bet · G601AU21 · 1982-12-31 00:00:00 — AU 1982/83:21 58 Enligt motionen gesutbildningsbidrag för folkhögskolestudier till den som är eller riskerar attbli arbetslös och har bristande grundutbildning numera nästan endast om etthandikapp också föreligger. De flesta länsarbetsnämnder inkluderar därvid inteläs- och skrivhandikapp i sin handikappdefini-. Motionärerna hemställer mot den angivna bakgrunden attläs- och skrivhandikapp skall jämställas med fysiska och psykiska handikapp vidtilldelning av utbildningsbidrag för folkhögskolestudier inom arbetsmarknadsutbildningen. Av den gällande förordningen om grundutbildning för vuxna. (SFS 1977:537) framgår att varje kommun skall sörja för att grundutbildninganordnas i kommunen för den som är i behov därav. Enligt vad utskottet inhämtatinnebär AMS tolkning av bestämmelserna att sådan utbildning inte skall beviljassom arbetsmarknadsutbildning. Härvid är det av underordnad betydelse omeleverna har eventuella handikapp. Grundutbildning upp till högst årskurs 6(=grundvuxnivå) ankommer således på kommunerna. Läs- och skrivhandikappade som uppfyller villkoren iarbetsmarknadskungörelsen för utbildningsbidrag och som har kunskapermotsvarande grundvux kan emellertid i vissa fall beviljas studier vidfolkhögskola om dessa är nödvändiga som förberedelse för en planeradyrkesutbildning. Utskottet har förståelse för de problem som motionärernabelyser beträffande personer med skriv- och läshandikapp. Det är självfalletangeläget att dessa personer ges möjligheter till grundutbildning. Som ovannämnts är det numera kommunernas skyldighet att så blir fallet. Det finnsenligt utskottets uppfattning inte anledning att ifrågasätta den gränsdragningsom gäller mellan arbetsmarknadsutbildningen och den kommunala grundutbildningen.Det faktum att en grundutbildning inom ramen för arbetsmarknadsutbildningenskulle ställa sig mer ekonomiskt fördelaktig för den sökande ändrar inte dennauppfattning. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 2125. Slutligen tar utskottet i detta avsnitt upp behovet av enplan för personalutbildningen i företag och förvaltningar. Frågan aktualiserasav m. fl. (s), som i motion 2131 betonar vikten av offensivaåtgärder på utbildningspolitikens områden. a. framhålls att utbildning ärinvestering i mänskliga resurser och av avgörande betydelse för såvälsamhället som individen. Nedskärning inom utbildningssektorn kan principielltinte accepteras som ett sätt att komma till rätta med ekonomiska problem.Denna princip bör gälla vid diskussionen om statens finanser lika väl som ifråga om personalutbildningen inom enskilda företag. Regeringen bör mot denna bakgrund upprätta en plan för hurbåde det offentliga utbildningssystemet och personalutbildningen i företag ochförvaltningar skall bringas att på ett bättre sätt än medverka tillatt bekämpa den nuvarande krisen och lägga grunden för en långsiktigt positivutveckling. AU1982/83:21 59 Enligt motionärerna är detoacceptabelt att det råder brist på utbildningsplatser ocharbetstillfällen. Det leder ofrånkomligen till att de svagaste gruppernamissgynnas. Gymnasieskolan måste kunna ge kvalitativt god utbildning åt allasom lämnar genom högre dimensionering av såväl linjer som enskildakurser. Dimensioneringen av inte bara arbetsmarknadsutbildning utan ocksåreguljär utbildning i gymnasieskolan och högskola bör syfta till att motverkaarbetslöshet till följd av konjunkturvariationer. Motionärerna stryker bl. a. under personalutbildningensbetydelse. Den måste i en helt annan utsträckning än f. n. planeras för attmöta omställningsproblem inom alla sektorer av arbetsmarknaden. Resurserna förpersonalutbildning i företag bör ligga på olika nivåer beroende på densituation som råder. Vid ordinarie verksamhet gäller det att bibehålla ochutveckla de anställdas kompetens och företagets konkurrensförmåga samt klaranormal omstrukturering och utveckling av produktionen . Vid enkraftig omställning av verksamheten måste de anställdas kompetens förändras påkort sikt för att klara en kraftig omstrukturering mot ny produktion. Vidproduktionsinskränkning eller nedläggning gäller det slutligen att ge stöd åtde anställda så att de får kompetens för verksamhet inom annat område. Garantier måste skapas för att resurser avsätts förpersonalutbildning över hela arbetsmarknaden och för att behoven enligtsamtliga nivåer tillgodoses. Dessa kräver en kombination av åtgärder därhuvudansvaret vilar på arbetsgivaren och samhället, slutar motionärerna. Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärernabeträffande betydelsen av en effektiv och välplanerad personalutbildning. Dettagäller inte minst i samband med stora omstruktureringar och omställningar påarbetsmarknaden. Arbetsmarknadsutbildningen kan och skall självfallet spela enviktig roll i detta sammanhang. Utskottet har som ett exempel härpå i detföregående berört betydelsen av att arbetsmarknadsutbildningens kursutbudanpassas till de uppkommande behoven till följd av datateknikutvecklingen.Samtidigt bör slås fast att företagen själva har ett avgörande ansvar när detgäller utbildningen av den egna personalen. Utskottet vill även erinra om deaktiviteter på detta område som bedrivs i trygghetsråden: ochföretagsutbildning (KAFU) studerar f. n. gränsdragningsproblemen beträffandearbetsmarknadsutbildningen och företagens egen utbildning. Kommittén skallockså pröva om det behövs åtgärder från samhällets sida för att främja en sådaninriktning av utbildningen att man kan uppnå såväl trygg sysselsättning somtillgodose företagens behov av personal med yrkeskunskaper. Kommitténsbetänkande avses bli framlagt . Med hänvisning härtill avstyrkerutskottet motion 2131.. Bidragtill arbetslöshetsersättning och utbildningsbidrag 1981/82 Utgift 1982/83 Anslag 1983/84 Förslag 2 201 900000 1847 800 0001 2 313 650 000 ' Anslag vid budgetårets början. Därefter har påtilläggsbudget I anvisats ytteriigare 631,2 milj. kr. Från anslaget delfinansierasstatens kostnader för arbetslöshetsersättningar och utbildningsbidrag. Iövrigt betalas kostnaderna av en särskild arbetsgivaravgift,arbetsmarknadsavgiften, enligt lagen (1981:697) om socialavgifter. Anslagets uppdelning på delposter och propositionensanslagsberäkning för nästa budgetår framgår av följande sammanställning. Beräknad ändring 1983/84 -1- 199 080 000 4- 22 950 000 H- 14 000 000 -H 174 750 000 -1- 8 250 000 - 17 200 000 -1- 185 000 1847 800 000' -1- 405 215 000 -H 465 850 000 ' AMS har i sina beräkningar utgått från anvisade 1 847,8milj. och den fördelning av kostnaderna mellan anslag ocharbetsgivaravgifter som gällde före . Regeringen har ibudgetpropositionen under punkt B 3 (s. 75-59) föreslagit att skalltill Bidrag till arbetslöshetsersättning och utbildningsbidrag för budgetåret1983/84 anvisa ett förslagsanslag av 2 . Reglerna omarbetslöshetsersättningarna m. m. ändrades av i tvåomgångar. Sålunda beslöt i den första omgången på våren1982 efter förslag från den dåvarande regeringen bl. a. att ersättningsbeloppenfrån arbetslöshetskassorna skulle få höjas . (högstbelopp)med möjlighet för kassorna att - utan rätt till statsbidrag - betala utersättning med högre AU1982/83:21 61 Det kontanta arbetsmarknadsstödet (KAS) som kanbeviljas arbetslösa utan rätt till kassaersättning höjdes från 75till . För arbetslösa under förblev KAS dock . Vidarereviderades reglerna om statsbidrag till arbetslöshetskassorna, så att nivån påbidragen genomsnittligt skulle komma att motsvara av kassornaskostnader mot tidigare . De nu beskrivna reglerna blev gällande från den1 . I den andra omgången beslöt riksdagenpå förslag av den tillträdda regeringen att följande skulle gälla fr.o. Arbetslöshetskassorna får betala ut ersättning(dagpenning) om högst . Den självfinansierade påbyggnadsdelen harslopats. KAS har höjts till . per dag utanåldersdifferentiering. Den nedre åldersgränsen för stödet är nu mottidigare . Nivån på statsbidragen till arbetslöshetskassorna är återca . De nya statsbidragsbestämmelserna finns i SFS 1982:1222. Enligt