bet · G601LU16 · 1982-12-31 00:00:00 — På grund av det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionerna 1239 och 1582 yrkande 7 delvis. dels att utskottets hemställan under moment 6 bort haföljande lydelse: 6. beträffande bulvanskap att avslår motion1981/82:1239 och motion 1981/82:1582 yrkande 7 delvis. Tvångslikvidation (mom. 7) (), (), (), (), (), () och KerstiJohansson (c) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s, 31 som börjar med "Utskottet delar" och slutar med"till känna" bort ha följande lydelse: Som närmare framgår av redogörelsen ovan (s, 19 och 20)blev utformningen av reglerna om tvångslikvidation vid förlust avaktiekapitalet föremål för ingående överväganden både vid aktiebolagslagenstillkomst och då frågan aktualiserades genom ett förslag frånbrottsförebyggande rådet. Enligt utskottets mening har de skäl av bl, a,sysselsättningspolitisk natur som därvid anfördes till stöd för nuvarandeordning inte förlorat sin bärkraft utan tvärtom tilltagit i styrka, I dagframstår det således som än mer angeläget att man inte försämras företagensmöjligheter att i realiteten kunna genomföra en rekonstruktion av verksamheten.Utskottet vill understryka att ett genomförande av motionärens förslag ledertill att betydande kapitaltillskott kan behöva göras för att inte ett företagmed kanske tillfälliga ekonomiska problem skall tvångslikvideras. Också denkorta tidsfrist för att uppnå full kapitaltäckning som motionären föreslårskulle medföra stora problem. Inte minst för nya företag, där ofta en betydandekapitalförbrukning initialt sker, kan motionsförslaget leda till betydandesvårigheter. Utskottet är inte berett att på detta sätt motverkanyföretagandet. På grund avdet anförda avstyrker utskottet bifall till motion 2014. dels att utskottets hemställan under moment 7 bort haföljande lydelse: 7. beträffande tvångslikvidation att avslårmotion 1981/ 82:2014. LU1982/83:16 38 Sammanställning av remissyttranden över motionerna1981/82:1239, 1981/ 82:1582, yrkandena 2 och 7, och 1981/82:1713 5. k. haftung och koncernförhållanden (mot. och Svenska sparbanksföreningenavstyrker bifall till båda motionsyrkandena. avstyrkerinförandet av en regel om s. k. haftung och ifrågasätter starkt behovet av enöversyn beträffande koncernförhållanden. föreningsbankers förbund ochLO avstyrker införandet av en regel om s. k. haftung. Beträffande en översyn avkoncernförhållandena anser att en utredning bör skeom förutsättningarna för ansvarsgenombrott men avstyrker en ändradlagstiftning, medan LO tillstyrker en översyn. Brottsförebyggande rådetförordar att pågående arbete inom utredningen om säkerhetsåtgärder m. m. iskatteprocessen avvaktas innan frågan om s. k. haftung sludigen prövas samttillstyrker en översyn av koncernförhållandena. hänvisar tillpågående utredningsarbete. Hovrätten för har förklarat sig saknaerfarenhet av de i motionerna påtalade problemen och avstått från att yttrasig. TCO tillstyrker den översyn som begärs i motion 1713 och framhåller attfrågan om s. k. haftung torde komma att behandlas i samband med en sådanöversyn. Centralorganisationen /SR hänvisar till ett bifogat yttrande frånJUSEK, vari organisationen förklarar sig intet ha att erinra mot en översyn avmotionsspörsmålen. Riksåklagaren () framhållerinledningsvis att man självfallet bör , eftersträva att den civilrättsligalagstiftningen blir så utformad att den i möjligaste mån är ägnad att försvårauppkomsten av brottsligt eller eljest oacceptabelt beteende från medborgarnassida. Att lagstiftningen är utformad på detta sätt är särskilt angeläget närdet gäller sådana former av kriminalitet som är frekvent, av stor omfattningoch som är särskilt svår att uppdaga och beivra. Den ekonomiska brottslighetsom sker medelst utnyttjande av aktiebolagsformen tillhör enligt RÅotvivelaktigt detta område. Motionärernas målsättning att lagstiftningsvägensöka förebygga missbmk av aktiebolagsformen framstår mot denna bakgrund som ihög grad angelägen. Uppgiften är emellertid förenad