bet · G601FiU10 · 1982-12-31 00:00:00 — om upphävande av beslutet om karensdagar, m. m. (prop.1982/ 83:55, delvis) I proposition 1982/83:55 omupphävande av beslutet om karensdagar, m. m., har regeringen dels hemställt att godkänner vad som anförts ipropositionen om nödvändigheten av en samlad finansiering av de aktuellaåtgärderna, dels framlagt förslag till vissa åtgärder inom social-,budget-, utbildnings-, jordbruks- och arbetsmarknadsdepartementen (bilagorna1-5). Bilagorna 1-5 har remitterats tillberörda fackutskott och propositionen i övrigt till finansutskottet. Med anledning av propositionen harmotionerna 1982/83:106-111, 118-119,121-123 och 128 väckts. Motionerna 106,118och 128 yrkande 5 har remitterats till finansutskottet och övriga motioner tillberörda fackutskott. I propositionen anförs att det ärofrånkomligt att ansträngningarna att föra ur den ekonomiska krisenkommer att kräva uppoffringar av medborgarna. Utgångspunkten måste vara att debördor som blir nödvändiga för att trygga sysselsättningen och vårt landsekonomiska oberoende skall bäras av alla grupper i samhället och fördelas efterbärkraft. Ett viktigt led i strävan att nå social rättvisa är attslå vakt om den sociala tryggheten. Det finns nu inte utrymme för nyakostnadskrävande reformer på det sociala området, anförs i propositionen.Strävan måste därför i första hand vara att försvara de trygghetsreformer sombörjat raseras under de senaste aren. Ipropositionen framläggs förslag om - att återställa värdesäkringen av pensioner och andrabasbeloppsanknut na förmåner, - att avskaffa de beslutade karensdagarna ochförsämrade ersättningsnivåerna inom sjukpenningförsäkringen, - att undanröjaförsämringen av arbetslöshetsförsäkringen, - att upphävabeslutet om en försämring av statens bidrag till den kommunala barnomsorgen iavvaktan på att ett nytt system hinner utarbetas. Mot bakgrund av den mycket allvarliga statsfinansiellasituationen är det nödvändigt att utgiftsökningar åtföljs av motsvarandeinkomstförstärkning- 1 1982/83. FiU1982/83:10 2 Finansieringen bör i första hand ske genom en höjningav mervärdeskatten. Förbättringen av arbetslöshetsförsäkringen bör i sedvanligordning finansieras genom en höjning av avgifter till arbetsmarknadsfonden. Barnfamiljerna har i många fall en pressad ekonomisksituation. I propositionen föreslås höjningar av barnbidragen, studiebidragenoch livsmedelssubventionerna. Dessa utgör, tillsammans med det ökade stödettill den kommunala barnomsorgen och den redan beslutade höjningen avbostadsbidragen, väsentliga tillskott till barnfamiljernas ekonomi. Sammantagettillförs barnfamiljerna genom dessa förslag ca under år1983; För att motverka mervärdeskattehöjningens effekter påmatpriserna bör en höjning ske av subventionerna på baslivsmedel. De åtgärdersom föreslås i detta sammanhang leder till ökade utgifter för staten. Dessautgifter faller till en del på statsbudgeten, medan andra redovisas under dendel av socialförsäkringssektorn som finansieras genom socialavgifter frånarbetsgivare och egenföretagare. Att återställa pensionernas värdesäkring m.m. medför en årlig utgiftsökning om , medan återställandetav sjukpenningförmånerna och höjda barnbidrag och flerbarnstillägg ökar deårliga utgifterna med ca resp. ca (inkl. höjningen av det s. k. förlängda barnbidraget och studiebidraget). Attbibehålla det nuvarande systemet för statligt stöd till barnomsorgen kanberäknas medföra ökade årliga utgifter om ca jämfört med attgenomföra beslut om en försämring. Slutligen medföråterställandet av arbetslöshetsförsäkringen och de höjda livsmedelssubventionernaen höjning av den årliga utgiftsnivån med resp. 0,2miljard kronor. Sammantaget ökar med andra ord utgifterna på statsbudgeten ochi socialförsäkringssektorn med ca . Dessa utgiftsökningar bör finansieras genom en höjning avmervärdeskatten och den s. k. arbetsmarknadsavgiften. Dessa åtgärder ökar denstatliga sektorns årliga inkomster med ca resp. ca 1,5miljarder kronor, dvs. Till