bet · G601FiU46 · 1982-12-31 00:00:00 — om jordbruketskapitalförsörjning (prop. 1982/83:135) Idetta betänkande behandlar utskottet proposition1982/83:135 om jordbrukets kapitalförsöijning, demed anledning av propositionen väckta motionerna 1982/83:2321 av Per Israelssonm. (vpk), 1982/83:2322 av () och (),1982/83:2323 av () och (), den av jordbruksutskottet överlämnade motionen1982/83:1994 av m.fl. (c). Utskottet har inhämtat yttrande i ärendet frånjordbruksutskottet. Yttrandet (JoU 1982/83:3 y) återfinns som bilaga tillbetänkandet. 1 propositionen har regeringen() efter föredragning av statsrådet anta vid propositionen fogade förslag till 1. lagom ändring i lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar, 2. lag om ändring ilagen (1974:922) om kredhpolitiska medel. Lagrådetsyttrande har inhämtats över lagförslagen. propositionen fogade lagförslagen har följande lydelse: I 1982/83. FiU1982/83:46 2 Lag om ändring i lagen (1970:65) om allmännahypoteksbank och om landshypoteksföreningar Härigenom föreskrivs i fråga omlagen (1970:65) om allmänna hypoteksbank och omlandshypoteksföreningar, dels att20 och 47 §§ skall upphöra att gälla, dels att i 19 S orden "av inteckning" skallbytas ut mot "i form av panträtt", dels att i 42, 52-54 och 58 §§ ordet"jordegendom" i olika böjningsformer skall bytas ut mot "fastegendom" i motsvarande form, dels att 32, 40, 41, 43, 44 och 48 §§ skall ha nedanangivna lydelse. har till ändamål att inom sittverksamhetsområde lämna dels långfristiga lån ;/// fast ränta mot säkerhet ijordegendom, dels andra lån för jordbruks- och skogsbruksändamål, för vilkasfulla betalning staten ansvarar (garantilån) samt att driva annan verksamhetsom står i samband därmed. har tilländamål att inom sitt verksamhetsområde lämna långfristiga lån för jordbruks-,skogsbruks- och trädgårdsändamål samt att driva annan verksamhet som står isamband därmed. Andra lån än sådana för vilkas fulla betalning staten ansvarar(garantilån) får lämnas endast mot säkerhet i form av panträtt i fast egendom{inteckningssäkerhet). Förening får belåna jordegendom, som utgör ensjälvständig produktionsenhet och huvudsakligen användes 1. för jordbruk med binäringar eller skogsbruk, eller 2. för sådan trädgårdsskötsel, specialodling eller annan därmed jämföriig produktion, som drives i större omfattning på öppen jord och som självständig näring. Fastegendom får godtas som inteckningssäkerhet om den är och förväntas bestå somen självständig produktionsenhet med huvudsaklig användning 1. för jordbrukmed binäringar eller skogsbruk, eller 2. förträdgårdsskötsel, specialodling eller annan därmed jämförlig produktion. Med de undantag som följer av Lån får beviljas endast den som andraoch tredje styckena får endast den som innehar jordegendom med äganderätteller fideikommiss-rätt erhålla lån hös landshypoteksförening. Lån får lämnas till sambruksförening även om föreningenej äger inneharfast egendom med äganderätt eller fideikommissrätt och endast motinteckningssäkerhet i egendomen. FiU 1982/83:46 annan fast egendom än de ekonomibyggnader jämtetillhörande tomtmark som behövs för verksamheten. En förutsättning är dock attverksamheten dessutom drives på jordområden som föreningen arrenderar av sinamedlemmar. Sålunda ägd och arrenderad egendom skall vid belåning anses somjordegendom. Andra stycket äger motsvarande tillämpning på andelsladugårdsfö-retagsom är organiserat som ekonomisk förening eller handelsbolag. Jordegendoms belåningsvärde får ej till mer än en Qärdedelbestå av värdet av sådan del av egendomen som användes för annat ändamål änsom anges i 40 § 1 eller 2. 1. övervärde somegendom kan ha på grund av att till egendomen hör mark som kan användas för annatändamål än som avses i 40 §, 2. värdetav maskin och annan utrustning, som hör till egendomen enligt 4 § lagen(1966:453) om vad som är fast egendom. Fast egendoms belåningsvärde får ej till mer än enfjärdedel bestå av värdet av sådan del av egendomen som används för annat ändamålän som anges i 40 § 1 eller 2. 