med betydande awägningsproblemeftersom den associationsrättsliga lagstiftningen i huvudsak bärs upp av heltandra syften än de intressen motionärerna förespråkar. Det gäller, anser RÅ,alltså att noga väga intresset av att vidta lagändringar som kan varamotiverade från brottsbekämpningssynpunkt mot de av lagstiftaren utstakaderättsHga fömtsättningarna för omsättningslivet och den ekonomiska verksamheteni stort. Efter enredogörelse för gällande rätt framhåller RÅ att någon klar och LU1982/83:16 39 entydig linje i fråga om ansvarsgenombrott utan stöd avavtalsrättsliga principer inte föreligger i svensk rätt. Klart synes emellertidvara att redan enligt nu gällande rätt möjligheter finns att ålägga dem som harett bestämmande inflytande över en juridisk person ansvar för dennas skulder ivart fall i de situationer som aktualiseras i motionerna, nämhgen dåfordringsägarnas intressen klart och illojalt åsidosatts. Med hänsyn härtilloch med beaktande av styrkan i de awägningar som ligger till grund för denassociationsrättsliga ansvarsfördelningen föreligger enligt RÅ:s mening intetillräcklig anledning att av skäl som anförts i motionerna ytterligare luckraupp den i aktiebolagslagen och föreningslagen grundläggande huvudregeln omansvarsfrihet för delägarna och medlemmarna. Under hänvisning till vad som anförts avstyrker RÅ bifalltill motionerna vad avser frågan om ansvarsgenombrott. ()framhåller till en början att frågorna om s, k. haftung och koncernförhållandenhar samband med spörsmål om bulvanskap. Enligt BRÅ är det väl känt att denekonomiska brottsligheten orsakar samhället mycket omfattande och allvarligaskador. Skadorna begränsar sig inte bara till skadeverkningar för enskilda ochför det allmänna. De sociala skadeverkningarna är också betydande. Dekvalificerade ekonomiska brotten utgör vidare en fara för laglydnaden ochsamhällsmo-ralen i stort. Om omfattande oegentligheter kan passera opåtaladeeller med föga ingripande påföljder skapas en grogmnd för synsätt enligt vilkafusk av olika slag inte anses klandervärt. Vad gäller motionsförslaget om s, k. haftung anser BRÅ detmer ändamålsenhgt med en skatterättslig regel än en allmän civilrättslig. Begränsasregeln till skatterätten blir konsekvenserna lättare att överblicka. Liknandebestämmelser om solidariskt ansvar för skatter finns redan i svensk rätt (t.ex, ställföreträdares ansvar). Enligt BRÅ:s mening är en skatterättslig"haftung" tillräcklig för att lösa det problem motionärernaskisserat. Enligt vad BRÅ känner till har utredningen (Fi 1973:01) omsäkerhetsåtgärder m. m. i skatteprocessen (USS) frågan om s. k, haftung underövervägande. Förslag kan förväntas , BRÅ förordar därför attutredningens ställningstagande avvaktas, I frågan om koncernförhållandena framhåller BRÅ att dettorde vara allmänt känt att aktiebolag ofta utnyttjas som verktyg vid ekonomiskbrottslighet. Det kan gälla transaktioner mellan två eller flera aktiebolag ikoncern (moder-dotterbolag) eller, vanligare, s, k, oäkta koncerner, dvs,sådana företagskonstellationer där flera bolag ägs av samma fysiska personeller begränsade personkrets, BRÅ pekar på att svensk rätt arbetar med ett koncernbegreppsom endast är tillämpligt om moderföretaget är ett aktiebolag, ekonomiskförening eller handelsbolag som är bildat enUgt svensk lag. Det innebär attalla andra konstellationer av företag, exempelvis med utiändskt moderbolageller de oäkta koncernerna, faller utanför de speciella bestämmelser som finnsför LU1982/83:16 40 Det gör det också relativt enkelt att, för densom så önskar, se till att bestämmelserna inte blir tillämpliga. Från desynpunkter BRÅ har att företräda är detta olyckligt. När det gäller ansvaret för en juridisk persons skulder ärrättsläget oklart enligt BRÅ, En utveckling mot ett ökat ansvar för bolagsskulder finns emellertid redan inom skatterätten. Ekonomisk brottslighet syftarockså ofta till att göra vinster på det allmännas bekostnad varför behovet avskydd varit speciellt uttalat. Enligt BRÅ:s mening är det i och