dennaförstärkning av statsinkomsterna kommer de indirekta effekterna påstatsbudgeten i form av ökade skatteinkomster, på grund av uppräkningen avpensioner, sjukersättning och ersättning vid arbetslöshet. Sammanlagt uppgårdessa till ca . De ökade utgifter som regeringen föreslårmotsvaras sålunda av förslagen om höjda inkomster för staten. Enligt vad som anförts i propositionen är en sådanansvarsfull finansiering av de här föreslagna åtgärderna på det sociala områdetnödvändig. I motion 1982/83:106 av UlfAdelsohn m. fl. (m) hemställs - med hänvisning till motiveringen i motion1982/83:99 - att avslår FiU1982/83:10 3 proposition 1982/83:55 såvitt avser hemställan attriksdagen godkänner vad som i propositionen anförts om nödvändigheten av ensamlad finansiering av föreslagna åtgärder. I motion 1982/83:118 av ThorbjörnFälldin m. fl. (c) hemställs - med hänvisning till motiveringen i motion1982/83:112 - att avslår vad som anförts om samlad finansiering av deaktuella åtgärderna. I motion 1982/83:128 av . (vpk) hemställs att beslutar att med godkännande avproposition 1982/83:55 i övrigt 5. godkänna motionens förslag till finansiering av de ipropositionen föreslagna och i motionen förordade åtgärderna. EnHgt motion 106 (99) av UlfAdelsohn m. fl. (m) måste slutsatsen av regeringens i propositionerna 50 och 55framförda förslag bli - om de godtas av - att samtliga balansbristerkraftigt kommer att förvärras under nästkommande år. Bytesbalans- ochbudgetunderskotten växer mycket kraftigt. Inflationen ökar dramatiskt. Ävenarbetslösheten kan väntas öka. Passivitet inför de stora balansbristerna är ettgenomgående drag i propositionerna. Sålunda leder, menar motionärerna, devalveringen och deåtgärder som föreslås i propositionerna till en jämfört med innevarande år näranog fördubblad inflationstakt som budgetunderskottet drivs i höjden.För att finansiera bidragshöjningar och förmånsförbättringar tillgriperregeringen bl. a. en momshöjning. Enligt motionärerna leder emellertidmomshöjningen till lika stora eller större utgiftsökningar för de enskildahushållen som de påslag på förmåner och bidrag som föreslås. Av här angivnaskäl avvisas höjningen av mervärdeskatten. I den mån detta avslagsyrkande beträffande momsen vinnerriksdagens bifall bibehåller, säger motionärerna, hushållen i motsvarande månsin köpkraft och därmed skulle motiven bortfalla för de ovan angivna förslagenvad gäller pensionsförmåner, allmänna barnbidrag, förlängda barnbidrag,studiebidrag och studiemedel. Därför yrkas avslag på förslaget att kompletterabasbeloppet med ett tilläggsbelopp på . vid beräkningen av deaktualiserade basbelopps-reglerade förmånerna, t. ex. folkpensioner. Av motsvarande skäl yrkas avslag på förslaget att höja detallmänna barnbidraget, förlängda barnbidraget och studiebidraget. Motionärerna tillstyrker propositionsförslaget omflerbarnstillägg. Finansieringen av detta sker genom en minskning avlivsmedelssubventionerna. Vad gäller förslaget att upphäva vårriksdagens beslut omändrade regler inom sjukpenningförsäkringen finns, säger motionärerna, ingaskäl att frångå nämnda beslut. Inte heller beträffande statsbidraget till den kommunalabarnomsorgen finner motionärerna anledning att nu frångå riksdagsbeslutethösten . r 1982/83. FiU1982/83:10 4 I motion 118 (112) av ThorbjörnFälldin m. fl. (c) slår vakt om vårriksdagens sparbeslut ochavvisar slopande av karensdagar, höjd ersättning inomarbetslöshetsförsäkringen, ny beräkningsgrund för basbeloppet, nyttstatsbidragssystem till barnomsorgen. Motionärerna yrkar också, underförutsättning av att momsen inte höjs, avslag på förslagen om höjdalivsmedelssubventioner. I motionenbiträds höjda barnbidrag och flerbarnsstöd. Vidare föreslås särskilda ytterligare insatser för desämst ställda pensionärerna. Pensionärer som inte har rätt tillpensionstillskott bör tillerkännas denna möjlighet. De fyra s. k. vallöftena, bl. a. borttagandet avkarensdagarna, kostar . Regeringen vill i huvudsakfinansiera