bet · G601FiU50 · 1982-12-31 00:00:00 — Syftet är inte att minska värdet av deolika slag av förmåner och belopp som är knutna till nuvarandeindexregleringar. Realvärdet av de ifrågavarande beloppen kommer inte atturholkas om inflationen kan pressas ned till den åsyftade nivån. Vad gäller pensionerna kommer emellertid dessaatt fastställas med hänsyn till prisutvecklingen med avdrag för denpriseffekt FiU1982/83:50 13 som följer av devalveringen. Föredraganden vill i detta sammanhang understryka, att detnu är av utomordenthgt stor betydelse att företagen anpassar sina investerings-och kostnadskalkyler till de förutsättningar som här har angivits förregeringens antiinflationspohtik. Regeringen kommer att föreslå åtgärder somsyftar till att säkerställa ett tillräckligt omfattande utbud av riskvilligtkapital, vilket kommer att ske såväl i individuella som i kollektiva former.Regeringen har också påbörjat en översyn av företagsbeskattningen, bl. a. isyfte att underlätta ökad rörlighet för riskkapitalet mellan olika företag ochbranscher. Även rävarumarknaderna bör, enligtpropositionen, uppmärksammas i detta sammanhang. Av särskilt stor betydelse äratt en tillräckligt omfattande skogsavverkning kommer till stånd nästa säsong,sä att skogsindustrins råvarubehov kan säkerställas i den konjunkturuppgång somnu kan emotses. Statsinkomsterna för budgetåret1982/83 väntas uppgå till , vilket är 4,3 miljarderkronor mer än vad som beräknades i budgetpropositionen. För /84beräknas statsinkomsterna till , vilket innebär en ökningmot vad som antogs i budgetpropositionen med . Som ett led i att förbättra den statliga kassahållningenföresläs att den genomsnittliga kredittiden vid upphörd skatt pä tobak, vin,sprit, malt- och läskedrycker förkortas. Denna förändring av kredittidernabygger pä förslag från skattekreditutredningen. De förändringar som föreslåsbör ge en positiv engängseffekt /84 på drygt 1,4 miljarderkronor. Åtgärderna ger en bestående långsiktig effekt i form av en minskning avstatsskuldräntorna pä 100 milj. kr. för helår räknat. beslutade om eninkomstskattereform, vars kostnader kan uppskattas till totalt ca 11 miljarderkronor. Reformen skall genomföras . Kostnaderna förreformen skall i sin helhet finansieras, vilket utsädes i den överenskommelsesom socialdemokraterna, och träffat. har enallmän löneavgift om införts för att finansiera kostnaden. I syfte att finansiera kostnaderna för reformen under är1984 föreslär regeringen höjningar av vissa indirekta skatter. Det är främstskatterna på bensin, olja och el som föreslås bli höjda. har,pä grund av de fallande världsmarknadspriserna pä olja, kunnat noterassjunkande priser på olja och bensin i konsumentledet. De föreslagna höjdaskattesatserna kommer därvidlag att i stort motsvara dessa prissänkningar. Till följdav förändringarna av skatten pä olja och bensin föreslås även vissa höjningar av kilometerskatten för att erhålla enjämbördig skattebelastning mellan dieseldrivna och bensindrivna fordon. Inomenergiområdet föresläs även att skatten pä elkraft bör höjas. Totalt beräknasatt inkomsterna på grund av de höjda skattesatserna kommer att för helår räknatuppgå till ca . Härvid har avräknats vissa medel för kommandeinsatser inom energiområdet. Sammantaget kommer således kostnaden förinkomstskattereformens genomförande att genom dessaskattehöjningar vara finansierad. Effekterna av skattehöjningarna har beaktats vidberäkningen av posten tillkommande utgiftsbehov, netto. I budgetförslaget beräknades detotala statsutgifterna för /84 till . Nuföreliggande bedömning slutar på . För /83beräknas nu utgifterna till , att jämföra medbudgetpropositionens bedömning om . Regeringen har lagt fram förslag omsysselsättningsfrämjande ätgärder för /84. Sammantaget innebärdessa ätgärder att utgifterna ökar med ca . Det belopp somkommer att belasta statsbudgeten har beaktats i beräkningen av utgifterna underposten tillkommande utgiftsbehov, netto. Insatserna är