bet · G601JoU30 · 1982-12-31 00:00:00 — 12 8 Om skada som avses i 11 8 första stycket utgörs avförlust av vatten eller fallhöjd eller inskränkning i rätten att reglera vattnets avrinning och omprövningen sker till förmån för det allmänna fiskeintresset, allmän farled, allmän hamn, allmän flottled eller hälsovården eller, vid ompröv ning enligt 15 kap. 3 8 eller 9 8 första meningen nya vattenlagen, till förmån för den allmänna miljövården samt bestämmelserna i vattenlagen (1918:523) om kungsådra eller nyprövning var tillämpliga på företaget, är JoU1982/83:30 151 tillståndshavaren skyldig att utan ersättning tåla skadantill så stor del som. jämte vadhan tidigare efter den nya lagens ikraftträdande har avstått enligt dennaparagraf eller 14 8, motsvarar en tjugondel av det produktionsvärde eller detvärde av vattenmängd, fallhöjd eller magasinsvolym som avses i 9 kap. 14 8andra stycket nya vattenlagen. 13 8Bestämmelserna i och 12 88äger motsvarande tillämpning beträffande omprövning av en sådan särskild rättighetatt förfoga över vattnet som avses i 2 kap. 41 8 vattenlagen (1918: 523). 14 8 Om den somhar tillstånd till ett vattenföretag enligt vattenlagen (1918: 523) ellermotsvarande äldre bestämmelser åsamkas förlust av vatten eller fallhöjd ellerinskränkning i rätten att reglera vattnets avrinning till följd av ettvattenföretag enligt nya vattenlagen som skall tillgodose det allmännafiskeintresset, allmän farled, allmän hamn. allmän flottled, hälsovården ellerden allmänna miljövården eller söm utgör markavvattningsföretag ellervattentäkt för bevattning, är hans rätt till ersättning härför begränsad påmotsvarande sätt som gäller enligt 12 8, om bestämmelserna i vattenlagen(1918:523) om kungsådra var tillämpliga på vattenföretaget. Första stycket äger motsvarande tillämpning i fråga omförlust eller inskränkning som åsamkas den som utan särskilt tillstånd driverett vattenföretag som tillkommit före ikraftträdandet av nya vattenlagen. 15 8 Bestämmelsen i 9 kap. 19 8 nya vattenlagen ägermotsvarande tillämpning beträffande andelskraft enligt vattenlagen (1918:523) eller er sättning genom överföring av kraft enligt vattenlagen (1918:523) i dess lydelse före den . Särskilda övergångsbestämmelser till 10 kap. nyavattenlagen 16 8 Årliga avgifter enligt 2 kap. 10 § eller 4 kap. 14 8vattenlagen (1918:523) skall under den avgiftsperiod som löper vid den nya vattenla gens ikraftträdande utgå med det senast fastställda beloppet. Efter avgifts periodens slut skall avgiften för det närmast följande året utan särskilt beslut utgå med ett belopp som räknas om i förhällande till den ändring av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring för december månad som har skett från det första till i den senaste avgifts perioden. Därefter skall avgiften utan särskilt beslut räknas om i förhållande till den ändring av basbeloppet för december månad som kan ha skett mellan året närmast före det aktuella avgiftsåret och året närmast . I fråga om årliga avgifter enligt 2 kap. 8 8 vattenlagen(1918:523) eller däremot svarande äldre lag gäller att sådan avgift år 1983skall utgå med det tidigare fastställda beloppet, omräknat med hänsyn tilländring av basbeloppet för i förhållande till basbeloppet fördecember det år då avgiften senast fastställdes genom lagakraftägande dom, docktidigast för . Därefter skall avgiften utan särskilt beslut räknasom enligt första stycket tredje meningen. Särskilda övergångsbestämmelser till 12, 13 och 16 kap.nya vattenlagen 17 8 Löseskilling och intrångsersättning för en fastighetsom innehas med fideikommissrätt får inte sättas lägre än som följer av 9 kap.nya vattenlagen. Sådana ersättningar som har nämnts nu och som tillkommer JoU1982/83:30 152 innehavaren av en fideikommissegendom skall alltidnedsättas hos länssty- Lagförslaget relsen ochfår inte betalas ut, innan regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer har förordnat hur det skall förfaras med ersättningen. 