de nyabestämmelserna får kassorna ett grundbidrag och ett progressivbidrag.Grundbidraget är av den dagpenning kassan betalar ut. Progressivbidragettäcker en procentuell andel av återstoden. Denna andel varierar medarbetslöshetens omfattning bland kassans medlemmar från O fill . Som lägstkan en kassa alltså få bidrag av utbetalade dagpenningar, dvs. enbartgrundbidraget, och som mest utgår bidrag på samma kostnader. De utbildningsbidrag som utgår till deltagare iarbetsmarknadsutbildning och personer inskrivna vid arbetsmarknadsinstituten ärbeloppsmässigt knutna till ersättningarna vid arbetslöshet. Regeringen ärbemyndigad att anpassa bidragsbeloppen till de förändringar avarbetslöshetsersättningarna som beslutats av . Från den 1 januari 1983utgår bidrag med högst 280 och lägst . per dag till dem som ärarbetslöshetsförsäkrade och med (i regel) . per dag till ungdomar under20 år. För övriga, dvs. personer som är eller äldre och inte ärförsäkrade, utgår bidraget med samma belopp som gällt sedan den 1 juli 1982eller med . Det förevarande anslaget täckte tidigare avutgifterna för arbetslöshetsersättningar och utbildningsbidrag. Dennakostnadsandel har med verkan från sänkts till 35 %.Återstoden av kostnaderna betalas, som redan nämnts, av arbetsmarknadsavgiftensom höjts från 0,8 fill 1,. De gällande nyagrunderna för den ovan redovisade bidrags-och finansieringsordningen antogs avriksdagen så sent som . Regeringen har i budgetpropositioneninte aktualiserat några förändringar. AU1982/83:21 62 Däremot påkallas ändringar i deföreliggande motionerna. Sålunda föreslår m. fl. (m) i motion1540 en återgång till vad som gällde före i fråga omprinciper, omfattning, finansiering och kostnader. Därjämte anknytermotionärerna till vad som förordas i AMS anslagsframställning för budgetåret1983/84. I fråga om storleken på ersättningen från arbetslöshetskassornainnebär detta att motionärerna i likhet med AMS vill att det högsta beloppetför dagpenningen skall vara . Vidare innebär motionärernasförslag att de enskilda kassorna skall kunna ge högre dagpenning via egenfinansiering. föreslår i motion 1114 att högstbeloppet sänkstill . Åtgärden är en följd av förslag beträffandeutbildningsbidraget. Enligt det förslaget, som redovisas nedan, skall dethögsta utbildningsbidraget för arbetslöshetsförsäkrade sänkas från . per dag som bidraget till icke-försäkrade höjs från 165 till185 kr. Med anledning av att man i motion 1540 åberopat vill utskottet påpeka att denna utarbetades motbakgrund av de regler som då gällde. Genom riksdagsbeslutet omarbetslöshetsersättningarna har anslagsframställningen i denna del givetvisblivit inaktuell. Motionärernas förslag får till effekt att ersättningarnaförst höjs per och sedan sänks per . En sådanutveckling är inte rimlig, och utskottet avstyrker därför mofion 1540 imotsvarande del. Förslaget i folkpartimotion 1114 får i princip sammaeffekt, och utskottet avstyrker sålunda även den motionen. När det sedan gäller kontant arbetsmarknadsstöd (KAS)föreslås i motion 1540 liksom i AMS anslagsframställning att detta stöd skallutgå med . Av anförda skäl vill utskottet inte heller idetta fall medverka till sämre förmåner för de arbetslösa, dvs. Motionen avstyrks alltså ävenpå denna punkt. I fråga om statsbidragen till arbetslöshetskassorna såfinns i partimotion 1651 ett yrkande att beslut våren1982 om de statliga transfereringarna skall återställas. Därmed avses bl. Motion 1540 av m. fl. (m) med desskrav på en återgång till det system som rådde inom arbetslöshetsförsäkringenföre har samma innebörd, dvs. en sänkning av bidragsnivåntill genomsnittligt av kassornas kostnader. Utskottet kan inte finna att motionerna ger riksdagenanledning att ompröva sitt decemberbeslut i denna fråga. Som ovan nämnts höjdes arbetsmarknadsavgiften till av lönesumman. och begär ipartimotionerna 2145 resp. 1651 att avgiften skall sänkas till . Förcenterpartiet är sänkningen en del av den inriktning partiet vill ge skatte-och avgiftspolitiken. kopplar