrivelsen prövar i olika sammanhang en ytterligare spridning avbidragsfördelningen. måste hållas i minnet att den grundläggande idénbakom inrättandet av var att få en myndighet med ett samlat ansvarför statliga insatser inom olika delar av kulturområdet. Först på så sätt blirdet möjligt att behandla viktiga aspekter av kulturpolitiken som går över deenskilda konstområdena. Det gäller t. ex. insatser inom barnkulturområdet,invandrarkultur, kultur i arbetslivet. Det samlade ansvaret ger kulturrådetmöjlighet att avväga insatserna på ett optimalt sätt. Enligt rådets mening börsådana avvägningar ytterligare,underlättas genom att fördelningsansvaret förvissa anslagsändamål flyttas från regeringen till . Självklart kan och bör ständigt bidragsgivningen på olikaområden diskuteras. Så sker också både inom rådet och genom särskildautredningar. har kontinuerligt utrett olika bidrag. Rådet lägger ihöst fram förslag om ändringar av stödet till draniiatikerna som går ut på attbidragshanteringen inom rådet avvecklas. och bokutredningenbehandlar vikfiga delarav det statliga stödet. Genom den typen av systematisktgjorda utredningar av olika bidragsformer kan erforderliga förändringar ibidragsgivningen åstadkommas. Genom remissbehandlingen av kulturrådetsorganisationsöversyn får ett stort antal myndigheter, kulturinstitutioner ochorganisationer yttra sig över den beskrivning som görs i organisationsöversynenav rådets bidragsgivning. KrU1982/83:10 Bilaga 24 Därmed kommer statsmakterna att få underlag för en merövergripande prövning av den statliga bidragsgivningen inom rådetsansvarsområde. 3 Nya vägar för finansiering av kulturverksamheten I motionen talas om ett ökat inslagav avgiftsfinansiering. Vidare sägs att enskilda och företag bör kunna ta ettstörre ansvar för att gynna kulturlivet. Vad först beträffar avgiftsfinansieringen så är det enfråga rådet bevakar. I anslagsframställningen för /84 behandlasden frågan bland olika förslag om utredningsinsatser under nästa budgetår (s. D8) och därvid sägs följande: "Utredningen gjorde i början av1970-talet en studie om avgifternas roll och betydelse i kulturverksamheten.Den nya samhällsekonomiska situationen gör det angeläget att på nytt ta uppavgiftsfrågorna. En sådan analys skulle svara mot ett behov som finns inom bådestatliga och kommunala institutioner. Även de fria gruppernas avgiftspolifikskulle behöva belysas i detta sammanhang. Avgifterna inom folkbildningen börjarbli ett ökande problem. Det är möjligt att det är mest lämpligt att göra delstudierför avgiftsfrågorna inom de olika kultursektorerna." Generellt anser att det sannolikt inte finnsalltför stora ekonomiska vinster att göra genom höjda avgifter. Vad som ärviktigare är att få mer publik till kulturinstitutionerna. I vissafall kan ytterligare avgiftshöjningar åstadkomma betydande skada genom attpublik och lokalarrangörer inte längre anser sig ha råd med t. ex. Riksteaternsföreställningar. Bidragsgivningen från enskilda och företag är inte en väg,som sannolikt kan bidra till mer väsentligt ändrade ekonomiska förutsättningarför kulturverksamheten. I vissa andra länder har den fått en betydligt störreomfattning än i vårt land. Det görs dock värdefulla insatser av enskilda ochnäringsliv men det gäller att varje påverkan på kulturverksamhetenundviks. följer utvecklingen av den s. k. sponsorverksamheten.Kulturrådet planerar att ge ut en debattskrift som belyser situationen ur olikaaspekter. Reservation av gällande statens kulturrådsyttrande över motion 1981/82:2043 Även om jag i stora delar kanansluta mig till skrivning finner jag att rådet i sina slutsatserintar en alltför passiv atfityd till behovet av åtgärder i enlighet medmotionärernas förslag.