för sig rimligtatt företag som har ett avgörande inflytande över ett bolag och drar ekonomisknytta av detta också ytterst bör vara ansvarigt för bolagets skulder. En sådanordning skulle emellertid förutsätta en delvis annan syn på rättsförhållandetmellan moderbolag och dotterbolag eftersom det senare f. n. fungerar som ensjälvständig juridisk person. Det är också svårt att överblicka vilkakonsekvenser en ändrad lagstiftning skulle få. För att inte helt bryta uppaktiebolagsrätten måste enligt BRÅ en princip om ansvarsgenombrott formulerasmycket restriktivt och begränsas till sådana fall där arrangemanget meddotterbolag framstår som ett klart mot fordringsägarna riktat illojaltmissbruk. Det torde också överensstämma med internationell praxis därmissbmkssynpunkten kan betecknas som ledande. Sammanfattningsvis anser BRÅ att relationen mellanmoderbolag och dotterbolag samt förhållandena i s. k. oäkta koncerner är avsådant intresse att frågorna bör bli föremål för närmare studier ochöverväganden. framhåller attverket under hand inhämtat att utredningen om säkerhetsåtgärder m. m, iskatteprocessen behandlar frågan om införande av "haftung" i sittarbete med utformningen av en lag om skatteansvar. Utredningen torde även taupp frågan om ansvarsgenombrott för koncerner, framhålleratt det i motion 1582 beskrivna förfarandet då en juridisk person överlåter sinverksamhet till en annan inte är ovanligt och att det, under förutsättning avatt tillgångarna överlåts till rätta värden, har påtagliga fördelar. Den iföretaget bedrivna verksamheten kan fortsättas ostörd. Anställd personal kanutan uppsägningsförfarande övergå direkt i det nya företaget. Säkerheter i formav pantbrev och företagsinteckningar kan följa överlåten egendom. Inte minstför det allmänna har tillvägagångssättet fördelar, framför allt genom attlönegarantin ej i någon större omfattning belastas. har det enligt med all säkerhetofta förekommit att överlåtelser av beskrivet slag skett till uppenbaraunderpriser. Möjligheterna härtill har emellertid starkt reducerats genom denya reglerna för konkursförfarandet. Förvaltaren i ett bolagskonkursbo, varsinkråm strax före konkursen avyttrats, har alltid skyldighet att undersökahuruvida överlåtelsen varit sådan eller skett på sådana villkor att enåtervinningstalan skulle vara motiverad. Skulle inkråmet ha sålts tillunderpris kan det LU1982/83:16 41 återvinnas till konkursboet, om förvaltaren menar sigkunna få ut ett bättre pris på annat sätt. Alternativt kan genom förhandlingaröverlåtelsepriset höjas till undvikande av återvinningsförfarande.Möjligheterna att "tjäna pengar på konkursbolag" på av motionärernabeskrivet sätt får därför numera anses vara i görligaste mån beskurna. framhåller att motionärernas förslag isjälva verket innebär ett förstärkande av det allmännas förmånsrätt på ett sättsom kan komma att gå ut över andra fordringsägare. , som i ettyttrande till lagutskottet över motion 1980/81:686 påanförda grunder som sin mening uttalat, att förmånsrätt för skatter ochavgifter inte skall förekomma, finner inte skäl föreligga att på nu föreslagetsätt stärka det allmännas fordringsrätter. Beträffande koncernförhållanden framhålleradvokatsamfundet att principen om ansvarsfrihet för aktieägarna, som ivästerländskt näringsliv anses oundgänglig för investeringar och företagande iindustri och handel, inte kan inskränkas så generellt och för så många olikasituationer som motionärerna i motion 1713 har i tankarna utan att det blirtill skada för lojala näringsidkare. Även om en inskränkning skedde skullesannolikt många avarter och illojala beteenden shnka igenom och skadandärigenom bh avsevärt större än nyttan. Ansvarsgenombrott bör dock kunnaförekomma. Det är enligt en vanlig iakttagelse bland juristeratt vår svenska rättspraxis på bolagsrättens område är begränsad i förhållandetill praxis i och . Att rättspraxis i dessa länder är merutvecklad sammanhänger med att man där har ett vida mer omfattande näringsliv ochen större benägenhet att hänskjuta