dessa genom att höja momsen från till . Dettamotsvarar exakt den moms mittenregeringen sänkte för att dendåvarande devalveringen inte skulle ge en för stor minskning av efterfrågan. I motionen riktas uppmärksamheten på att regeringensamtidigt som momsen höjs gör en unikt stor devalvering. Socialdemokraterna sägs vilja finansiera vallöftena fulltut. Momshöjningen påstås ge . När momsen sänktes likamycket beräknade finansutskottet kostnaden till 3 miljarderkronor. I motionen framhålls att även om man inräknar penningvärdeförändringen(= ca 240 milj. och en viss osäkerhetsmarginal kan det allvarligtifrågasättas om inte regeringens förhoppningar att momshöjningen skall ge 4,5miljarder kronor är grovt överdrivna. I verkligheten, säger motionärerna,saknas det sannolikt inte 300 milj. kr., som regeringen medger, utan över 1miljard kronor innan vallöftena är helfinansierade. I motionen poängteras att en momshöjning mer än någonannan köpkraftsindragande åtgärd har direkta och omedelbara åtstramandeeffekter på hushållens efterfrågan av varor och tjänster. Det är därför detsämsta sättet att åstadkomma den önskade finansieringen. Motion 1982/83:120 av . (fp) har ej remitterats till finansutskottet, då något yrkandebeträffande här behandlad del av proposition 55 ej ställts. I motiveringen tillmotionen slår motionärerna fast att den socialdemokratiska regeringen slår inpå en för samhällsekonomin skadlig väg genom sina redan beslutade och nuföreslagna åtgärder. I motionen sägs att förhållandena är sådana att enneddragning av de statliga transfereringsutgifternas ökningstakt är alldelesnödvändig. De besparingar inom detta område som tidigare beslutat omoch som regeringen nu vill riva upp bör därför ligga fast. Som följd häravavvisas de förslag i proposition 55 om upphävande av beslutet om karensdagar,m. m., som i proposition 50 kallas "de fyra vallöftena". Vad gäller barnfamiljerna tillhör de, menar motionärerna,den grupp som är hårdast utsatt i den nu aktuella politiken med kraftigt sänktareallöner. FiU1982/83:10 5 Därför biträds förslaget att barnbidragen höjs och ävenden konstruktion med extra barnbidrag för flerbarnsfamiljer som f. ö.mittenregeringen introducerade. I fråga om pensionärernas ekonomiska villkor avserfolkpartiet att i budgetmotionen pröva möjhgheterna att ånyo göra enuppräkning av det pensionstillskott som utgår till pensionärer med låg elleringen ATP. Den föreslagna höjningen av mervärdeskatten får en omedelbareffekt i form av höjda priser. Denna prishöjning på i konsumentledetkommer, sägs det i motionen, ovanpå den redan kraftigt höjda inflationstakt somdevalveringen innebär. När åtgärder borde föreslås som sänker inflationen,föreslår regeringen i stället en skattehöjning som höjer inflationen. Detta ärprecis motsatsen till vad mittenregeringen gjorde efter devalveringen iseptember 1981, då mervärdeskatten sänktes bl. a. för att hålla nereprisstegringarna. Den föreslagna höjningen av arbetsgivaravgiften på 0,5 %verkar, enligt motionen, på samma sätt höjande på företagens kostnader ochinflationstakten. Ett ytterligare skäl varför momshöjningen är felaktig inuvarande konjunkturläge har, menar motionärerna, att göra med dess effekt påefterfrågan. Devalveringen i sig innebär en reallönesänkning på 5 ä förhushållen. Höjningen av momsen och arbetsgivaravgiften betyder sålunda enytterligare nedpressning av hushållens reallöner och därmed den efterfrågan somhärrör från deras arbetsinkomster. I detta avseende går därför åtgärdernasåledes i diametralt fel riktning, eftersom det samhällsekonomiskt riktigavore att öka den del av den totala efterfrågan som härstammar frånarbetsinkomsterna. I motionen hävdas vidare att, eftersom de föreslagna skattehöjningarnainte finansierar alla förslag om nya offentliga utgifter, blir resultatet enkraftig ökning av statens budgetunderskott. Motionärerna vill även poängtera att regeringensfördelningspoHtiska ambitioner är mycket måttliga såsom de kommer till uttrycki