18 8 Bestämmelsen i 13 kap. 55 8 andra stycket nyavattenlagen äger motsvarande tillämpning på förordnande som avses i 11 kap. 83 8 andra stycket vattenlagen (1918:523) och som meddelats av domstol eller över- exekutor. Särskilda övergångsbestämmelser till 15 kap. nyavattenlagen 19 8 Ett tillstånd enligt vattenlagen (1918:523) ellermotsvarande äldre bestämmelser till ett vattenföretag eller någon annan åtgärd som avses i den nya vattenlagen, anses med avseende på vad som föreskrivs i 15 kap. nya vattenlagen som ett tillstånd enligt denna med de avvikelser som följer av 20 och 21 88. Första stycket gäller även en sådan särskild rättighet attförfoga över vattnet som avses i 2 kap. 41 § vattenlagen (1918: 523). Bestämmelserna i 15 kap. 5 och 6 88 nya vattenlagen gällerockså vattenanläggningar som har tillkommit innan nämnda lag trätt i kraft,även om någon domstols eller annan myndighets tillstånd till dessa inte harbehövts och inte heller lämnats. Vad som enligt 15 kap. 4 och 12 88 nya vattenlagen gällerom ändring av fiskeavgift och bygdeavgift skall också tillämpas på avgifterenligt 2 kap. 8 och 10 88 samt 4 kap. 14 8 vattenlagen (1918: 523). 20 8 Omprövning enligt 15 kap. 3§ första stycket förstameningen nya vattenlagen i fall som avses i 19 8 första och andra styckena denna lag får, om inte annat följer av andra stycket, ske efter utgången av , dock får omprövning av tillstånd till vattenkraftverk eller vattenreglering för kraftändamål ske tidigast från den dag då företaget enligt därom meddelad föreskrift skall vara fullbordat eller, om nyprövning enligt 4 kap. vattenlagen (1918: 523) ägt rum, tidigast från den dag då domen om nyprövning vann laga kraft. Om företaget skulle ha kunnat underkastas nyprövningenligt 4 kap. vattenlagen (1918:523) efter den nya vattenlagensikraftträdande, får omprövning ske så snart den för nyprövning gällande tidenutgått. Omprövning enligt 15 kap. 3 8 första stycket tredje meningennya vattenlagen får ske endast om ändringen i vattenförhållandena inträttefter den nya vattenlagens ikraftträdande. 21 8 Om tillståndtill ett företag har meddelats enligt vattenlagen (1918: 523), gällerbestämmelserna i den lagen i fråga om verkan av att ett företag inte harfullbordats inom föreskriven tid. 22 8Bestämmelserna i 15 kap. 15 och 16 88 nya vattenlagen äger tillämpning även ifråga om samfälligheter enligt 3 kap. vattenlagen (1918:523) som avservattenreglering enbart för kraftändamål, samfälligheter enligt 7 kap.vattenlagen (1918: 523) och samfälligheter för ändamål som avses i 8 kap. 20 8vattenlagen (1918:523) samt samfälligheter enligt motsvarande äldrebestämmelser. Om isamfällighet som sagts kretsen av deltagare eller kostnadsför- JoU1982/83:30 153 delningen mellan dem ändras genom omprövning enligt 15kap. 15 8 nya Lagjörslaget vattenlageneller godkännande av en överenskommelse enligt 15 kap. 16 § samma lag, skall ensamfällighet enligt den nya vattenlagen anses bildad. Särskild övergångsbestämmelse till 17 kap. nya vattenlagen 23 8 Vad som föreskrivs i 17 kap. I 8 andra stycket nyavattenlagen gäller även den som med stöd av vattenlagen (1918:523) tillagts rätt att begagna sig av annans vattenanläggning. Särskilda övergångsbestämmelser till 19 kap. nyavattenlagen 24 8 Ett förordnande enligt 2 kap. 14 8 tredje stycketvattenlagen (1918:523) till skydd mot förorening eller 2 kap. 62 eller 64 8 samma lag till skydd för vattenförsörjningen anses som ett förordnande enligt 19 kap. nya vattenlagen. Om ett förordnande enligt 2 kap. 14 8 tredje stycket eller62 8 vattenlagen (1918: 523) ändras eller upphävs, skall det antecknas ifastighetsboken. Särskilda övergångsbestämmelser till 21 kap. nyavallenlagen 25 8 I fråga om gärning som var belagd med straff ivattenlagen (1918:523) och som begåtts före nya vattenlagens ikraftträdande skall vattenlagen (1918:523) alltjämt tillämpas. Vad som sägs i 21 kap. 3 och 4 88 nya vattenlagen får tillämpas även vid gärningar som begåtts under vattenlagens (1918: 523) giltighetstid. Talan omansvar enligt första stycket väcks vid laga domstol i brottmål. 