för sin del avgiftssänkningen till debesparingar partiet vill göra genom att begränsa bidragen tillarbetslöshetskassorna. AU1982/83:21 63 yrkandet i motion 1540 av m. fl. (m)innebär att avgiften sänks till samt att avgiftsmedlen liksom tidigareskall finansiera och inte som av kostnaderna för ersättningarnavid arbetslöshet och utbildningsbidrag. Utskottet konstaterar att det ökade avgiftsuttaget ärbetingat av kostnaderna för att tillförsäkra de arbetslösa och kassorna ettbättre statligt stöd. Det är inte aktuellt att nu göra förändringar i dessanyligen beslutade reformer. Utskottet finner därför inte heller skäl attbeträffande finansieringen föreslå ändringar av det slag som förespråkas imotionerna. De avstyrks alltså i de nu behandlade delarna. Utbildningsbidraget är som nämnts . per dag förvuxna som inte är arbetslöshetsförsäkrade. Beloppet ändrades inte när högstbeloppet för de försäkrade höjdes från 230 till 280 kr.per dag. Klyftan i förmånshänseende mellan försäkrade och icke-försäkrade harhärigenom vidgats, framhålls i folkpartimotion 1114. I denna förordas attbidraget höjs till . och att, som ovan redovisats, högstautbildningsbidraget för arbetslöshetsförsäkrade sänks till . Även vpk anser att bidragsskillnaden är alltför stor ochföreslår i motion 1541 att utbildningsbidraget skall utgå med lägst . Folkpartiförslaget innebär att en förbättring avutbildningsbidraget för vissa grupper arbetslösa skall kostnadsmässigtbalanseras av försämrade förmåner för andra arbetslösa. Utskottet har ovanavstyrkt förslag till den del det avser en sänkning avdagpenningen frän arbetslöshetskassorna. I praktiken har utskottet därmedredan motsatt sig det slag av omfördelning av förmåner mellan olika grupperarbetslösa som förordas av . Till fullföljande av dettaställningstagande avstyrker utskottet nu motion 1114 även i vad den avserförändringen av utbildningsbidraget. 1 motsats till har vpk inte berörtkostnadsaspekten när partiet i motion 1541 föreslår en höjning av bidraget med50 kr. 1 själva verket är det fråga om en kostnadskrävande reform somav statsfinansiella skäl inte bör genomföras. Motionen avstyrks, men utskottetvill tillägga att man hör utgå från att det bör vara möjligt att görafortsatta anpassningar av bidraget till pris- och löneförändringarna. Medelsbehovet under /84 m. m. Det förevarande anslaget Bidragtill arbetslöshetsersättning och utbildningsbidrag har uppförts påstatsbudgeten som reservationsanslag. I propositionen förordas att anslaget ifortsättningen anvisas som förslagsanslag. Härför talar inte bara attutgifterna styrs av arbetslöshetens utveckling och därför inte kan beräknasannat än överslagsvis. Dessutom är det så, att de olika bidrag som betalas frånanslaget antingen bestäms direkt av genom lag eller fastställs enligtgrunder som skall godkännas av . Den i propositionen föreslagnaanslagstekniska förändringen bör alltså AU1982/83:21 64 De medel som kan finnas kvar på det nuvarandereservationsanslaget vid utgången av innevarande budgetår bör få disponerasför det med anslaget avsedda ändamålet även under /84. Medelsbehovet under anslaget nästa budgetår anges ibudgetpropositionen till 2 . Beloppet är ca 165 milj. kr. lägreän de belopp som inkl. medel på tilläggsbudget I anvisats för innevarandebudgetår. m. fl. (m) anser i motion 1540 att anslagetkan reduceras med ytterligare 497 milj. kr. och sålunda uppföras med . Motionärerna har därvid räknat in kostnadsbesparingar till följd av desänkningar de föreslagit av dagpenningen från arbetslöshetskassorna och av KAS.Dessutom utgår de från en lägre volym på arbetsmarknadsutbildningen änregeringen. Kostnaden för arbetslöshetsförsäkringen grundas härutöver avmotionärerna på att de i likhet med AMS anslagsframställning räknat medgenomsnittligt per medlem. Genomsnittstalet för ersättningsdagarna inomarbetslöshetsförsäkringen har stor betydelse för anslagsberäkningen.Innevarande budgetår antas detta genomsnittstal komma att uppgå till 6,2 permedlem, och det beräknas i