propositionernas förslag. Man bortser helt från inflationens kraftigaomfördelningseffekter på inkomster och förmögenheter. Dessa är, sägs det imotionen, i själva verket så stora att kompenserande åtgärder via skatter ochtransfereringar är nästan helt försumbara. I motion 128 av m. (vpk) biträds regeringens förslag att undanröja och upphäva under denborgeriiga regeringsperioden fattade beslut om försämringar på det socialaområdet. Motionärerna godtar också huvudinriktningen på förbättratstöd till barnfamiljerna men anser att de medel som regeringen vill användatill en ökning av flerbarnstillägget i stället bör användas för en ytteriigareökning av det allmänna barnbidraget. Vidare bör ungdomar mellan 16 och 18 åräven kunna komma i åtnjutande av K AS. FiU1982/83:10 6 Regeringen förordar att dessförslag till åtgärder på det sociala området skall motsvaras av höjda inkomsterför staten. Detta är i nuvarande läge en riktig utgångspunkt, anförmotionärerna. Regeringen beräknar att dess förslag sammantaget förstatsbudgeten och socialförsäkringssektorn ökar utgifterna med ca 7,4 miljarderkronor. Denna siffra är för hög. För det första tycks kostnaderna försjukförsäkringen allmänt minska till följd av minskad sjukfrånvaro. Menviktigare i sammanhanget är att upphävandet av beslutet om karensdagar - somaldrig trätt i kraft - inte utgör någon kostnad. Dessutom understrykerregeringen i propositionen att av den påstådda "karensdagskostnaden"eller ca 1 500 milj. kr. kommer att täckas med arbetsgivaravgifter och avgifterfrån egna företagare. Det innebär att den egentliga utgiftsökningen begränsarsig till 5,9 miljarder. Enligt motionärerna innebär regeringsförslaget en"överfinansiering" på . Motionärerna har ingetatt erinra mot förslagen till ändrade arbetsgivaravgifter eller mot deberäkningar av ökade skatteinkomster regeringen gjort. Däremot avvisas förslaget till en allmän höjning avmervärdeskatten. Detta förslag kritiseras såväl från fördelningspolitisk somfrån allmän ekonomisk-politisk synpunkt. En viktig del i de senaste årens ekonomiska kris har varitden sviktande hemmamarknaden. En ytterligare kraftig begränsning av dennakommer att försvåra en förbättring av det allmänna ekonomiska läget. Det står imotsättning till kampen mot arbetslösheten. Fördelningspolitiskt slår ocksåmervärdeskatten relativt hårdare mot de sämst ställda - enär de använder enstörre andel av sina inkomster till konsumtion av momsbelagda varor. De sociala åtgärderna bör i stället enligt motionen -utöver regeringens övriga finansieringsförslag - finansieras genom: I förhållandetill regeringens i proposition 1982/83:50 förordade höjning en ytterligareökning av förmögenhets-, arvs- och gåvoskatten.................................... 300 milj.kr. 2. slopande avaktie- och skattefondsparande.. 800 milj.kr. 3. slopande avavdragsrätten vid representation 500 milj.kr. 4. särskild skattpå utlandsinvesteringar............ 550 milj.kr. 5. ändradeskatteskalor i den statliga inkomstskatten , skattereduktioner tilllåg- och mellaninkomsttaga- re........................................................................ 1 000 milj.kr Summa 3 150 milj.kr FiU 1982/83:10 Obalanserna i den svenska ekonomin har vuxit sigallt starkare. Budgetunderskottet har vuxit somandel av BNP från till 1982. Den totala konsumtionen har ökatsamtidigt som industriproduktionen i det närmaste stagnerat. Skillnaden itillväxt mellan produktion och konsumtion har kommit till uttryck i ett växandebytesbalansunderskott som finansierats med ökad statlig upplåning. Denstatliga utlandsskulden värderas nu till . Det krävskraftiga ökningar av industriproduktionen och exporten för att motsvara deökade räntekostnaderna. Detkrävs nu krafttag för att vända den ekonomiska utvecklingen. Vi måste hållatillbaka konsumtion och stimulera produktion och investeringar.