bet · G601SoU15 · 1982-12-31 00:00:00 — Tillgång måste finnas till olika vård- ochbehandlingsformer för atf passa aktuella vårdbehov. Arbetsuppgifterbör delegeras inom vårdteamet. Den psykiatriska vården skall samverka med andravårdgivare och samhällsorgan. I rapporten framhålls att tyngdpunkten i det psykiatriskaarbetet bör förskjutas (1) från mentalsjukhus fill psykiatriska kliniker vidlänssjukhus och länsdelssjukhus, (2) från mentalsjukhus till lokala sjukheminom primärvården, (3) från arbete i jourverksamhet till tidiginsatser iplanerad öppen vård , (4) från sluten vård till öppen vård och andraöppna vård- och boendeformer samt (5) från isolering till ökad samverkan medandra verksamheter. I motioner som väckts under desenaste åren har framställts yrkanden som syftat fill en förändring av denpsykiatriska vårdens innehåll och organisafion m. m. På förslag avsocialutskottet i betänkandena SoU 1975:5, 1975/76:34, 1976/77:26, 1977/78:42,1979/80:8, 1980/81:2 och 1981/82:17 har avslagit motionerna. I betänkande SoU 1981/82:17 redovisade utskottet pågåendeförändringsarbete beträffande den psykiatriska vården samt anförde bl. SoU1982/83:15 11 Inriktningen av förändringsarbefetbeträffande den psykiatriska vården överensstämmer i allt väsentligt med deförändringar som åsyftas i motion 1980/81:943 (vpk) och mofion 1980/81:1641(s). Utskottet vill understryka angelägenheten av atf denpsykiatriska vården och angränsande vårdområden ges resurser så att avseddaförändringar verkligen kan genomföras. Utbildningen av personal för och inomden psykiatriska vården är av väsentlig betydelse för att förändringar skallåstadkommas. Det behövs också organisatoriska förändringar och en översyn avvårdprogram m. m. Möjligheterna att förändra arbetsformerna beror också till endel på om psykiatrin kan få väl fungerande lokaler. Åtskilliga patienter skullekunna bo utanför slutna vårdinstitutioner om det fanns lämpliga boendeformermed stöd och hjälp i boendet. Kommunerna bör i samverkan med hälso- ochsjukvården analysera behoven av lämpliga boendeformer. Med hänsyn till den lämnade redovisningen och till attutvecklingen av primärvården över huvud taget och den psykiatriska vårdentillhör det som prioriteras i sjukvårdshuvudmännens verksamhet påkallarmotionerna enligt utskottets mening infe något inifiativ av riksdagen.Utskottet avstyrker därför motion 1980/81:943 (vpk) och motion 1980/81:1641 (s)i här aktuella delar. Psykiatrisk vård oberoende av eget samtycke Vård enligt bestämmelserna i hälso-och sjukvårdslagen - vare sig vården är somatisk eller psykiatrisk - ärfrivillig och kan inte förenas med tvångsåtgärder. För de fall psykiskt sjuka måste vårdas oberoende av egetsamtycke kan vård beredas enligt bestämmelser i lageri (1966:293) om beredandeav sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV). Sluten psykiatrisk vård får enligt LSPV beredas den somlider av psykisk sjukdom om sådan vård är oundgängligen påkallad med hänsyntill sjukdomens art och grad och om till följd av sjukdomen en eller flera avfem olika specialindikationer föreligger. Vård enligt LSPV bereds huvudsakligenvid de f. d. mentalsjukhusen. För behandling av vissa frågor enligt lagen finnsutskrivningsnämnder med särskilda geografiska verksamhetsområden och sombesvärsinstans en för riket gemensam psykiatrisk nämnd. Den som är intagen för vård enligt LSPV får hindras atflämna sjukhuset och får i övrigt underkastas det tvång som är nödvändigt medhänsyn till ändamålet med vården eller för att skydda honom själv elleromgivningen. Möjlighet finns även att besluta om brevcensur. Under vårdtidenkan patienten få fillstånd att kortare fid vistas på egen hand utom sjukhusområdet. Så snart förutsättningar för att bereda patienten vårdenligt LSPV inte längre föreligger skall han utskrivas. Detta skall prövasfortlöpande. Om vården inte kunnat avslutas skall dessutomskälen härför SoU1982/83:15 12 redovisas för utskrivningsnämnden. I fortsättningen skallmotsvarande anmälan göras var sjätte månad. 