propositionen nästa budgetår sjunka till 5,5. Dettaär fortfarande jämfört med tidigare ett högt tal, men utskottet anser det vararealistiskt att utgå från det. Med hänsyn härtill och då utskottet inte helleri övriga avseenden ställer sig bakom förslagen i motion 1540 biträder utskottetpropositionens rnedelsberäkning och avstyrker motionens förslag tillanslagsanvisning. I takt med de senaste årens växandearbetslöshet har antalet utförsäkrade, dvs. personer som inte längre har rätttill arbetslöshetsersättning, ökat på ett sätt som väckt oro. Detta återspeglasi de krav på åtgärder mot utförsäkring som ställs i fem motioner. Enligt de regler som gäller kan ersättning från arbetslöshetskassautgå till en försäkrad i åldern . För den som är55 år eller äldre är ersättningstiden . För KAS är motsvarande tider150 resp. . En arbetslös som har fyllt (i vissa fall ) kanuppbära KAS utan tidsbegränsning, dvs. fram till pensioneringen. En förlängning av dessa ersättningsperioder är den åtgärdsom främst förordas i de föreliggande motionerna. Det är sålunda vad somföreslås i partimotion 818 från . I denna motion räknar man medatt detta skall kunna ske utan kostnad, för statskassan genom att de försäkradeerlägger höjda egenavgifter till kassorna, såsom förutsattes bli följden avbesluten om arbetslöshetsförsäkringen . I vpk:s partimotion 1542förordas också en förlängning av ersättningstiderna, men denna bör enligt vpkfinansieras via socialförsäkringsavgifter och inte genom höjda medlemsavgifter. AU1982/83:21 65 I motionerna 214 av Lars-ErikLövdén (s) och () samt 2077 av m. fl. (s),som likaledes föreslår förlängda ersättningstider, preciseras dessa tider till450 dagar även för arbetslösa som är . I motion 2077 finnsdessutom ett tilläggsförslag om att ersättning bör kunna utgå så länge denarbetslöse står till arbetsmarknadens förfogande och inte avvisar ett lämpligtarbete. ParaUellt med förlängda ersättningstider föreslås imofionerna 1542 och 214 åtgärder som skall syfta till att tillförsäkra dem somhotas av utförsäkring erbjudanden om arbete eller arbetsmarknadspolitiskaåtgärder varvid deltagande i arbetsmarknadsutbildning bör jämställas medarbete. I motion 214 liksom i motion 218 av () och BengtSilfverstrand (s) förordas ett system med kommunala arbeten, subventionerade avstaten. Dessa arbeten avses ha till uppgift att hindra utförsäkring ochtidsbegränsa arbetslösheten. Medanledning av motionerna vill utskottet anföra följande. Utskottet har i den föregående framställningen bestämtmotsatt sig att man river upp decemberbeslutet om bl. a. stödet tillarbetslöshetskassorna. Det beslutet var motiverat av att det inte ansågsrimligt att kassamedlemmarna genom kraftigt ökade avgifter skulle få ta på sigen betydande del av kostnaderna för den ökande arbetslösheten blandmedlemmarna. Redan av det ställningstagandet följer att utskottet inte kanställa sig bakom förslag i motion 818 om förlängdaersättningstider finansierade av höjda avgifter för kassamedlemmarna. Dettamotionsyrkande avstyrks således. Frågan om förlängda ersättningstider som metodatt avhjälpa utförsäkringsproblemet återkommer utskottet till nedan. Vad härefter beträffar de övriga motionernas yrkanden omåtgärder mot utförsäkring gör utskottet följande uttalanden. När arbetslöshetstiderna tenderar att bli längre liggertanken nära till hands att förlänga ersättningstiderna. En sådan åtgärd äremellertid en kortsiktig lösning, och den leder enbart till att man skjuterproblemen framför sig. De längre arbetslöshetstiderna måste i stället mötas meden ökad satsning på platsförmedling och andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder,såsom beredskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning. Det är också vad somskett. Därmed fullföljer man den traditionella arbetslinjen inom svenskarbetsmarknadspolitik. Skulle man gå så långt att man överväger att gekassaersättning , har man öppnat för en kontantstöds-linjesom förekommer utomlands men som varit främmande för den i vårt