tvister till rättslig prövning. Bristen pårättspraxis i en fråga som denna kan emellertid enhgt samfundets mening intebotas med lagstiftning. Här som i de nämnda länderna bör en utveckling avrättspraxis avvaktas. För denna utveckling kan rättspraxis utomlands viarättsteoretiker få betydelse och påskynda utvecklingen. anser att koncernbegreppet inte tordevara lämpat som instrument för ansvarsgenombrott. Förfarande av det slag sommotionärerna beskriver torde förekomma också mellan två och flera bolag som ärsysterbolag med en och samma fysiska person som ägare. Vidare torde bollandemed tillgångar och skulder förekomma mellan bolag som, såvitt kan utredas, harhelt olika ägare även om det på goda grunder kan misstänkas att en och sammaperson "står bakom" samtliga bolag. Dessa och många andra former avkringgående av lagar och bestämmelser skulle aldrig kunna täckas av ettkoncernbegrepp som också fyller de funktioner aktiebolagslagen åsyftar. Samfundet vill därför, med beklagande av svårigheterna attfinna lämpliga former för att ingripa mot de problem motionärerna påpekar,avstyrka motion 1713. 4 1982/83. LU1982/83:16 42 påpekarinledningsvis att det uppkommer svåra a-wägningsproblem när manlagstiftningsvägen vill 'komma till rätta med missbruk av aktiebolagsformen.För att lagstiftningen skall få önskvärd effekt krävs ofta att den ges en sådanutformning att även förfaranden som normalt inte kan sägas vara otillbörligaeller skadliga kommer att omfattas. Lagstiftningen får dock inte utformas medprimärt sikte på undantagssituationer så att därigenom lojalt bedrivenaffärsverksamhet försvåras eller omöjliggörs och negativa näringspolitiskaeffekter uppkommer, som vida kan överstiga de fördelar som kan uppnås medlagstiftningen. De berörda problemen gör sig naturligtvis med ytterligarestyrka gällande när ingrepp åsyftas i grundläggande principer. Enligt innebär den regel om haftung somföreslås av motionärerna ett långtgående ingrepp i grundläggandeassociationsrättsliga principer och synes även kunna ge utrymme för rentobilliga resultat. Dessutom torde de situationer som primärt synes åsyftaderedan vara täckta av konkurslagens återvinningsregler eller av såvälaktiebolagslagens regler om skyddet för ett aktiebolags kapital sombrottsbalkens regelsystem. Mot bakgrund av det sagda avstyrker förbundetmotionsyrkandet om haftung. Vad härefter gäller önskemålet om en översyn avkoncernbegreppet vill framhålla att detta begrepp nyligenvarit föremål för utredning inom 1974 års bolagskommitté och lett till ändradlagstiftning i aktiebolagslagen. Den utformning koncernbegreppet därvid fått iaktiebolagslagen är enligt förbundets mening tillfredsställande. Beträffande en översyn av frågan om ansvarsgenombrott ikoncern anför att aktiebolaget är den dominerandeorganisationsformen för näringslivet i hela industrivärlden. De grundläggandeprinciperna för aktiebolag har varit väsentliga för utvecklingskraften i devästerländska marknadsekonomierna. Med några nationella variationer byggeraktiebolagsformen på att den som satsar riskkapital begränsar sin insats tilldet kapital han sätter in i bolaget. Vid en eventuell konkurs är aktieägarenden som sist får ut något av det som blivit över i konkursen. Kompensationenför denna risk är inflytande över bolaget och rätt till vinsten. Andrafordringsägare - vars rätt går före vid fallissemang - skyddas genominsynsregler och skadeståndsregler som slår till mot aktieägarna när demissbrukat sitt inflytande. Principen om personlig ansvarsfrihet för delägare iaktiebolag är enligt en grundläggande förutsättning för attaktiebolagens kapitalbehov skall kunna tillfredsställas. Mot bakgrund av desenaste årens djupa industriella kris och med hänsyn till den låga soliditetensom generellt sett råder i svensk industri framstår en regel om ansvarsgenombrottsom synnerligen äventyrlig från närings- och sysselsättningspolitiska utgångspunkter.Möjligheterna att driva vidare företag som befinner sig i en besvärligekonomisk situation skulle