1 stället för utskrivning kan pafienten bli utskriven på försökför viss bestämd tid, högst åt gången. Under utskrivning på försökfår patienten åläggas att iaktta särskilda föreskrifter och ställas undertillsyn. Om intagning, tvångsåtgärder under sjukhusvistelsen m. m.,tillstånd att vistas på egen hand utom sjukhusområdet, utskrivning ochutskrivning på försök beslutar överläkaren vid aktuell sjukhusenhet.Överläkarens beslutanderätt kan i vissa fall delegeras till annan läkare.Beträffande patienter som av domstol överlämnats fill sluten psykiatrisk vårdoch vissa andra patientkategorier är det utskrivningsnämnden som i vissaavseenden har att fatta beslut. består av fem ledamöter, nämligen enlagfaren ordförande, en läkare, en person som är särskilt insatt i socialafrågor samt två lekmän. består av sex ledamöter, nämligenen lagfaren ordförande, två läkare, en person som är särskilt insatt i socialafrågor samt två lekmän. I skriften Tvångsvård inompsykiatrin (redovisar 1981:2), som gav ut år1981, har redovisat utvecklingen beträffande tvångsvård inompsykiatrin . I skriften anförs bl. a. följande. Omfattningen av tvångsvårdenvarierar starkt mellan olika sjukvårdsområden. Antalet vårdtillfällen enligtLSPV var således 1977 som lägst 107 per 100 000 invånare och som högst 391 per100 000 invånare. För hela riket var medeltalet 236 per 100 000 invånare. Av dei inneliggande patienterna varierade antalet vårdade enligt LSPV frånsom lägst 48 till som mest 228 per 100 000 invånare. Riksmedeltalet var 124. Skillnaderna är mest uttalade vid åldersdemensdiagnos menär även betydande vid schizofreni och vid alkoholrelaterade diagnoser. Orsakerna till de stora skillnaderna i tvångsvårdensomfattning är säkerligen många. En av de faktorer som dock förefaller påverkaförhållandena i stor utsträckning är utformningen av den psykiatriskavårdstrukturen. Där den psykiatriska vården är organiserad på sammasätt som när den tidigare sinnessjuklagstiftningen gällde är tvångsvårdensomfattning störst. I dessa områden försiggår huvuddelen av den psykiatriskavården fortfarande vid före detta mentalsjukhus eller vid mindrelasarettspsykiatriska kliniker. De senare tar endast emot vissa patienter förfrivillig vård och hänvisar övriga patienter inklusive dem som skalltvångsinfas fill före detta mentalsjukhus. Utnyttjandet av LSPV är lägst i sjukvårdsområden där denpsykiatriska organisationen ett sådant sätt atf hela akut- ochkorttidsvården inklusive nödvändig tvångsvård meddelas vid psykiatriskakliniker som är samlokaliserade med kroppssjukvården. Till dessa kliniker ärockså ansvaret för psykiatrisk långfidsvård nära knutet. SoU1982/83:15 13 Dessa förhållanden talar starkt föratt psykiatrin nu måste förnyas snabbt i hela landet. förordari sitt psykiatriprogram "Riktlinjer för 80-talets psykiatriskavård" en sektoriserad organisation där en psykiatrisk klinik har ettsammanhållet ansvar för hela länssjukvårdens psykiatri för ett avgränsatbefolkningsområde. Detta ansvar omfattar då specialiserad öppenvård och utbyggdsamverkan med primärvård och socialtjänst. Den psykiatriska akut- ochkorttidsvården inklusive nödvändig LSPV-vård förutsätts bli samlokaliserad medkroppssjukhus. Den sekforiserade kliniken måste också ha ett sammanhålletansvar för den psykiatriska långtidsvården. I en sådan förnyad psykiatri medökad tillgänglighet beräknas behovet av att utnyttja LSPV minska. I framtidenberäknas en medelstor klinik behöva tillämpa LSPV bara vid ett parintagningstillfällen . Detta gagnar hela den psykiatriska vården dåbehandling som kan ske i förtroende och i frivilliga former, där patienternasmedansvar bibehålls ger de bästa möjligheterna att uppnå posifivabehandlingsresultat. Under slutet av 1970-taletframlades i olika sammanhang förslag till mera omfattande ändringar iLSPV-senast i proposition 1979/80:1 om - varom en översiktligredogörelse lämnats i utskottets ovannämnda betänkande SoU 1980/81:2 (s.14-15). Förslagefi ledde dock inte till aft de genomfördes. I