bet · G601FiU27 · 1982-12-31 00:00:00 — anförs att avsaknaden av fullständig sedelvård kommer att leda till ensämre sedelkvalitet, att den ökande automathanteringen i handeln och bankerkräver sedlar av god kvalitet, att en pågående försöksverksamhet med ensedeldepå i ännu inte har utvärderats samt att rikspolisstyrelsenframhåUit att fuUständig sedelvård bör förekomma vid samtliga underavdelningartill avdelningskontor. I motion 1696 tas i yrkandet upp principfrågan om även andraorgan än skall kunna medverka i betalningsmedelsförsörjningen.Motionärerna anser att även skall handhabetalningsmedelsförsörjningen. Med anledning härav villutskottet anföra följande. Revisorernauppger att det hos postverket och bankerna finns starka önskemål om endecentralisering av nuvarande service i fråga ombetalningsmedelsförsöijningen. Därvid vill man i första hand få till stånd enstörre spridning av sedellagringen. En sådan åtgärd bedöms kunna ge storavinster i säkerhetshänseende och ses därför som väsentlig också avrikspolisstyrelsen och brottsförebyggande rådet, framhåller revisorernavidare. Förslagetom postala sedeldepåer skall enligt revisorerna ses mot bakgrund avsträvandena att finna en organisatorisk form som möjliggör en spridning avsedellagringen med måttiiga insatser av personal och lokalinvesteringar.Postala depåer, öppna även för banker, ger ett finmaskigare nät avreplipunkter utan att hindra en fortgående centralisering av den praktiskasedelhanteringen (räkning och sortering). Revisorerna anser också att mangenom sedeldepåer tillför organisationen en högre grad av rörlighet än vad ettsystem med endast avdelningskontor och kassakontor erbjuder. Detär riktigt som anförs i några motioner att anser attsamtliga underavdelningar till avdelningskontor bör betros med sedelvårdeftersom man därigenom i viss mån kan begränsa de tunga penningtrans-portema.Sedeldepåer - där alltså sedelvärd inte förekommer - måste nämligen delstillföras nya sedlar, dels tömmas på förslitna sedlar vilka transporteras tUlnärmaste avdelningskontor för uppräkning och sortering. Kassakontor - dvs.enheter med sedelvård - behöver däremot bara tillföras nya sedlar, eftersomförslitna sedlar kan makuleras på plats. ,liksom för övrigt även brottsförebyggande rådet, är emellertid också av denuppfattningen att nuvarande kontorsorganisation är illa anpassad till de kravsom måste ställas på en rationell penningmedelsförsörjning. Sedellagrenär sålunda för få och i vissa fall även fel lokaliserade, varigenom olägenheteruppkommer med ett stort antal dagliga och med en bättre organisationsform heltöverflödiga penningtransporter mellan riksbankskontor och övriga tätorter medstora penningbehov. Av denna anledning förordar ochbrottsförebyggande rådet väsentligt fler sedellager än vad som finns . Ett större antalsedellager än ger klara säkerhetsmässiga FiU 1982/83:27 13 fördelaroavsett om man vid dessa enheter bedriver sedelvärd eller ej. Mot den extrasäkerhet som vinns genom kassakontor med fullständig sedelvård måste enligtutskottets mening ställas att enheter av detta slag dels är betydligt merpersonalkrävande och sålunda föranleder relativt sett högre driftkostnader,dels är beroende av att upptagningsområdena inte är för små för att fungerastörningsfritt och rationellt. Alltför många små upptagningsområden motverkardessutom en framtida övergång till mekaniserad sedelvård. Dessaoch övriga synpunkter sammantagna leder enligt utskottets bedömning fram tillatt postala sedeldepåer framstår som ett möjligt komplement till kassakontorför att uppnå en ytterligare spridning av sedellagringen. Att postverketdriver dessa depåer för räkning ser utskottet närmast som enbekräftelse på den roll som postverket redan har i fråga om den regionalasedeldistributionen. Ävenom utskottet i princip ställer sig positivt till förslaget om postalasedeldepåer, går det enligt utskottets mening inte att bortse från att den avrevisorerna förordade lösningen med depåer öppna även för banker ännu inteprövats