1. övervärde somegendom kan ha på grund av att till egendomen hör mark som kan användas för annatändamål än som avses i 40 §, 2. värdetav maskin och annan utrustning, som hör till egendomen enligt 2 kap. 3 §jordabalken. Lån får beviljas till högst av belåningsvärdet ellervid belåning av jordegendom som avses 140 § 2 till högst avbelånlngsvärdet. Lån får beviljas till högst av belåningsvärdet. Inteckning skall lyda på minst det belopp, till vilket lånbeviljas, och ligga inom det värde, till vilket lån enligt 44 § högst fårbeviljas. Tillhandahåller lånesökanden ejinteckning med bästa förmånsrätt, får lån beviljas endast under förutsättningatt lån, som lämnats mot säkerhet av inteckning med bättre förmånsrätt, ärordnat på betryggande sätt och att även sådan in- tl 1982/83. Pantbrev skall lyda på minst det belopp, till vilket lånbeviljas. Inteckningen skati ligga inom det värde, till vilket lån enligt 44§ högst får beviljas. Tillhandahåller lånesökanden ej pantbrev med bästaförmånsrätt, får lån beviljas endast under förutsättning att lån, som lämnatsmot inteckningssäkerhet med bättre förmånsrätt, är ordnat på betryggande sätt och att även ifrågavarande teckning pantsättes för lån som föreningen beviljar. Inteckning som avser annat än fordran och som ej haravsevärd betydelse för egendomens värde, får stå kvar med bättre förmånsrätt äninteckning för lån från förening utan att lånebeloppet nedsättes. pantbrev pantsätts för lån som föreningen beviljar. Inskriv/ung som avser annat än fordran och som ej haravsevärd betydelse för egendomens värde, får stå kvar med bättre förmånsrätt äninteckning för lån från förening utan att lånebeloppet nedsätts. Denna lag träder i kraft . Har lånbeviljats eller ansökan om lån kommit in före ikraftträdandet gäller 40 § i sinäldre lydelse. Gemensaminteckning, som avses i 47 § andra stycket i lagens äldre lydelse, fårfortfarande godtas som säkerhet för lån i fall som anges i detta stycke. FiU1982/83:46 5 Lag om ändring i lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel Härigenom föreskrivs att 9 § lagen(1974:922) om kreditpolitiska medel skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1. den tidpunkt dålikviditetskrav skall vara uppfyllt (beräkningstid-' punkt), 2. det procenttalsom skall gälla för likviditetskravet, 3. vilkatillgångar som får räknas som likvida medel, 4. vilka skuldersom skall avdragas från summan av tillgångarna enligt 3, 5. i vad månundantag från förbindelserna får göras. Som likvida medel skall alltid Som likvida medel skall alltid räknas dels skattkammarväxlar, räknas obligationeroch andra förbindelser /. somutfärdats av staten, dels obli- tioner och andra förbindelser som gationer som utfärdats av utfärdats av staten, allmänna hypoteksbank och dels 2. obligationer som utfärdats av sådana obligationer som utfärdats allmänna hypoteksbank av stadshy- och som avser kreditgivning till potekskassa. Svenska bostadskre- främjande av jordbrukets, skogs- ditkassan eller kreditaktiebolag och brukets och trädgårdsnäringens som avser kreditgivning för nypro- långsiktiga utveckling, duktion av bostäder eller, i den mån 3. sådana obligationer som utfär- statligt bostadslån utgår, för annat dats av byggande. stadskreditkassaneller kreditaktiebolag och som avser kreditgivning för nyproduktion avbostäder eller, i den mån statligt bostadslån utgår, för annat byggande. Denna lag träder i kraft den Ijanuari 1984.1 fråga om sådana av allmänna hypoteksbank utgivnaobligationer som har utfärdats och obligationer som utfärdas iutbyte mot sädana obligationer gäller 9 § andra stycket fortfarande i sin äldrelydelse. Senaste lydelse 1979: 1055. FiU 1982/83:46 6 Den största delen av jordbrukets långfristigakrediter lämnas genom landshypoteksorganisationen. Denna består av Sverigesallmänna hypoteksbank och tio regionala landshypoteksföreningar. Verksamhetenregleras i lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar.Hypoteksbanken anskaffar medel genom upplåning på