26 8 Bestämmelserna i 3 kap. 12-25 och27 88, 7 kap, 61-65 88 samt 8 kap, 38-45 88 vattenlagen (1918:523) om fleradeltagares förvaltning av företag som har tillkommit enligt den lagen skalltillämpas så länge företagets förvaltning inte har anordnats på något annatsätt. 27 8Bestämmelserna i 4 kap. vattenlagen (1918:523) om statens lösningsrätt skallfortfarande gälla, om fråga om lösningsrätt före ikraftträdandet av den nyavattenlagen har fullföljts genom ansökan om stämning till fastighetsdomstol. Lag om inrättande, utvidgning och avlysning av allmänfarled och allmän hamn 1 8 En allmän farled eller en allmän hamn får inrättas, omfarleden eller hamnen är av väsentlig betydelse för den allmänna samfärdseln.En allmän farled får även inrättas, om den är av väsentlig betydelse förfiskerinäringen eller om den är av väsentlig betydelse för trafiken medfritidsbåtar och det behövs med hänsyn till säkerheten i farleden. Första stycket gäller även i fråga om utvidgningar avallmänna farleder eller hamnar. JoU 1982/83:30 154 2 8 En allmän farled eller en allmän hamn skall helteller delvis avlysas Lagjörslaget 1, om farledeneller hamnen inte kan användas för sitt ändamål utan att säkerheten äventyras, 2, om farledeneller hamnen inte behövs för sitt ändamål, 3, om farledeneller hamnen inte sköts så att dess ändamål tillgodoses, 3 8 Om det ärpåkallat med hänsyn till det ändamål som en allmän farled skall tillgodose,säkerheten i farleden eller i övrigt med hänsyn till allmän eller enskild rätt,får särskilda föreskrifter meddelas om hur den allmänna farieden skall ordnasoch begagnas. 4 § Beslut enligt1-3 88 meddelas av regeringen eller, om regeringen bestämmer det, avsjöfartsverket. beslut enligt denna lag överklagas hosregeringen genom besvär. 5 8Sjöfartsverket skall föra ett register över allmänna farleder och allmännahamnar enligt denna lag. 1 registret skall anges vem som svarar för farledeneller hamnen samt finnas uppgift om sådana särskilda föreskrifter som harmeddelats enligt 3 8. 6 8 Den somuppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot en föreskrift som har meddelats medstöd av 3 § döms till böter eller fängelse i högst . Denna lag träder i kraft . 2, De allmänna farleder och hamnar som finns vidikraftträdandet av denna lag skall upphöra att vara allmänna vid utgången av , om inte med tillämpning av 1 8 har beslutats att farleden eller hamnen fortfarande skall vara allmän. Lag om inrättande, utvidgning och avlysning av allmänflottled 1 8 En allmän flottled får inrättas, om flottleden behövsmed hänsyn till skogsnäringen samt nyttan för orten och det allmänna överväger olägen heterna av flottleden och flottningen. Förstastycket gäller även i fråga om utvidgningar av allmänna flottleder. 2 8 En allmän flottled skall helt eller delvis avlysas 1. omflottningen kan anses vara nedlagd, 2. om flottledeninte längre behövs, 3. om flottledenutgör hinder för något annat företag som är av större allmän betydelse änflottleden. Vid avlysning enligt första stycket 3 får föreskrivassärskilda villkor för avlysningen. 3 8 Om det är påkallat med hänsyn till flottningensintresse eller i övrigt JoU1982/83:30 155 med hänsyn till allmänna eller enskilda intressen, fårsärskilda föreskrifter Lagförslaget meddelasom hur den allmänna flottleden skall ordnas och begagnas. 4 8 Beslut enligt 1-3 88 meddelas av regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer. Beslut enligt denna lag av annan myndighet än regeringenöverklagas hos regeringen genom besvär. 5 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot enföreskrift som har meddelats med stöd av 3 8 döms till böter eller fängelse i högst . Denna lagträder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1919:427) huruavgöras skall, varest tidigare tillkommen allmän flottled skall jämliktvattenlagen bibehållas. De allmännaflottleder som finns vid ikraftträdandet skall anses som allmänna flottlederenligt denna lag. JoU1982/83:30 156 ., , , Bilaga 2 1982/83:2 y över förslag till ny vattenlag m. m. 1981/82:130) har berettcivilutskottet tillfälle att avge yttrande över proposition 1981/82:130 medförslag till ny vattenlag m. m. samt motioner i frågor som rör civilutskottetsberedningsområde. avger, utifrån synpunkter av den typ somaktualiseras inom utskottet, följande yttrande. 