stället har denår , med anledning av ett initiativ av socialutskottet (SoU 1979/80:24,rskr 1979/80:142), tillkallade pariamenta-riska socialberedningen (S 1980:7) -som fick i uppdrag atf göra en översyn av bestämmelserna om vård oberoende avsamtycke inom socialtjänst- och sjukvårdslagstiftningen m. m. a. fåtttill uppgift aft se över LSPV i sin helhet. Socialberedningen avgav i juni 1981delbetänkandet (Ds S 1981:7) Ändringar i lagen om beredande av slutenpsykiatrisk vård i vissa fall (LSPV), med förslag huvudsakligen berörandeinfagningsförfarandef och utskrivningsnämndernas verksamhet. Förslagen harutgjort grundval för vissa ändringar i LSPV, som antog under förrariksmötet (prop. 1981/82:72, SoU 1981/82:53, rskr 1981/82:383). Socialberedningen har efter avgivandet av nämndadelbetänkande påbörjat en mera genomgripande översyn av LSPV som syftar tillatt en bättre vård och en stärkt rättssäkerhet skall beredas patienterna inomden slutna psykiatriska vården. Nya direktiv (Dir. 1982:106) har meddelats i december1982. a. att slutbetänkande bör läggas fram . Utskottet har senast i betänkandetSoU 1981/82:17 behandlat motionsyrkanden som syftat till en minskning avtvångsvården inom den psykiatriska vården. Utskoftet hänvisade tillsocialberedningens fortsatta översyn av LSPV och avstyrkte motionerna. SoU1982/83:15 14 "Patientinventering" inom den psykiatriskavården Inom pågår f. n.arbetet med en total "inventering" av patienterna inom den slutnapsykiatriska vården. Uppgifter om bl. a. vårdtider, diagnoser, vårdform(frivillig vård eller tvångsvård) och ålder insamlas beträffande alla patientersom var inskrivna för sluten vård vid de olika typer avvårdinrättningar som anges i sammanställningen på s. 4 i betänkandet. De framkomna uppgifterna skall jämföras med uppgifter frånen motsvarande "inventering" per , vilken omfattade28 289 vuxna patienter samt 495 barn och unga. m. från arbetet beräknas kunna presenteras . Mot bakgrund av deställningstaganden som gjort i riktlinjer för1980-talets psykiatriska vård beslutade aftgöra en analys av mentalsjukhusens och de psykiatriska sjukhemmens uppgifterinom den psykiatriska vården. En särskilt projektgrupp inom socialstyrelsenfick i uppdrag att göra analysen, som även kom att beröra den psykiatriskaverksamheten vid kroppssjukhus och i fristående öppenvårdsmottagningar m. m. Resultatet av analysen har presenteratsi rapporten utan mentalsjukhus (redovisar1982:8). I rapporten påpekas att antalet inneliggande vid de storamentalsjukhusen snabbt minskar. är antalet inneliggande ca 10 000 färreän när sjukvårdshuvudmännen övertog mentalsjukhusen från staten år 1967.Vårdresurserna, framför allt personalen, är emellertid fortfarande i mycketstor utsträckning knutna till de stora mentalsjukhusen. anseratt dessa resurser i så stor utsträckning som möjligt måste omfördelas så attpsykiskt sjuka eller hjälpsökande kan få vård i sin närmiljö. Om svensk psykiatri anpassas till dagens målsättning förverksamhet och vårdinnehåll kommer de gamla mentalsjukhusen inte längre attkunna användas annat än i mycket begränsad omfattning, påpekas det. Rapportenvisar att det är fullt möjligt att utveckla psykiatrin så att man under1990-talet helt och hållet kan evakiiera mentalsjukhusen. I vilken mån dettablir verklighet beror dock, påpekar i en kommentar tillrapporten, i stor utsträckning på vilja och beslutsförmåga hos politisktansvariga inom landstingen samt hos personalen inom psykiatrin. anför i ett förord till rapporten attförhoppningen är att den skall komma fill användning som ett underlag försjukvårdshuvudmännens fortsatta planering av psykiatrin. SoU1982/83:15 15 Stimulans genom statsbidragen m. m. till förändring av denpsykiatriska vården Konstruktionen av statsbidragen till den psykiatriskavården och förutskickade förändringar Sedan statsmakterna beslutat atthuvudmannaskapet för den av staten drivna mentalsjukvården m. m. skulleöverföras fill sjukvårdshuvudmännen , godkände regeringen -med stöd av bemyndigande av - dels avtal medlandstingskommunerna om övertagande av statens mentalsjukvård den 1 januari1967, dels avtal med dåvarande städerna Stockholm.Göteborg och om deras övertagande av hela den psykiatriska sjukvården idessa städer. Enligt nämnda avtal - mentalsjukvårdsavtalen - skullesjukvårdshuvudmännen för övertagandet av mentalsjukvården erhålla ekonomiskkompensation dels i form av driftbidrag, dels i form av byggnadsbidrag m. m.för upprustning och nybyggnad av anläggningar för vården. Driftbidraget utgick med ett visstbelopp per vårdplats. Antalet bidragsberättigande vårdplatser hade fastställtsi avtalen. Fr. o. m. har driftbidragen fastställts vidförhandlingar. Byggnadsbidragen består huvudsakligen av anläggningsbidragoch upprustningsbidrag. I mentalsjukvårdsavtalen fastställdes för varjehuvudman dels antalet vårdplatser som skulle berättiga till upprusfningsbidrag,dels antalet vårdplatser som skulle byggas ut och därmed berättiga till anläggningsbidrag. () presenteradei en revisionsrapport till psykiatrisk vård efter enförvaltningsrevision av den statliga bidragsgivningen fill psykiatrisk vård.RRV påpekade bl. a. att byggnadsbidragen fått vissa styrande eller snararekonserverande effekter på vårdstrukturen samt anförde bl. a. följande. Genom bidragens konstruktion ochden praxis som utvecklats har huvudmännen erhållit full kostnadstäckning vidupprustning och tillbyggnad av gamla sjukhus. Vid nybyggnation av t. ex. mindresjukhem utgår infe full kostnadstäckning. Om huvudmännen däremot vill investera i anläggningar föröppen psykiatrisk vård utgår bidrag för den totala kostnaden. Då återståremellertid problemet atf iordningställa bostäder för patienterna (t. ex.halvskyddat boende). Sådana bostäder är bidragsberättigade endast i vissa fall. träffades enöverenskommelse mellan statens förhandlingsnämnd och företrädare förLandstingsförbundet om bidrag till den psykiatriska vården ,m. m., vilken bemyndigat regeringen att godkänna (prop. 1980/81:187,SoU 1980/81:43, rskr 1980/ 81:403). SoU1982/83:15 16 Enligt överenskommelsen skalldriffbidragen utgöra vissa i överenskommelsen angivnabelopp. Fr. o. m. 1982 skall staten enligt överenskommelsen lämna bidrag fillsjukvårdshuvudmännen för den psykiatriska vården i form av ett allmänt bidragoch ett särskilt bidrag, vilka skall ersätta samtliga bidrag enligt gällandementalsjukvårdsavfal utom statens pensionsåtaganden enligt dessa avtal.Storleken av de allmänna bidragen och de särskilda bidragen för åren 1982 och1983 anges i överenskommelsen. Det särskilda bidraget skall utgå t. o. m. år1991 i stället för byggnads- och utrustningsbidragen enligt gällandementalsjukvårdsavtal med undantag beträffande vissa byggnadsobjekt. Parterna skall enligt överenskommelsen påbörjaen gemensam utredning i syfte att klargöra förutsättningarna atf fr. o. m, den1 ersätta bidragen till den psykiatriska vården och ersättningenfrån sjukförsäkringssystemet för vården av patienter med ett generellt bidrag,och mellan staten och sjukvårdshuvudmännen skall träffas nya avtal som ersättergällande mentalsjukvårdsavfal. Föredragande statsrådet framhöll vid sin anmälan avöverenskommelsen bl. a. att den ändrade konstruktionen av byggnadsbidragen m.m. skulle komma att bidra till att den psykiatriska vården utvecklas mot enutbyggnad av öppna och halvöppna vårdformer. Medel till bidrag tillsjukvårdshuvudmännen enligt mentalsjukvårdsavtalen och ovannämndaöverenskommelse har anvisats under socialdepartementefs huvudtitel under delsförslagsanslaget Bidrag till driften av kliniker för psykiskt sjuka m.m., delsförslagsanslaget Bidrag till anordnande av kliniker för psykiskt sjuka m. m. I två /riksmöteväckta motioner begärdes översyn av statsbidragen till den psykiatriska vårdeni syfte atf få en snabbare övergång fill öppnare vårdformer. På förslag avutskottet i ovannämnda betänkande SoU 1980/81:43 avslog motionerna.Utskottet ansåg att överenskommelsen borde kunna bidra till enutbyggnad mot öppna och halvöppna vårdformer. Under 79S//S2 