kapitalmarknaden. Detta skergenom att hypoteksbanken'ger ut obligationer. Inget annat kreditinstitut änhypoteksbanken har rätt att låna upp medel mot obligationer för utiåning motsäkerhet i jordbruksfastigheter. Hypoteksbanken har således monopol på att utgesådana obligationer. får hypoteksbanken också låna uppmedel mot reverser. De medel hypoteksbanken anskaffar lånas i sin tur ut tilljordbruket av landshypoteksföreningama. Meddessa långfristiga krediter finansieras till stor del köp av jordbruksfastighetersamt ny- eller ombyggnad av ekonomibyggnader. Lån lämnas också för bl. a. köpav tillskottsmark, utlösen av delägare i dödsbo, driftskrediter ochkreditsanering. Ramarnaför hypoteksbankens upplåning har vidgats kraftigt ochlandshypoteksföreningarnas utlåning har kunnat öka i motsvarande mån. Trotsdetta har kön av lånesökande hos föreningarna vuxit. Under början av 1970-taletuppgick sålunda hypoteksbankens emissionsram till ca 200 milj. kr. År 1982uppgick den till milj. kr. Lånekön uppgick till ca 6000 milj. kr.Med oförändrad medelstilldelning medför detta en väntetid för lån på igenomsnitt . Efterfråganpå långfristiga krediter inom jordbruket är alltså betydligt större äntillgången. En viktig orsak till detta har varit möjligheten att få krediter påförmånliga villkor. Därtill kommer bl. a. att en stor del av det kapital somfrigörs vid försäljning av jordbruksfastigheter inte återplaceras inomlantbruket. Ettviktigt och svårlöst problem är därför hur finansieringsfrågorna isamband med förvärv av jordbruksfastigheter skall lösas utan att det uppstårett alltför stort utflöde av lösgjort kapital. Man måste därvid ha i minnet attvillkoren för finansieringen av förvärv också kan spela en roll förprisbildningen på jordbruksfastigheter. Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade chefen fördåvarande ekonomidepartementet en kommitté med uppgift att se över jordbruketskapitalförsörjning. Kommittén avlämnade betänkandet (Ds E1981:14) Jordbrukets kapitalförsörjning. Betänkandet har remissbehandlats. Enligtföredragandens mening utgör utredningens överväganden och förslag en god grundför ställningstaganden i fråga om åtgärder för jordbrukets finansiering. Föredragandenanser att det är angeläget att hypoteksföreningarnas långfristiga långivning iprincip baseras på samma grtindsyn som finns i den statiigalånegarantigivningen. I lagen bör därför anges att hypoteksför- FiU 1982/83:46 7 eningarnaskall lämna långfristiga lån för jordbruks-, skogsbruks- och träd-gärdsändamäl. Föredragandendelar utredningens uppfattning att det är svårt att numera se någraprincipiella skäl för hypoteksbankens obligationsmonopol. Det är önskvärt meden skärpt konkurrens vid den långfristiga kreditgivningen tilljordbrukssektorn. För de lånesökande är det en fördel om de kan få sina projektprövade av flera kreditbedömare som är oberoende av varandra. Mot dennabakgrund bör hypoteksbankens obligationsmonopol avskaffas. Hypoteksbankensmöjligheter att på den oprioriterade marknaden dra till sig långfristigtkapital bör förbättras genom att hypoteksbanken får, förutom de prioriteradeobligationerna, också emittera andra obligationer som är oprioriterade enligtden kreditpolitiska lagstiftningen. Hypoteksbanken och andra kreditinstitutkommer således att ha likvärdiga möjligheter att på den oprioriterademarknaden emittera obhgationer för utlåning mot säkerhet i jordbrukssektorn.Den oprioriterade upplåningen kommer visserligen att bli något dyrare än denprioriterade. För etablerade jordbrukare med totalt sett förhållandevis lågakapitalkostnader torde ränteskillnaden dock sannolikt spela en relativt litenroll. Det väsenthga för dem är att de utan alltför lång väntetid kan fåtillgång till långfristig finansiering på rimliga villkor. Detkan inte bli fråga om att obligationer för jordbruksfinansiering som emitterasav andra institut än hypoteksbanken skall kunna bli prioriterade enligt denkreditpolitiska lagstiftningen. Hypoteksbanken bör därför liksom hamöjlighet att emittera