1 Visst pågående arbete m. m. Arbetet på ett förslag till en nyplan- och bygglag (PBL) fortsätter inom efterregeringsskiftet och bedrivs enligt uppgift i årets budgetproposition (bil. 99) med inriktning på en proposition till . förslag (SOU 1980:39) harremissbehandlats och bereds inom med koppling tillPBL-arbetet inom . Den förra regeringen överlämnade för lagrådets yttrandeett förslag till lag om hushållning med mark- och vattenområden avriksintresse. Denna lagrådsremiss återkallades efter regeringsskiftet. Arbetetpå motsvarande frågor fortsätter i anslutning till PBL-övervägandena. Hitanknutna frågor har även behandlats i bl. a. betänkande CU 1982/83:2. I denunder allmänna motionstiden väckta motionen 1982/83:1099 (fp) yrkande 2hemställs att - efter lagrådsgranskning och eventuellt däravföranledd modifiering - antar ett vid motion 1097 fogat förslag till lag omhushållning med mark- och vattenresurser av riksintresse. Lagförslaget äridentiskt med det förslag som lades fram i den nämnda lagrådsremissen. Motionenkommer att senare behandlas av civilutskottet. I detta sammanhang kan även nämnas den i början avseptember 1982 beslutade utredningen (dir. 1982:71) om vissa frågor om samernasställning i . 1 dess uppgifter ingår bl. a. att undersöka i vilkenutsträckning rennäringens intressen har fått träda tillbaka för andrasamhällsintressen vid markanvändning av olika slag. Ledamöter m. fl. ikommittén är inte utsedda. Enligt uppgift övervägs tilläggsdirektivinom . Föregående regering beslöt (dir. 1982:74)att tillkalla en särskild utredare för att ta fram underlag 1983om konkreta åtgärder för vattenkraftsutbyggnaden . JoU1982/83:30 157 uppdrag (dir. 1982:90) har enligt den nuvaranderegeringens beslut dock i stället lagts på en parlamentarisk beredning meduppgift att föreslå en plan för vattenkraftens utbyggnad. Beredningen är enligt direktiven oförhindradatt studera sådana älvar och älvsträckor som f. n. är undantagna från utbyggnadenligt riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen. energikommitté (EK 81) har initieraten delutredning om möjligheterna att vid tillämpning av 136 a 8 byggnadslagen(BL) förkorta tidsåtgången mellan beslut och idrifttagning avenergiproduktionsanläggningar. Därvid skall alternativa förfaranden övervägas,bl. a. ett system med s. k. public enquiries som ersättning för prövningenenligt 136 a 8 BL. skall redovisas för kommittén senast den 1oktober 1983. 1 tidigare översyn av 136 a 8 BL (Ds Bo 1980:2) lades inte framnågot förslag om förhållandet mellan detta lagrum och vattenlagen. Vidare kan noteras att proposition 1981/82:221 med förslagtill lag om exploateringssamverkan m. m. återkallats efter regeringsskiftet ochavskri-vits av . En med anledning av återkallelsen väckt motion om attriksdagen skulle anta lagförslag med samma innehåll som enligt den återkalladepropositionen har avslagits av (CU 1982/83:6). Den här nämndapropositionen innehöll förslag till ändringar i lagparagrafer som ävenföreslagits ändrade i proposition 1982/83:26 med förslag till följdlagstiftningtill den nya vattenlagen. Förslaget till ny vattenlag innebärbl. a. att vattendomstolarna fortfarande skall vara prövningsmyndigheter ochinte, som enligt utredningsförslaget, ersättas av koncessionsnämnden förmiljöskydd och länsstyrelserna. Detta kan, sett från samhällsplaneringensallmänna utgångspunkter, framkalla vissa betänkUgheter beträffande den avseddasamlade bedömningen av vattenföretags lämplighet så att de inpassas isamhällsplaneringen i stort. Enligt vad utskottet erfarit övervägs emellertidinom regeringen ytterligare utredningsinsatser i denna del. harmot bakgrund bl. a. därav inte nu funnit anledning att motsätta sig detföreslagna judiciella prövningssystemet. noterar även att ettförslag till ny plan- och bygglagstiftnrng torde komma att motiveraöverarbetning och anpassning av en vattenlag, utformad i huvudsak enligt det nuframlagda förslaget. 