landförda politiken. Om man nu litar till aktiva arbetsmarknadspolitiskaåtgärder är det av vikt att dessa sätts in så att utförsäkringarförebyggs. AMS gav direktiv till arbetsförmedlingarna att intensifierasina insatser för de långtidsarbetslösa. Dessa skall med andra ord prioriterasi förmedlingsarbetet. fick senare kraftigt förstärktaresurser för att 5 1982/83. AU1982/83:21 66 Därmed har förmedlingarna fåttbättre förutsättningar att realisera den målsättning som ligger bakom denbegärda prioriteringen. Utskottet utgår från att resurserna också utnyttjasunder vintern och våren i enlighet med de givna direktiven. I annat fall blirdet nödvändigt att göra ytterligare omprioriteringar av verkets resurser tillförmån för de långtidsarbetslösa. De förlängda arbetslöshetstiderna och det snabbt ökandeantalet arbetstagare som mister rätten till arbetslöshetsersättning är, somredan sagts, djupt oroande inslag i utvecklingen på den svenskaarbetsmarknaden. Problemet med de tilltagande utförsäkringarna måstesjälvfallet hållas under uppsikt, och arbetsmarknadsministern har i ettfrågesvar i förklarat att regeringen noga följer denfortsatta utvecklingen. Utskottet förutsätter att regeringen i denna frågahåller kontakt med de fackliga organisationerna och med och med dem dryftar behovet av ytterligare insatser och deninriktning sådana insatser bör ha. Det synes naturligt att åtgärder av det slagsom förordats i motionerna kommer upp till förnyade överväganden i desammanhangen. Med hänsyn härtill och till det ovan anförda vill utskottet inteföreslå något initiativ med anledning av motionerna 214, 218, 1542 samt 2077 iaktuella delar. I motion 2077 begärs även att karensdagarna förarbetslöshetsersättningarna skall avskaffas samt att den minstaveckoarbetstiden som kvalificerar till ersättning skall sänkas från 17 till 15timmar. De två frågor motionärerna aktualiserar berörbetydelsefulla delar av arbetslöshetsförsäkringens konstruktion. Frågor avdetta slag bör prövas i ett vidare sammanhang, och utskottet är inte berett attföreslå någon åtgärd med anledning av motionen i denna del. 1981/82 Utgift 3042 687 000 Reservation 2 031165 000 1982/83Anslag 5 829 150 000' 1983/84Förslag 3 949 615 000 ' Inkl. 430 milj. kr. anvisade med utnyttjande avfinansfullmakten. Från anslaget bestrids utgifterna för programmetSysselsättningsskapande åtgärder. I anslaget ingår . förkommunala aktiviteter för arbetslös ungdom. Programmet Sysselsättningsskapandeåtgärder består av delprogrammen Beredskapsarbeten, Tillfälligtsysselsättningsbidrag. Statsbidrag till kommunala aktiviteter för arbetslösungdom. Detaljplaneringsbidrag och Investeringsfondsärenden. AU 1982/83:21 2 778 534 000 - 2 363 500 000 - 1 131500 000 - 300 000 0001 - 350 000 000 - 350 000 000 + 1 155 000 + 2 965 000 5 729 150 000 - 2 706 845 000 - 1 779 535 000 ' Delprogrammet har för /84 uppförts på ensärskild anslagspost B 15. 2 har upphört. Regeringen har i budgetpropositionen under punkt B 3. 1. berett tillfälle att ta del av vad somanförs i propositionen om medel till , 2. föreslagit att till Sysselsättningsskapandeåtgärder för /84 anvisa ett reservationsanslag av 3 . Tillfälligt sysselsättningsbidrag redovisas i åretsbudgetproposition under ett eget anslag B 15. Tillfälligt sysselsättningsbidragför textil- och konfek-fionsindustrin. Delprogrammet Beredskapsarbetenomfattar statliga beredskapsarbeten samt statsbidrag till kommunala ochenskilda beredskapsarbeten, samt statligt stöd fill tidsbegränsad fortsattdrift vid nedläggningshotade företag och bidrag till omställning viddriftsinskränkning. Beredskapsarbeten syftar till att motverka arbetslöshettill följd av säsong- och konjunkturnedgång eller när arbetstillgången av andraskäl är otillräcklig. Vidare ges genom beredskapsarbeten sysselsättning åtäldre, lokalt bunden eller handikappad arbetskraft, som har svårigheter att fåarbete på öppna marknaden även i goda konjunkturer. Bestämmelser om beredskapsarbetenåterfinns i arbetsmarknadskungörelsen (1966:368).