prioriterade obligationer inom den ram som riksbankenfinner rimlig med hänsyn till övergripande kreditpolitiska överväganden. Demedel som på detta sätt ställs till hypoteksbankens förfogande bör användas förde mest angelägna långsiktiga finansieringsbehoven inom jordbrukssektorn. Föratt markera detta bör det i lagen om kreditpolitiska medel anges attobligationer utfärdade av allmänna hypoteksbank för kreditgivning somfrämjar jordbrukets, skogsbrukets och trädgårdsnäringens långsiktigautveckling är prioriterade. Enförutsättning för den prioriterade upplåningen bör vara att det finns ettprioriteringssystem för hypoteksföreningarnas kreditgivning. Som prioriteradeändamål bör i första hand anses investeringslån, dvs. lån till långsiktigainvesteringar i markanläggningar, byggnader och byggnadsinventarier med ellerutan statiig garanti, och i andra hand om väntetiden tenderar att bli alltförlång förvärvslån, dvs. lån för finansiering av förvärv av jordbruksfastigheter,och övriga mer långfristiga kapitalbehov för vilka statlig lånegaranti ställs.Föredraganden understrykeratt vilka kreditändamål som bör tillgodoses medhjälp av prioriterad upplåning inte kan fastslås en gång för alla. Vilkaändamål som bör tillgodoses måste bestämmas med beaktande av dejordbrukspolitiska mål som då gäller. Närdet gäller de medel som lånats upp mot oprioriterade obligationer ochkapitalmarknadsreverser behövs det inte ett detaljerat prioriteringssystem vidkreditgivningen. t2 1982183.5 saml. FiU 1982/83:46 8 Enligt föredragandens mening är det angeläget attdet på en annan punkt tydligare än f. n. klargörs i lagen att kreditgivningenbör inriktas på jordbruksföretag som inte bara vid lånetillfället är ensjälvständig jordbruksenhet utan även är utvecklingsbara. Ett sådantkrav ansluter dessutom till gällande bedömningsgrunder för det statligafinansieringsstödet till jordbruket. Föredraganden förordar att ett tillägg avdenna innebörd tas in i 40 § landshypotekslagen. Somnämnts uppgår lånekön i hypoteksföreningarna till ca . Av könavser knappt hälften förvärvslån och drygt en tredjedel investeringslån.Återstoden avser driftkrediter m. m. Genomatt såväl hypoteksorganisationen som andra institut enligt förslaget kommeratt kunna erbjuda jordbruket oprioriterade krediter bör det iprincip inte föreligga någon brist på långfristiga krediter till jordbruket ochdärmed heller ingen kö för sådana krediter. Demedel som ställs till hypoteksbankens förfogande genom prioriteradeobligationer skall användas för de mest angelägna, långsiktiga finansieringsbehoveninom jordbrukssektorn. Knappheten på kapital kan i många fall medföra att detinte finns utrymme för landshypoteksföreningama att lämna prioriterade lån förfastighetsöveriåtelser. Föreningen kan då i stället finansiera förvärvet medmedel som hypoteksbanken lånar upp mot oprioriterade obligationer ellerkapitalmarknadsreverser eller genom att överlåtaren av jordbruksfastighetenförvärvar en av hypoteksbanken utfärdad revers. En fördel med det sistaalternativet är att de medel som frigörs genom överlåtelsen i stor utsträckningkommer att stanna kvar inom jordbrukssektorn, varigenom sektornsupplåningsbehov på den organiserade kapitalmarknaden begränsas. Vidare kommerdessa förvärv att finansieras på marknadsmässiga villkor. Därmed minskar ocksårisken för att priserna på jordbruksfastigheter skall drivas upp på grund avalltför gynnsamma finansieringsvillkor. bör dock betonas attpriskontrollregeln i jordförvärvslagen (1979:230) är avsedd att motverka sådanaeffekter. I motion 1994 av m. fl. (c) hemställsatt som sin mening ger regeringen och till känna vad imotionen anförts om en nödvändig förbättring av lantbrukets långfristigakapitalförsörjning i avvaktan på den kommande propositionen. Imotion 2321 av Per (vpk) hemställs 1. att hos regeringenbegär åtgärder syftande till att bringa överlåtelsevärdena förjordbruksfastigheter ned till en nivå som harmoniserar med den avkastningrespektive jordbruk ger köparen, 2. att hos