3 Vattenföretags tillåtlighet (3:1-4) En av de frågor som - med hänsyntill skilda energipolitiska m. fl. utgångspunkter samt bevarandesynpunkter -särskilt aktualiserats inom civilutskottet är huruvida lagförslaget gertillräckliga garantier för att tillstånd inte ges till utbyggnad av vattendragsom undantagits från sådan JoU1982/83:30 158 enligt av godtagna riktlinjer inom den fysiskariksplaneringen. Den föreslagna lydelsen av 3 kap. 1 8 vattenlagen i föreningmed därför anförda motiv ger enligt civilutskottets mening sådana garantier.Tillstånd kan således inte ges till utbyggnad av de av undantagnaälvarna och älvsträckorna. Det bör noteras att dessa garantier ärlagstiftningsmässigt starkare än enligt gällande vattenlag, vilken formelltöppnar en dispensmöjlighet även vid hinder enligt allmännaplaneringssynpunkter. Dispenser i detta hänseende har dock inte getts.Utskottet har tidigare (CU 1982/83:2) noterat att det inte från något hålltorde ha hävdats att regeringen ens skulle överväga att göra en bedömning istrid mot riktlinjerna. När det gäller riktlinjerna om undantag från utbyggnad avvattenkraft torde det knappast uppstå några principiellatillämpningssvårigheter. Eventuella oklarheter när det gäller riktlinjernasnärmare omfattning får, som utskottet nedan berör, lösas genom förslag tillriksdagen om precisering av riktlinjerna som sådana. Lagförslaget innebär emellertid att även övriga riktlinjerinom den fysiska riksplaneringen faller in under begreppet allmännaplaneringssynpunkter som skall kunna vara hinder mot tillstånd till ettvattenföretag. Dessa riktlinjer, bland dem främst de s. k. verksamhetsanknutna,har vid sin tilkomst avsetts bli preciserade i fysisk planering efterett samrå'd där närmast länsstyrelserna haft att bevaka att riksintressenahävdats. Dessa riktlinjer kan inte direkt läggas till grund för ett avgörande itillåtlighetsfrågan utan kräver ytterligare planeringsmässiga bedömningar,vilka kommer att falla på tillståndsmyndigheten. Hänvisningen i lagförslagetsspecialmotivering (s. 411) till vissa typer av översiktsplaner utan direktarättsverkningar får här särskild aktualitet när det gäller grunderna förtillståndsmyndighetens planeringsöverväganden. Uttrycket allmänna planeringssynpunkter syftar emellertidinte endast på de bedömningar inom ramen för den fysiska planeringen som fåttuttryck i riktlinjer inom den fysiska riksplaneringen. Syftet tycks ha varitatt hit föra även andra långsiktiga bedömningar av planeringskaraktär somsålunda läggs på prövningsmyndigheten. Till grund för även dessa bedömningaravses ligga bl. a. översiktliga kommunala markanvändningsplaner som är välförankrade inom kommunen även om de saknar direkta rättsverkningar. Även omlagförslaget inte - med hänvisning till det pågående PBL-arbetet -tar upputredningsförslaget om fullständig bundenhet av fastställda planer kommeremellertid även dessa att spela en väsentlig roll som underlag förtillståndsmyndighetens bedömningar. Även dessa planer kan vara uttryck för t.ex. riktlinjer inom den fysiska riksplaneringen eller en långsiktig verksamhetsplanering. sätter i fråga om hänvisningen till"sådan långsiktig verksamhetsplanering som inte omfattas av den fysiskaplaneringen" har tillräcklig stringens för att ge ett tillämpbart underlagför bedömningarna. Det bör möjligen betonas att ett syfte med denna hänvisningär att markera JoU1982/83:30 159 vikten av att statsmakternas riktlinjebeslut beaktas somutgångspunkter för tillståndsmyndighetens planeringsöverväganden. Utformningen av 3 kap. 1 8 i VL-förslaget täckerplaneringsöverväganden av de flesta typer och däri ingående skydd för allmännaintressen. Det skulle därmed kunna sättas i fråga om bestämmelserna i 3 kap. 38 första stycket får någon större självständig