praktiskt. Försöksverksamheten med en sedeldepå vid huvudpostkontoreti har nämhgen endast omfattat postverket. Utskottetföreslår därför att en eventuell utbyggnad av sedeldepåer föregås av en utökadförsöksverksamhet. Den nuvarande försöksverksamheten bör sålunda utvidgas tilltvå orter och inbegripa såväl post som banker. Syftet härmed bör vara att delspröva depåsystemet som sådant, dels utveckla fungerande rutiner som gör detmöjligt att bygga upp ett system av depåer, vilka är öppna för bådepost och bank. Denföreslagna försöksverksamheten bör komma till stånd. Den bör följassystematiskt av i samverkan med post, banker, ochbrottsförebyggande rådet. Försöksverksamheten bör tidsbegränsas men pågå sålänge att man kan utläsa om depåerna kan betjäna omgivande banker på etttillfredsställande sätt. Iavvaktan på en sådan utvärdering bör beslut om reguljär verksamhet medsedeldepåer anstå. Utskottet förutsätter att bankofullmäktige efter avslutadförsöksverksamhet underställer ett förslag om en lösning. Vad beträffar frågan om antalet avdelningskontoroch kassakontor vill Utskottet anföra följande. Såsomtidigare nämnts har revisorerna föreslagit att avdelningskontor skall finnas pååtta namngivna orter samt att bankofullmäktige därjämte skall kunna inrättahögst tio kassakontor. Imotion 704 yrkas att fullständiga avdelningskontor skaU finnas på tio namngivnaorter (yrkande 1) samt att bankofuUmäktige därjämte skall kunna inrätta högstfemton kassakontor (yrkande 2). Samma antal avdelningskontor och kassakontorförespråkas i motionerna 1157 och 1707. FiU 1982/83:27 14 Riksbankschefen har inför utskottet redovisat treegna alternativ till organisationsförändringar, vilka alla utgår från attavdelningskontor skall finnas på de åtta orter som revisorerna har pekat ut. Utskottettillstyrker mot bakgrund härav revisorernas förslag att åtta av de nuvarandeavdelningskontoren tilldelas ett regionalt ansvar förbetal-ningmedelsförsöijningen. Dessa kontor, som utgör grundstommen i den nyaorganisationen, kommer sålunda att få en delvis ny ställning. Utskottet anseratt detta bör markeras genom att även deras benämning ändras. Samma uppfattninghar riksbankschefen och givit uttryck för. Utskottetföreslår i enlighet med framförda förslag att dessa kontor ges beteckningenregionkontor. Namnändringen föranleder vissa ändringar i lagen för Sverigesriksbank och i Bankoreglementet. Desäkerhetsmässiga fördelar som trots allt är förknippade med kassakontor lederenligt utskottets bedömning fram till att sådana enheter hör fylla ett störreutrymme i den nya organisationen än vad revisorerna har förutsatt med sittförslag om högst tio kassakontor. Utskottet är dock inte berett att sträcka sigså långt som till femton kassakontor, vilket är det antal som förordas imotionerna 704, 1157 och 1707. Vidden avvägning som utskottet gjort, har utskottet stannat för ett av deorganisationsalternativ som riksbankschefen lagt fram. Detta alternativ innebäratt högst fjorton kassakontor skall kunna inrättas utöver de åttaregionkontoren samt att försöksverksamheten med sedeldepåer skall bedrivas påtvå platser. Utskottet föreslår sålunda att riksbanksfullmäktige ges rätt attinrätta högst fjorton kassakontor. Vad gäller kontorens arbetsuppgifter delarutskottet revisorernas mening att det måste göras en klar och tydligåtskillnad mellan regionkontoren och deras verksamhet och ansvarsområde å enasidan samt kassakontoren och deras göromål å andra sidan. Utskottetvill därför ställa sig bakom vad revisorerna framhållit beträffandekassakontorens arbetsuppgifter. Enligt revisorerna skall kassakontoren sysslaenbart med uppgifter som har samband med kassarörelsen. De skall sålunda varkenbedriva in- eller utiåning eller handha annan med bankrörelsen förknippadverksamhet. Ej heller skall andra förvaltningsuppgifter åvila kassakontoren.Såsom revisorerna framhållit möter det däremot inget hinder att kassarörelsenutvecklas därhän att avgiftsbelagda tjänster kan erbjudas post och banker, t.ex. i