finansierade dels genomatt energiskattehöjningen genomförs än vad som erfordras föratt finansiera kostnaderna för inkomstskattereformens andra steg, dels genomatt medel som finns avsatta i fillkommande utgiftsbehov, netto, ibudgetpropositionen, nu tas i anspråk. I tabell 1sammanfattas beräkningarna över statsbudgetens inkomster och utgifter. Statsbudgetens utveckling budgetåren1982/83-1983/84 -232,8 -237,8 -242,6 Det kan således noteras attbudgetunderskottet mellan budgetåren 1982/83 och 1983/84, som beräknades redani budgetförslaget, beräknas minska något. Som andelav landets samlade produktion av varor och tjänster (BNP) FiU 1982/83:50 15 kommer budgetunderskotten mellan de två budgetåren, sä sombedömningen nu kan göras, att minska från innevarande budgetär till 12,för /84. Allmänna riktlinjer för budgetpolitiken EnUgt de kalkyler som görs i långtidsbudgetenförsämras budgetsaldot från 1983/84 till 120,3 miljarderkronor /88. En sådan utveckling är inte förenlig med regeringens föresatsatt rätta till obalanserna i den svenska ekonomin. En ekonomisk politik som stimulerar den industriellatillväxten och befrämjar en ökad sysselsättning skapar den bästaförutsättningen för att komma till rätta med de grundläggande problem som ledertill stora budgetunderskott. som underskottet i bytesbalansennedbringas och näringslivets kreditefterfrågan ökar när investeringarna pä nytttar fart blir det av särskild vikt att krafttag sätts in för att förbättra denoffentliga sektorns finanser. Om inte detta sker finns stora risker attinflationen ånyo skjuter fart och att bytesbalansen äterförsämras. Att nedbringa budgetunderskotten kommer emellerfid på grund av destrukturella problem som finns i ekonomin att vara ett åtagande på lång sikt.Icke desto mindre måste ätgärder sättas in i ett så tidigt skede som möjligtför att motverka en fortsatt negativ utveckling av budgetsaldot. Behovet avåtgärder måste bedömas också i perspektiv av att en finanspolitisk åtstramningblir nödvändig inför en konjunkturuppgång. Enligt föredragandens mening erfordras en kraftfull ochkonsekvent politik som leder till en samhällsekonomisk tillväxt och en låginflation. Omfattande insatser måste göras för att fä ned kostnadsökningarna isamhällsekonomin. Det är en grundläggande förutsättning för att få i gängtillväxten i ekonomin och för att fä ned de växande budgetunderskotten som, ominget görs, i hög grad kan bli inflationsdrivande. En central åtgärd bhr därför att med kraft fortsätta detredan inledda arbetet med att begränsa den automatiska ökningen istatsutgifterna. Utifrån målet att begränsa prisökningarna isamhällsekonomin till nivån under loppet av måste gälla som ettkrav att de utgifter som styrs av prisutvecklingen maximeras till dennaökningstakt. Den begränsning som föredraganden här förordar innebär attbestämmelser måste utformas för varje enskilt anslag, sä att den generellaprincipen kan uppnås. Begränsningen i inflationsuppräkning bör i tillämpligadelar gälla fr. o. m. ingången av om inte särskilda omständighetermotiverar en annan tidpunkt. Principen innebär sålunda att endast denförutsatta prisökningen tillåts slå igenom i berörda utgifter . Mot bakgrund av det anförda bör förslag till konkretaåtgärder utarbetas som är anpassade till resp. område och föreläggas riksdagenhösten 1983 pä de områden där ikraftträdandetidpunkten är den 1 januari 1984.1övrigt bör FiU1982/83:50 16 förslagen redovisas budgetproposition. De förslag som syftar till att bryta ned utgiftsautomatiksom kan hänföras till de starka kopplingar som finns till olika prisindexar ärett centralt inslag i regeringens budgetpolitik. Härutöver måste politikeninriktas mot att metodiskt och konsekvent se över olika utgiftsområden i syfteatt minska belastningen på statsbudgeten. Ett sådant arbete pågår iregeringskansliet. Pä grundval av det material som framläggs ilångtidsbudgeten kan bedömningen göras att det bör vara möjligt att reduceradet underskott