väsentligt försvåras om delägarna skulle LU1982/83:16 43 riskera att bli personligt ansvariga för skulderna.Resultatet kan, som det senare visar sig, bli onödiga nedläggningar av företagmed åtföljande friställningar av personal. Räddningsaktioner av nedläggningshotade företag kan,fortsätter , i vissa fall bestå i förvärv av ellerdelägarskap i det krisdrabbade företaget, I sådana akuta situationer kan inteundvikas att beslut om förvärvet måste fattas mycket snabbt. Eftersom snabbaoperationer inte sällan måste ske på ofullständigt beslutsunderlag och deöverraskningar som ett krisföretag kan bjuda snarare är negativa än positiva,har de företag som tar på sig ägaransvaret ett starkt behov av att kunnaöverblicka och precisera sitt åtagande. Utan ansvarsbegränsningar i det nyaägarenga-gernanget skulle det friska företagets ledning uppträda utan att setill sitt ansvar gentemot det egna företagets intressenter. Kanansvarsbegränsningar inte åstadkommas uppstår oöverstigliga risker för privataföretag att gå in i räddningsprojekt, I nu nämnda fall men även i andrastrukturomvandlingssituationer där beslutsprocessen kan vara längre är detockså med hänsyn till koncernens soliditet ett samhällsintresse attförvärvarens kalkylerade risk ytterst är begränsad till kapitalinsatsen. intar rättspraxis enligt denståndpunkten att där någon på ett stötande sätt använt bolagsformen för attminimera sin egen ersättningsskyldighet och där bolaget utrustats med heltotillräckliga kapitalresurser kan personlig ansvarighet uppkomma. Förbundetvill understryka vikten av att ansvarsgenombrott får förekomma endast iuppenbara fall av missbruk och således endast i sådana undantagsfall som mannormalt inte har att räkna med i näringsverksamhet. Förbundet vill mot bakgrund av det sagda starktifrågasätta behovet av en översyn av koncernbegreppet och frågan omansvarsgenombrott i koncern. anser attsamhället med kraft bör verka för att de av motionärerna påtaladeoegentHgheterna beivras men avvisar tanken på att genom lagstiftning påföreslaget sätt komma till rätta med dessa. Det associationsrättsligaregelsystemet har successivt byggts upp i avsikt att skapa de bästamöjligheterna för ett effektivt näringsliv. Grundläggande är därvid bl. a. attaktiebolagsformen medför ett ansvar för aktieägaren begränsat till hans insatsav aktiekapital. Om man genom lagändringar rubbar de rättsHga förutsättningarnaför ett fungerande näringsliv, är enligt risken stor att de negativaeffekterna för näringsUvet i stort vida överstiger de vinster man eventuelltkan få i enskilda fall. Härtill kommer att det inte är säkert att lagändringarskulle förbättra möjligheterna att komma till rätta med eventuellaoegentligheter. Det torde nämligen vara så att sådana oegentligheter som kanförutses kan angripas redan med gällande rättsregler. De brister som kan finnastorde sålunda bestå i för små resurser hos de rättsvårdandemyndigheterna. Detta kan i sin tur antas delvis hänga LU1982/83:16 ' - 44 samman med de många krav som i olika hänseenden ställs påallmänheten inräknat företagen och vilka måste följas upp medmyndighetskontroll. Det vore definitivt att föredra att de byråkratiska kravenpå allmänheten lättades och samhällets resurser i högre grad utnyttjades förmer angelägna uppgifter. Enligt Bankföreningens mening finns ingen anledning att påsätt motionärerna föreslagit genom regler om haftung göra ett mot grundläggandeassociationsrättsliga principer långtgående ingrepp. En eventuell skuldsättningbeaktas normalt vid en affärsöverlåtelse och påverkar självfallet priset.Vidare torde konkurslagens bestämmelser om återvinning kunna tillämpas.Dessutom torde såväl aktiebolagslagens regler om otillåten vinstutdelning sombrottsbalkens regelsystem vara tillämpliga. avstyrker medhänvisning till det anförda yrkandet i motion 1582. Även yrkandet om en översyn av koncernbegreppet utgårenligt från att särskilt i konkurssituationer ett bolagstillgångar tillförs ett annat bolag medan det förra bolagets kostnader ochskulder