form av specialpackning av sedlar och mynt. Utskottet kan ocksåtillstyrka förslaget att man i särskilda fall skall kunna låta ett bestämtkassakontor handha viss avgränsad arbetsuppgift. Kassakontorenskall enligt utskottets mening vara öppna endast för post och banker. Utskottetdelar revisorernas uppfattning att regionkontoren liksom kassakontoren iförsta hand skall vara enheter för lagring och hantering av FiU 1982/83:27 15 På regionkontoren bör emellertid dessutom ligga ett överordnatplanerings- och tillsynsansvar för betalningsmedelsförsörjningen i resp.region. Utskottet kan likaså biträda revisorernas förslag att regionkontoren ibegränsad utsträckning skall kunna anförtros även andra arbetsuppgifter.Utskottet förutsätter emellertid att sådana uppgifter inskränker sig tillenbart verksamhet som är av betydelse för i dess egenskap avcentralbank. Härmed åsyftar utskottet uppgifter som har i egenskapav landets centralbank och som utskottet har redovisat inledningsvis. Däravföljer att viss utlåningsverksamhet bör avvecklas, bl. a. de nuvarandeavbetalningslånen till privatpersoner. Ienlighet härmed bör de nuvarande bestämmelserna i riksbankslagen ochbankoreglementet angående utlåningsverksamheten upphävas (18 resp. 5 §§).Vidare erfordras en redaktionell ändring av 6 § bankoreglementet. I sambandhärmed bör också 12 § bankoreglementet, som innehåller bestämmelser omlånestyrelsen vid huvudkontoret och lånedelegationen, slopas. Den senareändringen föranleder vissa följdändringar i 22 och 23 §§ bankoreglementet. Enavveckling av avbetalningslånefonden innebär att i fortsättningeninte kan lämna bostadsanskaffningslån till anställda hos och dessverk. bör ombesörja att anställda vid riksdagenoch dess verk ges möjlighet att på liknande villkor som övriga statstjänstemänerhålla bostadsanskaffningslån i PKbanken. Dennya kontorsindelningen och de ändrade arbetsuppgifterna påverkar ävenutformningen av tjänsteorganisationen. Utskottet förutsätter härvid att den avrevisorerna förordade personalorganisationen blir vägledande fördimensioneringen av resurserna vid kontoren. Avdelningskontorenstilltänkta arbetsuppgifter är inte av den arten att verksamheten behöver ledasav styrelser. Utskottet anser emellertid i likhet med revisorerna ochriksbanksfullmäktige att styrelserna bör bestå vid regionkontoren åtminstone underden besvärliga omställningsperiod som förestår. Därefter bör frågan om derasbibehållande åter prövas. Utskottet förutsätter att återkommer tillriksdagen med förslag i denna fråga. Isitt förslag betonar revisorerna att säkerhetsaspekter måste väga tungt vidutformningen av en regional organisation för betalningsmedelsförsörjningen.Utskottet delar denna uppfattning och vill för egen del stryka under vikten avatt säkerhetsfrågor ges en framskjuten plats och tillmäts stor betydelse i detfortsatta planeringsarbetet. I likhet med revisorerna finner utskottet detockså angeläget att uppmärksamhet riktas på de säkerhetsproblem som ärförknippade med olika typer av sedeltransporter och därvid framför allt dedagligen förekommande oskyddade leveranserna till och från riksbankskontor.Särskild uppmärksamhet måste ägnas på grund av dess geografiska läge. FiU1982/83:27 16 Av de motioner som väckts i ärendetutmynnar 22 i yrkanden om att avdelningskontor eller kassakontor skalllokaliseras till viss ort eller region. Dessa yrkanden redovisas översiktligti vidstående tablå där även nuvarande organisation och revisorernas förslagtill ny organisation har tagits med för fullständighetens skull. Motionen 704,vars yrkande 1 omfattar tio namngivna orter för avdelningskontor, redovisasför sig. Övriga motioner med yrkanden om att avdelningskontor skall förläggastill viss ort har i tablån markerats med en fylld kvadrat. Motioner rörandekassakontor har på liknande sätt markerats med en ofylld kvadrat. I de fall detinte klart sägs om yrkandet avser ett avdelnings- eller kassakontor harmotionerna markerats med en fylld triangel. Såsom framgår av tablån förordas