som framkommer i långtidsbudgeten. Den närmare prövningen häravblir nu ett led i det budgetarbete /85 som på sedvanligt sätt bedrivsunder hösten. Vad därefter gäller budgetutvecklingen under de därefterföljande åren i längtidsbudgetperioden har ett systematiskt arbete inletts påen rad områden för att genom förenklingar och omläggningar av regelsystemenbegränsa statsutgifterna och stärka statsbudgeten. Också möjligheterna attrensa statsbudgeten från vissa finansiella verksamheter prövas där detta bedömskunna ske utan men för verksamheten i fråga. Budgetpolitiska riktlinjer för /85 En allmän utgångspunkt även /85 blir att några medel för nya tjänster ej kan påräknas.Behovet av personalförstärkningar liksom andra former av resursförstärkningarfår tillgodoses genom omprioriteringar. Endast i undantagsfall torde ökadeinsatser bli aktuella. Detta kommer också till uttryck i de ärliga anvisningartill myndigheterna som regeringen beslutat om. I dessa förutsätts myndigheternafortlöpande göra sädana rationaliseringar och omprioriteringar att verksamhetenunder ett budgetär kan bedrivas med i huvudsak oförändrad ambitionsnivå men med2 % lägre reala resurser än under närmast föregående budgetär. Försök att skapabra planeringsförutsättningar för myndigheterna följs upp i anvisningarna genomatt möjligheterna att fördela produkfivitetsökningarna över en längre periodkvarstår och byggs ut. I vissa fall medges därför en tillfäUig real ökning avvissa utgifter /85. Ett område som myndigheterna haft liten möjlighetatt påverka är lokalkostnaderna. Dessa bör i ökad omfattning reellt inkluderasi budgetprövningen för att öka utbytbarheten mellan lokalkostnader ochandra förvaltningskostnader. Vad gäller prisomräkningen för myndighetsanslag ochliknande anslag inför /85 kan myndigheterna inte påräknakompensation för prisökningar hänförliga till devalveringen med mindre än attregeringen efter särskild prövning medger detta. Även fortsättningsvis kommer endast en begränsadkompensation att kunna medges vid omräkningen av bidragsanslag. FiU 1982/83:50 17 bidragsanslagenskall översynen av reglerna för utbetalning av statliga bidrag slutföras underhösten 1983. Arbetet, som inleddes /83, syftar till att bidrageni princip skall betalas förskottsvis fyra gånger per är. I vissa fall, t. ex.när det gäller frågan om större bidrag, tillämpas striktare regler. Detarbete som tidigare inletts vad gäller arbetet med att förbättra den statligakassahållningen fortsätter. Ävennär det gäller den stathga garantigivningen liksom den statligautlåningsverksamheten är det viktigt att det påbörjade arbetet fortsätter medatt i budgetprocessen kritiskt granska såväl existerande former som förslagtill nya åtaganden. För att få ett bättre underlag i budgetprocessen vad gällerhanteringen av bidrag och län har regeringen uppdragit ät attkartlägga existerande praxis på området samt att lämna förslag till riktlinjerför framtida hantering. I motion 2417 (m) slås fast att ekonomiskaproblem är ett uttryck för den socialdemokratiska modellens strukturkris. Somen konsekvens av den snabbt växande offentliga sektorn har tillväxtkraften idet privata näringslivet försvagats. Bytesbalansunderskottet, inflationen, värtväxande sysselsättningsproblem och budgetunderskottet är i stor utsträckning endirekt följd av den offentliga sektorns expansion. Höjda skatter har brutit nerde ekonomiska drivkrafterna, utbyggnaden av den offentliga sektorn har letttill en felaktig lönestruktur, industrisubventioner har läst fast produktionsresurseri krisföretagen etc. Pä väsentliga områden har marknadsekonomin begränsats,upphävts eller snärjts in genom ett växande antal regleringar och utbyggdbyråkrati. Den svenska ekonomin har därmed successivt förlorat den flexibilitetoch anpassningsförmåga som den hade . Konjunkturuppgången1979-1980 kunde inte bryta den trendmässiga nedgången i den svenska ekonomin.Den nu inledda uppgången kommer också, menar motionärerna, att