Åtstramningsåtgärderna måste drabba alla efter bärkraft. Det är emellertidenligt utskottets mening utomordentligt angeläget att de begränsningar sommåste vidtas inte belastar de sämst ställda i samhället. Det kärva ekonomiskaläget får inte tas till intäkt för att rasera det sociala trygghetssystem sombyggts upp i vårt land. Det är tvärtom nödvändigt att värna om grundtryggheteni ett läge då det krävs åtgärder, som innebär påfrestningar på storabefolkningsgrupper. Utskottet ser det därför som väl motiverat att återställade tidigare bidragsnivåerna i pensionssystemet, sjukförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringenoch kommunala barnomsorgen. Dessa åtgärder är en viktig förutsättning för attskapa vilja och förståelse för att genomföra de övriga åtgärder som behövs föratt vända den ekonomiska utvecklingen. Detstatsfinansiella läget är emellertid sådant att dessa åtgärder som innebärökade offentliga utgifter måste kompenseras med motsvarandeinkomstförstärkningar. Det är inte ansvarsfullt att tillåta att ens dessaangelägna utgiftsökningar skulle få leda till ytterligare ökat underskott i de offentliga finanserna. Redantillväxten i räntekostnaderna för de tidigare årens upplåning beräknas bli ca mellan 1982/83 och1983/84. Att låta underskottet växa ytterligare genom att underlåta attfinansiera nödvändiga utgiftsökningar skulle öka räntebelastningen i framtidenän mer. Vidareskulle de ökade utgifterna till hushållen, om de inte finansierades, stimuleraden inhemska efterfrågan och driva upp den privata konsumtionen och därmedmotverka devalveringens syften. Som utskottet anfört är det nödvändigt attbegränsa den inhemska konsumtionsefterfrågan. I annat fall försämrasbytesbalansen ytterligare, och vägen mot ökad balans blir allt längre.Devalveringens kortsiktiga effekter innebär vissa påfrestningar påbytesbalansen. Dessa växer till oacceptabel storlek om den inhemska efterfrågansamtidigt tillåts expandera. Enligt utskottets mening kräver således enansvarsfull politik, som syftar till att understödja devalveringens positivaeffekter, att utgiftsökningarna finansieras med inkomstförstärkning- FiU1982/83:10 8 Enligt utskottets mening bör dessaförstärkningar inte drabba en begränsad grupp utan bäras av alla. Det är vidareangeläget att åtgärderna inte bidrar till att försämra den svenska industrinsinternationella konkurrenskraft. Utskottet kan mot denna bakgrund dela denuppfattning som redovisas i propositionen att finansieringen i första hand börske genom en höjning av mervärdeskatten. De åtgärder som föreslås inomarbetslöshetsförsäkringen för att förbättra de arbetslösas ekonomiskasituation bör finansieras inom försäkringssystemet med en höjning av avgifternatill arbetsmarknadsfonden. En höjning av mervärdeskatten från till ledertill en allmän höjning av prisnivån med . Det finns vissa grupper, främstbarnfamiljer, som drabbas särskilt hårt av en momshöjning. Det finns därför enligt utskottet fog för att kompensera barnfamiljerna genom höjda barnbidragoch genom att öka livsmedelssubventionerna för att begränsa prisökningarna påbaslivsmedel. Utskottet tillstyrker mot bakgrund härav förslagen att höjabarnbidragen med sammantaget 750 milj. kr. räknat för helår. Hur fördelningenbör göras mellan en generell bidragshöjning och en höjning avflerbarnstillägget får ankomma på vederbörande utskott att bedöma. Vidare börlivsmedelssubventionerna öka med 230 milj. kr. räknat för helår, vilket ikonsumentledet kan beräknas motsvara en utgiftsminskning för hushållen mednärmare 300 milj. kr. Härigenom undanröjs effekten på subventioneradebaslivsmedel som momshöjningen annars skulle få. Det finns enligt utskottets mening anledning att närmarestudera åtgärdernas totala effekter, framför allt med avseende påkonsekvenserna för statsbudgeten. Enligt propositionen beräknas förslageninnebära ökade utgifter för statsbudgeten och socialförsäkringssektorn medtotalt som helårseffekt. Inkomsterna beräknas till 7,1miljarder kronor. Till den del dessa åtgärder direkt berör statsbudgetenberäknar utskottet att åtgärderna sammantaget leder till en förstärkning