överförs till återigen ett annat bolag som emellertid saknartillgångar. hänvisar till att föreningen i yttrandetill i målet angående Byggma Syd-konkursen anfört attutomordentligt starka skäl måste föreligga för att över huvud taget övervägaett ansvarsgenombrott i koncern. Skälen för en så restriktiv inställning äruppenbara. Aktiebolagsrätten grundas på den förutsättningen att varje företagär en ekonomisk, fristående enhet, vari ansvaret är begränsat tillaktiekapitalet. Det skulle leda till stora svårigheter för näringslivet, främstmed tanke på osäkerheten om faktiska förhållanden, om en grundläggande principskulle brytas och ett ansvar för de andra företagen i en koncern skulle slåsfast. En sådan ordning skulle, anser , medföra en hämsko pånäringslivets utveckling genom att benägenheten att bidra till behovet avriskvilligt kapital skulle minska avsevärt. Det kan inte minst förutses storaproblem att tillföra företag i ekonomiska svårigheter eget kapital. Även om det inte finns någon klar linje för huransvarsgenombrott bör uppfattas enligt svensk praxis, finns det emellertidenligt mening anledning att understryka att sådant genombrottfår förekomma endast i uppenbara fall av missbruk och således endast i sådanaundantagsfall som man normalt inte har att räkna med i näringsverksamhet. Inte heller i övrigt synes behov föreligga att övervägaförändringar av koncernbegreppets innebörd. Mot bakgrund av vad sålunda anförts anser Bankföreningenskäl inte föreligga för att nu närmare se över lagstiftningen med det syftemotionärerna har. ställersig tveksam till en så långtgående åtgärd som införande av regler omansvarsgenombrott i koncerner. LU1982/83:16 45 för ett moderbolags missbruk av sitt inflytande över ettdotterbolag får inte överdrivas. Det övervägande antalet koncernledningarkänner ett starkt ansvar för hela koncernens verksamhet. En regel omansvarsgenombrott skulle kunna förhindra erforderliga rationaliseringsåtgärderoch andra nödvändiga affärstransaktioner mellan bolag i samma koncern.Koncernbidrag av skattemässigt värde för koncernen som helhet eller för desskonsolidering kunde också motverkas med en sådan regel. Det synes enligt föreningen även svårt att precisera ochavgränsa rekvisitet för ansvarighetens inträde, särskilt med tanke på attobeståndet kan ha sin grund i många samverkande åtgärder som var för sig tettsig företagsmässigt sunda vid åtgärdernas genomförande men som senare visar sigmindre välbetänkta. Härtill kommer att minoriteter i icke helägda dotterföretagkan motsätta sig nödvändiga kapitaltillskott och därigenom förhindra moderbolagetsförsök att rädda sitt dotterföretag. Beträffande önskemålet i motion 1582 framhåller föreningenatt det synes bygga på ett missförstånd. Om ett bolag säljer inkråm i sinrörelse, måste bolaget rimligen erhålla ett vederlag i någon form. En annan sakär att inkråmsöverlåtelser ofta sker till bokförda värden för undvikande avinkomstskattekonsekvenser i det säljande bolaget. Härtill kommer att det ikommunalskattelagen finns regler om t. ex. felaktig prissättning och s. k.vinstbolagstransaktioner. På grund av det anförda avstyrker Sparbanksföreningenlagstiftning om såväl ansvarsgenombrott som s. k. haftung. föreningsbankers förbundframhåller beträffande s. k, haftung att konkurslagens regler om återvinningsyftar till att motverka transaktioner av det slag som avses i motion 1582 samtatt när en sådan transaktion ändå ägt rum ge konkursboet möjlighet att vinnarättelse i vad som skett. Förbundet anser att oegentligheter av angivet slag börkunna åtgärdas inom ramen för gällande lagstiftning. Införandet av en särskildregel om s, k, haftung avstyrks. En sådan regel skulle för övrigt mycket lättkunna kringgås genom att inte alla tillgångarna i en näringsverksamhet överlåtsutan endast de som är av större värde. När det gäller ansvaret inom koncerner framhållerförbundet att det ej är möjligt att av rättspraxis dra några allmännaslutsatser om när frågan om ansvarsgenombrott skulle kunna aktualiseras.