vara otillräckHgeftersom de grundläggande strukturella problemen inte är lösta. Det måste skeen rejäl kursomläggning för att den svenska ekonomin varaktigt skall gynnas avden förbättrade konjunkturen. Heltriktigt, sägs det i motionen, sätter regeringen upp kampen mot inflationen somden primära uppgiften för den ekonomiska politiken. En sänkning av inflationstaktenfrån i är till 1984 som konjunkturen vänder uppåt ochbudgetunderskottet när nya rekordnivåer strider emellertid mot all inhemsk ochinternationell erfarenhet. Hur en drastisk sänkning av inflationstakten skallkunna förenas med en fortsatt offentlig utgiftsexpansion klargörs inte heller iden reviderade finansplanen. Ett inflafionsmäl som inte kompletteras med ettmål för de offentliga 2Riksdagen 1982/83. FiU1982/83:50 18 utgifterna och underskotten har enligt moderatasamlingspartiets uppfattning mycket små chanser att kunna uppnäs. Även om regeringen skulle fä ner inflationen till -vilket är, anförs det i motionen, mycket osannolikt eftersom inga handfastaantiinflationsätgär-der presenteras i propositionen - fortsätterbudgetunderskottet att öka till 1984, enligt regeringensegna kalkyler. Detta innebär att en nedgång i inflationen inte pä något sätt ärtillräckligt för att angripa grundorsaken till de ekonomiska balansbristerna:problemen med den offentliga sektorn. Regeringen stöttar inflationsmålet pä med enbart ettinflationstak på för en del av de utgifter som påverkas av inflationen. Detär inte lätt, sägs det i motionen, att genomskåda hur indextaket är tänkt attsättas eller exakt vilka utgiftsposter som kommer att beröras. Det förefalleremellertid som om indexbegränsningen får en relafivt blygsam omfattning.Sammantaget torde av statsbudgetens utgiftssida, dvs. 30-35miljarder kronor påverkas. Regeringens politik innebär framför allt en mycket kraftigoffentlig utgiftsexpansion . Genom kortsiktiga bokföringsmanövrer och en uppblåsning avinnevarande års budgetunderskott, döljer emellertid regeringen, menarmotionärerna, att budgetunderskottet ökar. Utan engångsåtgärderna skullebudgetunderskottet ligga på ca 1983/84. Det är välkommet att regeringen inte höjerarbetsgivaravgiften eller inför en proms för att finansiera andra steget iskatteomläggningen. Men att i stället höja energiskatterna motverkar, menarman, direkt möjligheten att få ned inflationstakten och ökar dessutomnäringslivets produktionskostnader. I motionen understryks att besparingar är iSveriges nuvarande ekonomiska läge det enda finansieringssätt som ärsamhällsekonomiskt försvarbart. Energiskatterna föresläs bli höjda i årmed motiveringen att det dä är möjligt att finansiera vissaarbetsmarknadspolitiska insatser. Detta innebär, sägs det i motionen, ingentingannat än ytterligare utslagning av rikfiga jobb till förmän för konstladsysselsättning i AMSs regi. Höjda skatter innebär att den privata efterfråganminskar, vilket dämpar produktion och sysselsättning. Energiskattehöjningeninnebär dessutom höjda kostnader och försämrad konkurrenskraft för svensktnäringsliv, vilket även det påverkar sysselsättningen negafivt. Vidare framhålls i motionen att det är bra att regeringeninser att kapitalets rörlighet bör öka. Regeringens tidigare ätgärder,återinförandet av dubbelbeskattningen och den nya utdelningsskatten, förtardock, menar man, mer än väl effekterna av den sänkta bolagsskatten. Enligt moderata samlingsparfiet har f. n. enhemmagjord inflafion genom devalveringen, skattehöjningarna,lönekostnadsökningarna och budgetunderskottet. I en uppåtgående konjunktur kanden inflation som orsakas av den offentiiga utgiftsexpansionen ochbudgetunderskottet samt markna- FiU1982/83:50 19 dernas bristande flexibilitetförväntas öka. I motionen anges följande program mot inflafionen. En stram ekonomisk politik medoffentliga besparingar som viktigaste inslag. En neddragning av de offentligautgifterna och budgetunderskottet häller tillbaka den inhemska efterfrågansamtidigt som det