betydelse i andra fall än dåsärskilda planerings-överväganden saknas eller är inaktuella. Syftet har också(s. 415) begränsats till att bl. a. göra det möjligt att i större utsträckningän f. n. beakta de sammanlagda olägenheterna av ett vattenföretag. Detta skulleemellertid vara möjligt även inom ramen för planeringsöverväganden enligt denflexibla 3 kap. 1 §. Det förhållandet att gränsen mellan dessa lagrum blirflytande bör inte kunna utnyttjas till att indirekt öka dispensmöjligheternaenligt 3 kap. 3 § andrastycket. Detta bör på något sätt markeras i jordbruksutskottets motivskrivningar. vill dock inte påkalla någon ändring i lagförslaget som sådant. I utredningsförslaget ingick delsen angivelse av vilka tillståndsmyndigheter som skulle finnas (13:1), delsnärmare reglerom kompetensfördelningen mellan dessa organ (15:1-3, 16:1), bl.a. vilka vattenföretag som - i hela tillståndsfrågan och inte bara itillåtlighetsfrågan - skulle prövas av regeringen. Uppräkningen av dessaföretag (15:1) motsvarar den som i dåvarande lydelse av vattenrättskungörelsen(före ändringen 1978:41) definierade vattenföretag . Utredningen (s. 328) hadefunnit att bestämmelserna i vattenrättskungörelsen rörände ärendefördelningentorde falla utom det enligt 8 kap. 7 8 regeringsformen delegeringsbara området.Med hänsyn därtill - men också till prövningsfrågornas vikt - ansåg utredningenatt de nya bestämmelserna borde tas in i vattenlagen. Även om regeringsformens regler om riksdagensnormgivningskompetens inte skulle medge att detta regelområde delegeras till regeringen- en fråga som civilutskottet ansett sig inte böra ta särskild ställning till idetta sammanhang- följer emellertid därav inte direkt att här aktuellariktlinjer inom den fysiska riksplaneringen måste återges i lagtexten. Dettorde vara tillräckligt att kräva att innehållet i forumreglerna är otvetydigt.Det bör här noteras att i den sakligt än mer betydelsefulla tillåtlighetsregelni 3 kap. 1 8 propositionsförslaget det ansetts att lagtextens begrepp"allmänna planeringssynpunkter" är tillräckligt för att i föreningmed motivuttalanden ange som hinder mot tillstånd bl. a. beslut inomden fysiska rikspla-nerrngens ram att undanta vissa älvar eller älvsträckorfrån utbyggnad. Ytterligare får i detta sammanhang noteras att arbetepågår på en ny plan-och bygglag och att det i anslutning därtill görsöverväganden om en lagreglering av riktlinjerna inom den fysiskariksplaneringen. JoU1982/83:30 160 lagreglering kan den komma att täcka även riktlinjer förutbyggnad av vattenkraften och därmed i sak dubblera det återgivande av dem somnu föreslås få sin plats bland reglerna om regeringens prövningsrätt i en nyvattenlag. Det bör också pekas på att reglerna ipropositionsförslagets 11 kap. 1 8 p. 4 rimligen aldrig skulle kunna komma ipraktisk tillämpning, i den meningen att någon ansökan på grund därav skullekomma under regeringens prövning, eftersom regeringen enligt 3 kap. 1 8 måstefinna dessa företag otillåtliga och inte heller har möjlighet att i dessa fallmedge någon dispens. De som kan tänkas uppträda som sökande i dessa sammanhanghar otvivelaktigt full kunskap om innebörden av riktlinjerna inom den fysiskariksplaneringen i här aktuell del. Mot angiven bakgrund torde kunna sättas i fråga om inteföreslagen lydelse av 11 kap. 1 8p. 4 VL bör kunna utgå. Just i de avseddafallen där det finns ett klart hinder mot tillstånd blir en prövning, om denöver huvud taget aktualiseras och oavsett var prövningen förläggs, närmast avformell natur Och kräver därmed inga planeringsbedömningar på regeringsnivå.Dessa bedömningar har då redan gjorts av . Om frågornas vikt ansesmofivera att riktlinjerna återges med geografiska begrepp i en ny vattenlag bördet kunna övervägas att göra detta i anslutning till tillåtlighetsreglerna. Den invändningen kan emellertid anföras mot en sådanslutsats, att det i undantagsfall kan tänkas uppstå svårigheter att i detaljange riktlinjernas omfattning, t. ex. när det gäller kall- och biflöden.