års besvaradedåvarande statsrådet två frågor (1981/82:387 och 1981/82:388) omåtgärder för aft minska behovet av sluten psykiatrisk vård. I svaret (prof.1981/82:155 s. 102-107) anfördes bl. a. följande. Den slutna psykiatriska vården börså långt det är möjligt ersättas av öppna vårdformer. har isitt principprogram för psykiatrins utveckling (anser 1980:2)föreslagit en sådan ändrad struktur av vården. Vårdresurserna vid deförutvarande mentalsjukhusen bör enligt programmet omfördelas ochdecentraliseras till öppna vårdformer. SoU1982/83:15 17 Jag vill här nämna att antaletvårdplatser vid de psykiatriska klinikerna har kunnat minskas från ca 37 000 år1973 till ca 27 000 , dvs. med i genomsnitt mer än 1 000 platser varje år.Detta visar att utvecklingen är på rätt väg. Jag räknar med att minskningen avplatsantalet skall kunna fortsätta under 1980-talef. Sjukvårdens och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut (Spri) har lagt fram en rapport (1982:75) omutveckling av 1980-talefs allmänpsykiatri. I rapporten förordas en fortsattsatsning på olika öppna och halvöppna vårdformer. Principprogrammet och rapporten ger enligt min meningsjukvårdshuvudmännen ett gott underlag för det fortsatta arbetet inom dettaområde. Jag vill också nämna att mentalsjukvårdsavtalen mellanstaten och sjukvårdshuvudmännen numera stimulerar fill aft öppna vårdformerprioriteras. En översyn av mentalsjukvårdsbidragen och sjukförsäkringsersäft-ningarnahar påbörjats i syfte aft åstadkomma en schablonisering aversättningarna från staten till sjukvårdshuvudmännen. En sådan förändring börockså kunna underlätta utvecklingen mot öppnare vårdformer inom psykiatrin. Statsrådet nämnde vidare bl. a. atthon avsåg aft ta upp överläggningar med . ,, Spri och berörda organisafioner om reformering av denpsykiatriska vården. Viss överläggning hos hälsovårdsministern den 25 augusti1982 Dåvarande hälsovårdsminisfern,statsrådet , överlade med företrädare försocialstyrelsen. Spri, för social och mental hälsa (RSMH) och fackliga organisationer omläget beträffande den psykiatriska vårdens utveckling mot mer öppna vårdformersamt om vad som ytterligare kan göras för att undvika aft människor "ionödan" vårdas på mentalsjukhus. Vid överläggningen framkom att det råder allmän enighet omatf den slutna psykiatriska vården så långt det är möjligt bör ersättas avöppna vårdformer och att utvecklingen nu otvetydigt går mot öppna vårdformer. Överläggningarna utmynnade i aft , ,och i ett intensifierat samarbete skallmedverka till informations- och erfarenhetsöverföring till kommuner ochlandstingskommuner samt inventera och rapportera dagsläget. Därefter skall ettnytt möte äga rum för att man skall fa ställning fill vilka åtgärdersom eventuellt ytterligare behöver vidtas. SoU1982/83:15 18 I detta betänkande behandlasmotionsförslag som syftar till en utveckling av vården av psykiskt sjukapersoner mot öppnare vårdformer. Sluten psykiatrisk vård lämnas (1)vid lasarett för uteslutande psykiatrisk vård (tidigare mentalsjukhus), (2) vidpsykiatriska kliniker inom eller anslutna till kroppssjukhus, (3) vid sjukhemsamt (4) vid enskilda vårdhem. Antalet vårdplatser för sluten psykiatrisk vårduppgick till ca 28 900, varav ca 17 100 vid mentalsjukhus, ca 3 700 vidpsykiatriska kliniker inom eller anslutna fill kroppssjukhus, ca 5 000 vidsjukhem samt ca 3 000 vid enskilda vårdhem. har antalet vårdplatservid mentalsjukhus minskat med nära 10 000 och vid sjukhem med ca 500 medanantalet vårdplatser vid psykiatriska kliniker ökat med ca 2 000 och videnskilda vårdhem med ca 1 700. Den största sjukdomsgruppen inom psykiatrisk sjukhusvårdutgör sjukdomstillstånd som diagnosticeras som schizofreni. Andra storasjukdomsgrupper inom den psykiatriska sjukhusvården är depressioner ochdemenser (psykisk avtrubbning). Öppen psykiatrisk vård bedrivs jämsides med den slutnavården samt vid vissa polikliniker och vårdcentraler, vid vilka läkare som ärspecialister i psykiatri tjänstgör. Den psykiatriska vården regleras