blir lättare att kontrollera penningmängden, vilket ärväsentiigt för att fä ner inflationstakten. SkattepoUtiken utgör ett centraltinslag i en moderat antiinflationspolitik. Partiet säger nej till höjda energiskatteroch föreslär bl. a. sänkta löne-och marginalskatter för att få ner inflationen. En politik föreslås som kommer att öka bådearbetskraftens och kapitalets rörlighet. Vidare förespråkas också avregleringar, privatisering och avbyråkratisering för att öka konkurrensen och effektiviteten. bromsar detta prisstegringarna. För att komma till rätta med inflationsdrivandelönehöjningar förordas en politik som innebär att arbetsmarknadens parter tar ansvar för sysselsätt ningen. Staten har inte längre råd att städa upp efter alltför dyra avtal. Den fria förhandlingsrätten är en frihet under ansvar. måste avveckla imderskotten i den offentligasektorn och i bytesbalansen. Detta är, enligt motionärernas uppfattning, dencentrala och avgörande uppgiften för den ekonomiska politiken . I motionen slås fast att den offentliga sektorns andel avekonomin måste minska till förmän för en expansion i näringslivet. Detta kräveren frysning av den reala nivån på de samlade offentliga utgifterna. För attåstadkomma en nolltillväxt i utgifterna har moderata samlingspartiet tidigareföreslagit besparingar pä . I motionen poängteras attdessa besparingsförslag måste genomföras. Dessutom föreslås ytterligare ca 2 miljarderkronor i besparingar för att finansiera den av moderata samlingspartietföreslagna inkomstskatteskalan . Dessa besparingsförslag berör i förstahand statsbidragen till kommunerna. Det förordas att mentalvårdsbidragetreduceras med och att övriga specialdestinerade bidragtill kommunerna minskar med för kalenderåret 1984.Dessutom avvisas regeringens yrkanden om ytterligare tillAMS-insatser. Sammantaget innebär det att en utgiftsnivå föresläs som ligger20,lägre än regeringens förslag. Skall inflationsbekämpningen bli framgångsrik måste ocksåden kommunala utgiftsökningen hällas tillbaka. Därför är det nödvändigt, menarmofionärerna, att de kommunala utgifterna tillåts öka med högst 4 %nominellt. Moderata samlingspartiet kommer att ta definitiv ställningtill de av regeringen aviserade förslagen om indexbegränsningar på utgiftssidannär sådana förslag föreläggs . I motionen framhålls emellertid att detfinns flera nackdelar med denna metod för att angripa automatiken itransfereringsutgifterna. FiU 1982/83:50 20 Huvuddelen av de skattehöjningar som regeringengenomfört kommer, menar man, att innebära en minskad stimulans att arbeta,investera och spara. Moderata samlingspartiet föreslär därför att huvuddelen avskattehöjningarna rivs upp frän och med /84. Istället föresläsen varaktig marginalskattesänkning, att en fullständig indexreglering återinförsoch att avdragsbegränsningen och den 2-procentiga löneskatten slopas. Dessutomavvisas den föreslagna höjningen av energiskatterna. Däremot är motionärernapositiva till en sänkning av bolagsskatten som ett steg i avvecklingen avdubbelbeskattningen. Moderatasamlingspartiets samtliga skatteförslag innebär en skattesänkning för nästabudgetår på . Inedanstående tabell redovisas moderata samlingspartiets revideradebudgetförslag. Moderata samlingspartiets reviderade budgetförslag jämfört med regeringensreviderade budgetförslag Inkomster enligt regeringens förslag Utgifter enligt regeringens förslag Borttagande av utdelningsskatt, hyreshus-avg., videoskatt, vat-tenkrattskatt och Marginalskatteomläggningen inkl. sänkt löneskatt Indragning av kommun, skatteunderiag för juridiska personer Enligt motionen måste vidare för att åstadkomma enökad tillväxt en kraftig kursomläggning av nuvarande politik ske, vilket innebäratt även systemförändringar måste genomföras för att förstärkamarknadsekonomin. Detta innebär bl. a. en omfattande förändring av skatte- ochbidragssystemet och andra insatser för att gynna investeringar, risktagande,arbetsinsatser och sparande som är