regeringenbegär åtgärder för att i ökad utsträckning kunna behålla jordbrukets kapitalinom den egna sektorn. FiU 1982/83:46 9 3. att hos regeringenbegär åtgärder av sådant ekonomiskt innehåll att sambruk och andrasamverkansformer, inom jordbruk och animalieproduktion, blir attraktivt jämförtmed privatägd drift, 4. att , med avslag påproposition 1982/83:135 i denna del, beslutar att Hypoteksbankens ensamrätt attlåna upp medel via obligationer för utlåning till jordbrukssektorn tillsvidare behålls. Imotion 2322 av () och () hemställs 1. att beslutar att 20 §hypoteksbankslagen skall ges den lydelse som angivits i motionen, 2. att beslutar avslåpropositionen i den del den gäller oprioriterade obligationer med hänvisningtill vad som i motionen anförts om betänkandet SOU 1982:52. I motion 2323 av () och Jan-EricVirgin (m) hemställs att beslutar att allmänna hypoteksbankskall ha ensamrätt att mot prioriterade obligationer låna upp medel förutlåning mot säkerhet i fast egendom. I motion 2321 krävs att staten sätter in effektivaåtgärder för att bringa ner överlåtelsevärdena till en nivå som harmoniserarmed jordbrukens avkastning. Då bidrar man också till att öppna för nytillträdetill jordbru-karyrket av välutbildade unga människor med intresse för jordbrukmen med litet pengar. Motionärernaanför vidare att den värdestegring som skett måste komma jordbrukssektorn tilldel och inte flyta ut till kanske kortsiktigt mera lönsamma men från samhälletssynpunkt mindre angelägna uppgifter. Om kapitalet i högre grad än som ärfallet kan hållas kvar inom jordbrukssektorn underlättas också möjligheternaatt kraftigt minska lånekön till jordbruket. Ipropositionen föreslås att de särskilda lånemöjligheter som tillkommitsambruksföreningar och andelsladugårdar skall tas bort. Vad som behövs är inteförsämrade kreditmöjligheter utan i stället förbättrade sådana jämfört medenskilda företagare. Utan att motsätta sig den nu föreslagna ändringen föreslårmotionärerna därför att åtgärder övervägs som leder till att det blirekonomiskt mera gynnsamt att verka inom en samverkansförening än att arbetasom ensamföretagare. Motionärernaförordar att de billiga lånen i första hand skall riktas mot investeringar ochi mindre mån mot överlåtelser. Mot den bakgrunden och med hänsyn till de meradjupgående överväganden kring jordbrukets finansierings- och kreditproblem somkrävs anser motionärerna att hypoteksbankens ensamrätt att sälja obligationerför finansiering av krediter till jordbruket tills vidare behålles. FiU 1982/83:46 10 I motion 2322 anförs att det föreligger starka skälatt inte ändra på den hittillsvarande ensamrätten för hypoteksbanken att ge utprioriterade obligationer. Detta ansluter till riksbanksfullmäktigesinställning att hypoteksbankens ensamrätt bör behållas för den upplåning somsker mot prioriterade obligationer. En bibehållen ensamrätt motiveras enligtriksbanksfullmäktige med den noggrannare prövning som krävs om utlåningenskall följa de snävare kriterier som det i propositionen föreslagnaprioriteringssystemet uppställer. Rättenför hypoteksbanken att ge ut prioriterade obligationer för utlåning motsäkerhet i fast egendom som avses i 40 § hypoteksbankslagen bör komma tillklart uttryck i denna lag. Motionärernahemställer därför att den ändringen vidtas i propositionen att 20 § hypoteksbankslagenfortfarande skall gälla, dock med följande ändrade lydelse: Banken har ensam rätt att mot prioriteradeobligationer låna upp medel för utlåning mot säkerhet i fast egendom som avsesi 40 §. I lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel anges vad som ärprioriterade obligationer. Vad gäller de oprioriterade obligationerna måsteman i det sammanhanget beakta betänkandet "En effektivarekreditpolitik" (SOU 1982:52), som f. n. är under remissbehandling. Fråganom de oprioriterade obligationerna bör prövas först i anslutning tillbehandlingen av detta betänkande. I motion 2323 påpekas att lagförslaget ipropositionen inte innebär rätt för hypoteksbanken att emittera