i motionerna 704, 1697,427, 696, 1702, 1700, 1704, 1166, 428, 1148, 700, 1709 och 1149 attavdelningskontor/riksbankskontor skall finnas i nio städer utöver de åtta somrevisorerna har föreslagit. De nio städerna är , , , ,, , , och . Revisorernas förslag innebär att avdelningskontor(regionkontor) skall finnas i , , , , ,, och . Som tidigare nämnts förordar ävenriksbankschefen att regionkontor förläggs till dessa orter. Utskottet harnoterat att förslaget i denna del också överensstämmer med vadriksbanksfullmäktiges tidigare majoritet föreslagit. Så långt revisorerna villgå i fråga om antalet kontor sammanfaller valet av orter även med yrkande 1 imotion 704. Utskottet anser i likhet med revisorerna ochriksbankschefen att regionkontoren bör placeras i , , ,, , , och , Revisorerna har föreslagit attdessa orter uttryckligen anges i bankoreglementet. Eftersom betydande enighetsynes råda om var regionkontoren bör placeras anser inte utskottet detnödvändigt att dessa namnges i bankoreglementet. Mot bakgrund av vad utskottet anfört om sedeldepåer,antalet regionkontor och kassakontor samt deras uppgifter avstyrker utskottetmotionerna 704 (yrkandena 1 och 2), 1157, 1696 och 1707. Vad utskottet anfört beträffande regionkontorens placeringinnebär att utskottet även avstyrker motionerna 427, 428, 696, 700, 1148, 1149,1166, 1697, 1700, 1702, 1704 och 1709. Utskottets ställningstagande föranleder ändring av 3 §bankoreglementet. Av tablån framgår vidare attmofionsyrkanden framförts om att som sin mening skall uttala attkassakontor skall förläggas till sju namngivna orter/regioner. Yrkandena avserKaristad, , , , och samt . De finnsupptagna i motio-nerna3IO, 1162. 1160,858, 1698,857, 1167, 1169 och 1711. Irevisorernas förslag ges exempel på var kassakontor skulle kunna Översikt över förslag och motioner angående riksbankensregionala organisation 704 (s) tion (s) A-1697(c) -427 (c), -696 (s) -1702(s,m,c, fp) n-310(m,c,fp), n-ll62(s) n-ll60(m), A-1700(c) A-1704 (c) -1166(s) D-858 (s) A-428(s), A-1148(c), D-1698(m) -700(s), n-857(c), -1709(m) _ Cp pcWi|cflin/r>rnlon<-l -ll49(c, m) n-1167(m) D-1169(c), D-1711 (m, s, fp) Förteckningen omfattar inte motionerna 1982/83: 1157,1982/83:1696 och 1982/83:1707. Avdelningskontoren är upptagna i storlek eftervärdet av inlevererade sedlar . A riksbankskontor (oklart ommotionärerna avser avdelnings- eller kassakontor) Osedeldepå (försöksverksamhet) ' I förslaget till har endast angetts"exempel" på orter med kassakontor. Någon motsvarande exemplifieringav orter med sedeldepåer lämnas inte. I motion 704 redovisas inte var de 15kassakontoren skall vara lokaliserade. I reservationen (s) till det yttrandesom riksbanksfullmäktige avgav till revisorerna över granskningsrapporten omRiksbankens avdelningskontor angavs även var kassakontoren borde varalokaliserade. Föreliggande sammanställning grundar sig i denna del påreservationen. FiU 1982/83:27 18 förläggas.De av revisorerna utpekade orterna är , , , , ,, , , och . Riksbankschefens alternativom högst 14 kassakontor innebär att sådana kontor kommer att förläggas till deav revisorerna angivna 10 orterna samt dessutom till , , Boråsoch . Riksbankschefens förslag innebär vidare att försöksverksamhetmed sedeldepåer skall bedrivas i och i . Utskottethar beträffande antalet kassakontor tidigare tillstyrkt en lösning somöverensstämmer med riksbankschefens förslag. I frågan om urvalet av orter ärdetta förslag alltså liktydigt med revisorernas, så långt dessa är beredda attsträcka sig. Eftersom överensstämmelse råder även i detta avseende mellanrevisorerna och riksbankschefen anser utskottet sig ej ha anledning attifrågasätta urvalet av orter. Kassakontorenslokalisering bör enligt utskottet inte regleras i författning utan det fårankomma på fullmäktige i att bestämma om kassakontorens placering.Utskottet utgår ifrån att riksbankschefens förslag härvidlag kommer att varavägledande för kassakontorens lokalisering. Utskottetser inte anledning att utöver vad utskottet