mednärmare . För ATP-systemet och arbetslöshetsförsäkringen, som ihuvudsak ligger utanför statsbudgeten, beräknas totaleffekten bli ettunderskott med . Det sammanlagda resultatet blirsåledes, som även framgår av propositionen, en skillnad på ca 0,2 miljarderkronor, som motsvarar livsmedelssubventionerna, vilka utgör kompensation för totalfinansieringenseffekter. Det bör i detta sammanhang noteras att åtgärderna avseendesjukförsäkringen och folkpensionerna i sin helhet faller på statsbudgeten. Idet begrepp som i den ekonomiska analysen i nationalbudgeterna kallas denkonsoliderade offentliga sektorn ingår de tre delsektorerna stat, kommuner ochsocialförsäkringssektorn. Begreppet staten i detta sammanhang liksom inationalräkenskaperna är en statistisk konstruktion som inte innefattar allmänsjukförsäkring eller erkända arbetslöshetskassor. KAS och folkpensioner inrymsdäremot numera i staten. Ipropositionen görs uppskattningar av de indirekta effekterna i form av FiU1982/83:10 9 Dessa avser de statliga skatternaoch beräknas till . Kassamässigt tillförs emellertid statenäven kommunalskatterna på förmånerna. Skatterna utbetalas till kommunerna eftersläpning. förstärks därför statsbudgeten meddessa inkomster. En överslagsmässig beräkning av hur statsbudgeten påverkasinnevarande och nästa budgetår utvisar att åtgärderna i stort sett /83 och ger ett kassamässigt överskott på närmare 3 miljarderkronor /84. Överskottet bortfaller , då medel utbetalastill kommunerna till följd av ökat skatteunderlag 1983. . Med anledning av vad som sägs imotion 118 (112) av m. fl. (c) om beräkning av effekterna avmomshöjningen vill utskottet anföra följande. Motionärerna anser attpropositionens beräkning av effekterna är grovt överdrivna. Man jämför medfinansutskottets kalkyler då skattesatsen skulle sänkas lika mycketsom den nu föreslås bli höjd. Effekten härav beräknades då till 3 miljarderkronor. När konsumtionsskattesatsen justeras antas som regel,förutsatt att inte andra åtgärder vidtas som påverkarkonsumtionsbeteendet, att konsumenterna påverkas så att om exempelvis skattensänks ökar konsumtionsvolymen. Därigenom minskar skattebortfallet jämfört medom konsumtionen skulle ha varit oförändrad. antog finansutskotteti sina beräkningar att så skedde. I de nu föreliggande kalkylerna ipropositionen har inte antagits att konsumtionsvolymen påverkas avskattesatsens höjning. Skälet härför är att hushållens köpkraft hålls uppe avde förbättringar som föreslås i de oHka bidragssystemen. Genom att dessaåtgärder vidtas finns det inte skäl att räkna med någon motverkandeeffekt på konsumtionsvolymen till följd av skattehöjningen. Utskottets kalkylerutförda på motsvarande sätt som föregående år men med en högre prisnivå och medbeaktande av detta resonemang leder till en effekt som är obetydligt lägre ände som anges i propositionen. kommer att under första hälften avdecember till regeringen överlämna en beräkning av statsbudgetens inkomster förnästa budgetår. Verket har med anledning härav begärt in underlag från berördamyndigheter och avser att revidera sina tidigare beräkningar. Det finns enhgtutskottets mening skäl att, när säkrare underlag föreligger, på nytt bedömaeffekterna av momshöjningen. Skulle det då visa sig att mervärdeskatten integer de inkomster för staten som motsvarar de av utskottet ovan tillstyrktautgiftsökningarna utgår utskottet från att regeringen föreslår kompletterandeåtgärder för att finansiera dessa. I motionerna 120 av m.fl. (fp) och 118 (112) av m. fl. (c) anförs att en höjning avmervärdeskatten skulle dämpa efterfrågan alltför kraftigt. När den borgerligaregeringen devalverade den svenska kronan föreslog regeringen istället en sänkning av mervärdeskatten. En momshöjning leder till kraftigareallönesänkningar, FiU1982/83:10 10 Detta kan endast leda till ytterligareavmattning av konjunkturen och en ökad arbetslöshet. En momshöjning är enligtmotionärerna det sämsta sättet att åstadkomma den önskade finansieringen.