prioriteradeobligationer, utan det skall enligt propositionen i stället ankomma påriksbanken att besluta om hypoteksbankens utgivning av obligationer. Alltsedanhypoteksbanken grundades har banken enligt 20 § landshypotekslagen haftensamrätt att emittera obligationer för utlåning mot säkerhet i jordegendom somutgör en självständig produktionsenhet och huvudsakligen används för jordbrukmed binäringar, skogsbruk eller trädgårdsskötsel i större omfattning på öppenjord. Rätten att emittera gäller både prioriterade och oprioriteradeobligationer. Hypoteksbanken har under sin hittillsvarande verksamhet enbartemitterat prioriterade obligationer. Motionärernagodtar propositionens förslag utom vad gäller förslaget att slopahypoteksbankens ensamrätt att emittera prioriterade obligationer. Detär uppenbart att jordbruksnäringen inte kan få ett fördelaktigare låneinstitutän det nuvarande, och någon kritik mot det sätt på vilket hypoteksbanken sköttsin upp- och utlåning har aldrig någonsin förekommit. Släpps nu andrakreditinstitut in på den prioriterade sektorn kommer detta givetvis att medföradyrare lån för lantbrukarna, eftersom de nya instituten förutomobligationsräntan också måste ta ut ett förvaltningsbidrag för att täckakostnaderna för administration och marknadsföring. FiU 1982/83:46 11 Motionärerna anser det mycket angeläget atthypoteksbankens rätt att ge ut prioriterade obligationer för utiåning motsäkerhet i fast egendom som avses i 40 § hypoteksbankslagen ävenfortsättningsvis klart skall anges i denna lag. I motion 2323 påpekas att lagförslaget ipropositionen inte innebär rätt för hypoteksbanken att emittera prioriteradeobligationer, utan det skall enligt propositionen i stället ankomma påriksbanken att besluta om hypoteksbankens utgivning av obligationer. Alltsedanhypoteksbanken grundades har banken enligt 20 § landshypotekslagen haftensamrätt att emittera obligationer för utlåning mot säkerhet i jordegendom somutgör en självständig produktionsenhet och huvudsakligen används för jordbrukmed binäringar, skogsbruk eller trädgårdsskötsel i större omfattning på öppenjord. Rätten att emittera gäller både prioriterade och oprioriteradeobligationer. Hypoteksbanken har under sin hittillsvarande verksamhet enbartemitterat prioriterade obligationer. Motionärernagodtar propositionens förslag utom vad gäller förslaget att slopahypoteksbankens ensamrätt att emittera prioriterade obligationer. Detär uppenbart att jordbruksnäringen inte kan få ett fördelaktigare låneinstitutän det nuvarande, och någon kritik mot det sätt på vilket hypoteksbanken sköttsin upp- och utiåning har aldrig någonsin förekommit. Släpps nu andrakreditinstitut in på den prioriterade sektorn kommer detta givetvis att medföradyrare lån för lantbrukarna, eftersom de nya instituten förutomobligationsräntan också måste ta ut ett förvaltningsbidrag för att täckakostnaderna för administration och marknadsföring. Motionärernaanser det mycket angeläget att hypoteksbankens rätt att ge ut prioriteradeobligationer för utlåning mot säkerhet i fast egendom som avses i 40 §hypoteksbankslagen även fortsättningsvis klart skall anges i denna lag. Utskottet har uttalat att detär angeläget att lantbrukets behov av långfristigt kapital tillgodoses. Trotsatt emissionsramen vidgats successivt finns det fortfarande en lång kö avlånesökande och den genomsnittliga väntetiden för att erhålla hypotekslånuppgår nu till i genomsnitt närmare . Även om bristen på långfristigtkapital generellt sett inte kan anses ha medfört hinder när det gällerlantbrukssektorns utveckling eller lett till att angelägna investeringar intekommit till stånd innebär i de enskilda fallen kösituationen allvarliga problemför många lantbrukare när det gäller möjligheterna att erhålla förmånligakrediter. Jordbruksutskottethar i yttrande till finansutskottet (JoU 1982/83:3 y; se bilaga) uttalat attdet är angeläget att effektiva åtgärder vidtas i syfte att skapa bättrebalans mellan hypoteksföreningarnas kreditgivning FiU 1982/83:46 12