nu anfört ytterligare uttala sig omkassakontorens placering. Utskottet avstyrker därmed bifalltillyrkandenaimotionerna310, 857, 858, 1160, 1162, 1167, 1169, 1698 och 1711. Det är ofrånkomligt att övergången till den nyakontorsorganisationen kommer att medföra betydande personalkonsekvenser, ävenom dessa ej blir av samma omfattning som med den av revisorerna förordadelösningen. Avdelningskontorenspersonalstat upptar drygt 500 tjänster. När omorganisationenblivit helt genomförd och berörd låneverksamhet till fullo avvecklats tordepersonalbehovet komma att minska med inalles ca 135 tjänster, varav ca 10 vidhuvudkontoret. Ensådan personalminskning torde ej kunna uppnås genom naturlig avgång. Utskottetförutsätter därför att vidtar särskilda åtgärder i form avomplaceringar och andra personaladministrativa insatser för att i störstamöjliga utsträckning underlätta övergången. Utskottet vill i sammanhanget ocksåpeka på de uppgifter som statens arbetsmarknadsnämnd (SAMN) har i samband medomplacering av statligt anställd personal. SAMN bör inom sittverksamhetsområde bistå även och dess myndigheter. Revisorerna föreslår slutligen att isamverkan med myntverket, postverket och bankerna skall ges i uppdrag att göraen översyn av mynthanteringen. Utskottet tillstyrker att en sådan översyn görsi överensstämmelse med de riktlinjer som revisorerna har redovisat iförslaget. FiU 1982/83:27 19 Vad revisorerna i övrigt anför i förslaget har inteföranlett utskottet att göra någon erinran eller uttalande. - att ställning somcentralbank renodlas i den regionala organisationen, - att kontorsorganisationendimensioneras med hänsyn till vad som erfordras för att skall kunnaförse olika delar av landet med betalningsmedel, - att avdelningskontoren i ,, , , , , och omvandlastill regionkontor som tilldelas ett regionalt ansvar förbetalningsmedelsförsörjningen och som anförtros uppgifter avcentralbankskaraktär, - att under regionkontoreninrättas högst 14 mindre riksbanksenheler, benämnda kassakontor, med uppgiftatt försörja post och banker med sedlar och mynt, - att postala sedeldepåer börprövas som komplement till kontorsorganisation, - att avbetalningslånen tillfysiska personer avvecklas, - att en särskild översyn görs avmynthanteringen. 1. beträffande riktlinjer förriksbankens regionala organisation och verksamheten inom denna att riksdagenmed anledning av revisorers förslag 1982/83:11 moment 2 imotsvarande del samt med avslag på motionerna 1982/83:704, 1982/83:1157,1982/83:1696 och 1982/83:1707 som sin mening ger fullmäktige i tillkänna vad utskottet anfört, 2. beträffande uttalande omlokalisering av avdelningskontor/regionkontor a. a« riksdagenavslår motionerna 1982/83:427 och 1982/83:696, b. att riksdagenavslår motionerna 1982/83:428 och 1982/83:1148, c. att riksdagenavslår motionerna 1982/83:700 och 1982/83:1709, d. att riksdagenavslår motion 1982/83:1149, e. att riksdagenavslår motion 1982/83:1166, f. att riksdagenavslår motion 1982/83:1697, g. aU riksdagenavslår motion 1982/83:1700, h. att avslår motion 1982/83: 1702, i. att avslår motion 1982/83:1704, FiU 1982/83:27 20 3. beträffande uttalande om lokalisering avkassakontor att riksda gen med vad utskottet anfört förklarar a. motionerna1982/83:310 och 1982/83: 1162 besvarade, b. motion 1982/83:857besvarad, c. motion1982/83:858 besvarad, d. motion1982/83:1160 besvarad, e. mation1982/83:1167 besvarad, f. motionerna1982/83: 1169 och 1982/83:1711 besvarade, g. motion1982/83:1698 besvarad, 4. beträffande lag om ändring ilagen (1934:437) för riksbank och lag om ändring i lagen (RFS 1975:6)med reglemente för (Bankoreglementet) att med avslag påriksdagens revisorers förslag 1982/83:11 moment 1 godkänner vad utskottetföreslagit och antar i bilaga till detta betänkande intagna förslag, 5. beträffande utredning avförsörjningen med mynt att med bifall till revisorersförslag 1982/83:11 moment 2 i motsvarande del som sin mening ger fullmäktige iriksbanken till känna vad utskottet anfört. Närvarande:Arne Gadd (s), (), (), (),(), (), (), (c), (), (), (vpk),i (s), (), () och AndersAndersson (m). 