liksom kroppssjukvårdengenom bestämmelser i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Vården enligt nämndalag är frivillig och kan inte förenas med tvångsåtgärder. För de fall psykisktsjuka måste vårdas oberoende av eget samtycke kan vård beredas enligtbestämmelser i lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissafall (LSPV). Den som är intagen på sjukhus enligt LSPV får bl. a. hindras attlämna sjukhuset. Vård enligt LSPV bereds huvudsakligen vid de fidigarementalsjukhusen. De mest förekommande diagnoserna hos dem som vårdas med stödav LSPV är schizofreni och senil demens (psykisk avtrubbning i samband medåldrandet). Utvecklingen inom den psykiatriska vården har under desenaste decennierna varit snabb. har den psykiatriska vården i storutsträckning varit inriktad på eft långvarigt och ofta varaktigt omhändertagandeav personer med psykiska störningar. Mentalsjukhusen har således fått svara förboende, sysselsättning och social stimulans för de psykiskt sjuka. Utvecklingenav nya behandlingsmetoder och -hjälpmedel, särskilt tillkomsten av aktivapsykofarmaka, har dock lett till att den psykiatriska vården numera mera målmedvetetsträvar efter att behandla och rehabilitera patienterna så att de skall kunnaskrivas ut från sluten vård. Antaletvårdtillfällen inom den slutna psykiatriska vården vid frivillig SoU1982/83:15 19 intagning har fortgående ökatmedan intagningar med stöd av LSPV och motsvarande tidigare lagstiftning harminskat något. Medelvårdtiderna för huvuddelen av patienterna har minskat.Läkarbesöken inom den öppna psykiatriska vården har ökat. Ansvaret för den psykiatriska sjukvården har från börjanvarit en statlig angelägenhet. De tre största städerna , ochMalmö förband sig emellerfid atf med ekonomiskt bidrag frånstaten svara för den psykiatriska vården inom sina områden. Den 1 januari 1967överfördes huvudmannaskapet för den av staten drivna psykiatriska vården i sinhelhet till de dåvarande landstingskommunerna. Enligt avtal mellan staten samtlandstingskommunerna och städerna , och om derasövertagande av den psykiatriska vården - de s. k. menfalsjukvårdsavtalen-skullesjukvårdshuvudmännen för övertagandet av den psykiatriska vården erhållaekonomisk kompensation från staten som från början utgick dels i form av driffbidrag,dels i form av byggnadsbidrag m. m. för upprustning och nybyggnad avanläggningar för vården. kritiserade i en revisionsrapport år1980 bl. a. byggnadsbidragen för atf de fått vissa styrande eller snararekonserverande effekter på vårdstrukturen inom den psykiatriska vården. I motion 1981/82:1099 av . (s) framhålls bl. a. att den psykiatriska vården måste kunna arbeta merförebyggande, atf den öppna psykiatriska vården bör byggas ut och antalet slutnavårdplatser minskas samt atf samarbetet mellan den psykiatriska vården ochkommunerna måste ökas. Motionärerna påpekar bl. a. atf människor i brist påstöd från den öppna psykiatriska vården och den kommunala socialtjänstentvingas bo kvar i den slutna psykiatriska vården. Mer än 10 000 patienter påmentalsjukhus och psykiatriska kliniker skulle enligt undersökningar sommotionärerna åberopar kunna skrivas ut till eget boende eller någon form avkollektivt boende. Mot bakgrund av att överläggningar mellan staten ochsjukvårdshuvudmännen förutskickats om en ändring av konstruktionen av statensbidrag till den psykiatriska vården begär motionärerna i här aktuell del avmotionen (yrkande 3), att regeringen skall undersöka förutsättningarna för attgenom en ändrad bidragskonstrukfion stimulera fram nya vård- och behandlingsformerinom såväl öppen som sluten psykiatrisk vård. I motion 1981/82:1308 av LarsWerner m, fl. (vpk) kritiseras den svenska psykiatriska vården i olikaavseenden. Mofionärerna framhåller bl. a. att det krävs förändringarbeträffande vårdstruktur, utbildning, forskning och lagstiftning och begär atten parlamentariskt sammansatt utredning tillsätts för förändringsarbetet (yrkande 1). Motionärerna anger därvid vissa SoU1982/83:15 20