grundläggande förutsättningar för ekonomisktillväxt. Men det bör understrykas, säger motionärerna, att en sådan inte kan FiU1982/83:50 21 kommenderas fram genom politiska dekret, statlig styrningeller kollektiva löntagarfonder. I motion 2431 (c) anförs att underde har allt tydligare tecken kunnat skönjas av eninternationell konjunkturuppgång. Bakgrunden är dels de oljeprissänkningar somnyligen skett, dels att främst och även och Storbritannienunder lättat pä penningpolitiken när nu inflationen kommitner till 60-talsniväer. Förväntningarna på den begynnande konjunkturuppgångenmåste dock omgärdas med ett antal reservationer. De finansiella kriser som drabbat vissa östländer ochu-länder (t. ex. , och ) har inneburit stora påfrestningarpå det internationella banksystemet, vilket skulle helt kunna bryta en lovandeuppgång i världshandeln. Om inflationen än en gäng tar fart, finns en påtaglig riskatt den amerikanska och andra centralbanker återigen stramar åtpenningpolitiken och därmed dämpar konjunkturuppgången. De stora budgetunderskotten i flera av västvärldens länderleder till höga realräntor, vilket dämpar investeringslusten. Den allmänt ansträngda sysselsättningssituationen harunder senare är framkallat en alltmer ökande protektionism. Trots de relativt optimistiska förväntningarna på enkonjunkturuppgång anses allmänt att den sannolikt inte blir tillräckligtkraftig för att öka sysselsättningen, åtminstone inte i . En avorsakerna är den stora lediga kapaciteten inom industrin, vilket gör attproduktionen kan ökas avsevärt innan expansionsinvestering blir nödvändig. Genom att den internationella konjunkturen nu tycks svängauppåt, finns det tecken pä att de två devalveringarna 1981 och 1982 kan kommaatt leda till en ökning av den svenska exporten. Det finns också anledning att påminna om de negativaföljder för den svenska ekonomin som är förknippade med att devalvera. Försåväl staten som många företag har devalveringen lett till stora finansiellapåfrestningar. För kommunsektorn innebar den senaste devalveringen enkostnadsökning på nästan . Devalveringar leder också oundvikligen till en kraftigökning av inflationen. Höstens devalvering beräknas öka inflationen med 4-5 %.Eftersom den internationella inflationen avtagit lär årets inflationstal intebli fullt sä högt som befarades () utan kommer kanske attstanna pä . Med den nuvarande politiken riskerar, menar motionärerna,att fä dramatiskt höjda arbetslöshetstal. medsocialdemokratisk regering tyder pä detta vid en jämförelse med motsvarandemånad året innan. FiU1982/83:50 22 I kompletteringspropositionenredovisar regeringen en mycket ambitiös och i och för sig vällovlig målsättningatt komma ned i en inflation pä . En sådan drastisk sänkning av inflationen låter sig inte,sägs det i motionen, förenas med fortsatt offentlig expansion och minskning avarbetslösheten. I själva verket förutsätter en sådan minskning av inflationenen hård åtstramningspolitik. Det är möjligt att inflationen går ner något när devalveringseffektenklingat av, men knappast till . En optimistisk men mer realistisk bedömningtorde enhgt motionen vara att inflationen kan komma att uppgå till . Regeringen har i kompletteringspropositionen anammat dentanke som fördes fram i ekonomisk-politiska motion , nämligenatt full kompensation endast ges upp till en viss nivå för prisstegringarna.Regeringen föreslär att "taket" sätts till , somöverensstämmer med regeringens ambitionsnivå för inflationen. Regeringensautomatiktak berör av statsutgifterna. En ekonomisk politik, som skall ha möjlighet att bliframgångsrik i den besväriiga situation som befinner sig i, måsteenligt motionärernas mening bottna i en tro pä den enskilda människans initiativförmåga,vilja att ta ansvar och frihet att göra egna val. En sådan grundsyn låter sig bara förenas medmarknadsekonomi inom sociala och miljömässiga ramar. En väl fungerandemarknadsekonomi kan till sin karaktär endast vara decentralistisk.