1.Carl-Henrik (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 10 sombörjar med "" och på s. 19 slutar med "avmynthanteringen" bort ha följande lydelse: revisorer har efter granskning avriksbankens regionala organisation överlämnat förslag till en omfattandeomorganisation inte bara av utan också indirekt avansvarsfördelningen för penningmedelsförsörjningen. FiU 1982/83:27 21 En analys av den granskningsrapport som ligger tillgrund för revisorernas ställningstagande ger vid handen att granskningengenomförts under stor tidspress, vilket resulterat i att viktiga områden sommynthanteringen helt lämnats åsido och andra områden exempelvis kostnadernablivit dåligt belysta. Somframhållits i rapporten har frågan om regionala organisation varitföremål för överväganden och . Utskottetdelar revisorernas uppfattning att en förändrad organisation behöver tillskapasoch att denna organisation i huvudsak skall vila på skyldighet attansvara för penningmedelsförsörjningen. I praktiken vilar också dagensorganisation på denna huvuduppgift. Av både principiella och praktiska skäl bördock de av revisorerna föreslagna sedeldepåerna ej genomföras. I betalningsmedelsförsöijningeningår följande uppgifter - tiUhandahålla post, banker ochallmänhet sedlar och mynt i tillräcklig omfattning, - ta emot och räkna upp sedlaroch mynt från samma krets, - granska äktheten samt sorteraut slitna sedlar och mynt, - under betryggande former lagraicke utelöpande sedelmängd samt att hålla ett ur beredskapssynpunkt nödvändigtlager, - ge ut nya och dra in äldresedelserier. Idistributionen av sedlar och mynt uppstår stora variationer i mängdenin- och utströmmande material. Olika banker och penninginrättningar har mycketolika roller i dessa strömmar. Mycketstora värden förvaras och hanteras vid avdelningskontor.För undvikande av olika slags olyckor i hanteringen krävs omfattande kontroller.Revisorerna har endast ytiigt kunnat behandla detta problem, och man hardärför kraftigt underskattat det personalbehov som föreligger. synpå säkerhetsfrågorna har understötts av , och en mindresäkerhetsgrad för att göra besparingar av personal vore en diskutabel åtgärd.Riksbankens interna säkerhetskrav är betydligt strängare än på andra håll. Denstörre personal detta kräver är riktigt använda resurser. Riksbankensprogram för den yttre säkerheten har också skärpts. Stora investeringar hargjorts i nya säkerhetsanordningar , och avsikten har varit attfullfölja detta program . Detta gäller i första hand skyddadeintag, valvskonstruktioner och larmsystem. När revisorerna gjort jämförelsermed investeringar i riksbankskontor eller postala depåer har det inte varit påHkartade säkerhetsnivåer, varför också dessa kostnadsjämförelser ärbristfälliga. Beträffandetransportsäkerheten finns anledning påpeka att sedeldepåer knappast minskarantalet transporterade sedlar utan i stället ökar dessa. Visserligenkan det postkontor som handhar depån undvika transporter till en del medanandra förbrukare får göra sina vanliga resor. FiU 1982/83:27 22 vinstsom en enda förbrukare gör skall ställas att en postal sedeldepå ej kanmakulera sedlar. Om sedeldepåerna i stället handhas av ett riksbankskontorsker också makulering där som avsevärt minskar värdet på retursedlarna. Enmakuleringsprocent på är inte ovanlig på inströmmande sedlar.Det bör påpekas att i yttrande betonas att fullständigsedelvård, dvs. räkning och sortering av sedlar skall utföras på alla ställendär sedlar insätts i . Ett sådant krav utesluter sedeldepåer. Detär inte bara säkerhetskravet som talar emot sedeldepåer utan fullständigsedelvård. Också den ökade automathanteringen såväl i handeln som vid bankuttagkräver sedlar av god kvalitet. Detta leder till att sedlar vid depåer kommer atti mindre grad återanvändas då kvaliteten är ojämn. Vid försöksdepån iNorrköping är återanvändningen , medan man vid riksbankenskassakontor återanvänder dubbla andelen.