bet · G601FiU50 · 1982-12-31 00:00:00 — Regeringens förordade höjning av elskatterna är, menarman, en frän energipolitisk synpunkt välmotiverad åtgärd. I motionen poängteras att stora insatser behövs motarbetslösheten. För omedelbara åtgärder mot arbetslösheten bör därfördiskuteras om inte en värnskatt mot arbetslösheten skall tas ut såsomkorttidsverkande skatt. Den kan exempelvis få formen av en engångsskatt påstora förmögenheter. I utskottets bedömning avvärldsekonomins utveckling i anslutning till behandlingen av åretsbudgetproposition (FiU 1982/83:30) konstaterades att den nuvarande recessionenär den djupaste och mest utdragna sedan . Under vintern 1983har emellertid en vändning i konjunkturen kunnat skönjas. Detta gäller främstFörenta staterna men även i . I ochStorbritannien kan en viss uppgång iakttagas för industriproduktion,orderingång och bostadsbyggande. Avgörande för den svenska ekonomin är hur utvecklingenkommer att bli i våra viktigaste konkurrentiänder. Tillväxten i för åren1980-1983 i dessa länder redovisas i tabell 5. FiU1982/83:50 33 Bruttonationalproduktens utveckling i Sverigesviktigaste konkurrentländer -0,4 -13/4 2 3/4 -0,2 -2,1 -2,2 -0,2 1 1/2 -1,4 -0,3 - 1/4 ' BNP, priser och växelkurser. I samtliga här angivna länder medundantag för väntas tillväxten öka eller förbli oförändrad (gällerendast ) enligt prognosen . Den ekonomiska politik som kommer att föras blir avgörandeför om uppgången i den ekonomiska aktiviteten inom OECD-området och därmed förhela världsekonomin blir av varaktig karaktär. Av denna anledning kan det varaav värde att ge en översiktlig bild av nuvarande och förväntad utveckling avden ekonomiska politiken i de ur svensk synpunkt viktigaste länderna. I är målet för den ekonomiska politikenfortsatt inflationsbekämpning, vilket sannolikt kommer att innebära att störrevikt läggs vid att hålla en stabil och lägre tillväxt i penningmängden, ijämförelse med , för att bevara trovärdigheten iantiinflationspolitiken. Finanspolitiken är expansiv till följd av ökadeförsvarsanslag och skattesänkningar och konjunkturellt betingatinkomstbortfall. Budgetunderskottet riskerar därför att under de närmastkommande åren ligga på en hög nivå medförande ett betydande uppläningsbehov.Räntenivån - som realt sett fortfarande Ugger pä en mycket hög nivå - kansåledes pressas upp, vilket kan förhindra en mer varaktig expansion. Den ekonomiska politiken i kännetecknasav en åtstramning av finanspolitiken kombinerad med en skattestimulans ätnäringsUvets utveckliiig. Det främsta målet för pohtiken är att få ned 3 1982/83. FiU 1982/83:50 34 budgetunderskottet.Diskontot har sänkts till men kapacitetsutnyttjandet i Förbundsrepublikenliksom i övriga är lågt vilket medför att nyinvesteringarna liggerpä en fortsatt låg nivå. Förhoppningarna om en positiv utveckling knyts främsttill den privata konsumtionen som föll med men väntasöka med 0,. FörStorbritannien gäller att tillväxten i beräknas öka . Denekonomiska politiken karakteriseras alltjämt av att inflationsbekämpningen geshögsta prioritet, men det bedöms ändock finnas ett utrymme förefterfrågestimulerande ätgärder innebärande bl. a. skattelättnader för hushålloch företag. Penningpolitiken inriktas på att stödja återhämtningen i ekonomin. Tecknenpå en uppgång i är mindre tydliga än i de tidigare här redovisadeländerna. Krav pä en mer expansiv politik avvisas i budgeten trots detmanöverutrymme som rimligen borde finnas genom en stark handels- ochbytesbalans och stabil prisnivå. Inom administrationen planeras emellertidåtgärder för att främja såväl privata som offentliga investeringar. Ett problemför den japanska ekonomin utgör de protektionistiska strömningarna hos Japansledande handelspartners - EG och . FörNorden kan konstateras att prognos för tillväxttakten iBNP ger en jämfört med lägre tillväxttakt för , ochFinland. De vidtagna ekonomisk-politiska åtgärderna i väntas leda svag inhemsk efterfrågan och därigenom en stagnerande import. Budgetförslagetför 1983 i förutsägs fä en neutral verkan. Med de ekonomisk-politiskaätgärder som vidtogs i samband med höstens devalveringar och det senareinsatta sysselsättningsstödet beräknas emellertid finanspohtiken få en expansiveffekt. Ökningen i den privata konsumtionen väntas dock stanna vid0,som kan jämföras med ökningen Enhög tillväxttakt i BNP i - 1980 - har avlösts av en stagnationsfasmed en förutsedd tillväxt pä . Den norska regeringensbudgetförslag skulle innebära en restriktiv finanspolitik mendenna inriktning kunde inte behållas efter förändringar underbudgetbehandhngen. En fortsatt försiktig uppmjukning av kreditpolitikengenomförs. En viss nedgång i ökningen i den privata konsumtionen under 1983 jämfört med 1982förutses också för . Men nedgången är inte lika markerad som för och . Arbetslöshetssiffrornainom når nu rekordhöga nivåer, drygt 30 miljoner för hela och ca 18miljoner för . Även om vissa indikatorer nu pekar mot en vissförbättring av konjunkturläget väntas arbetslösheten stiga inom helaOECD-området och i nä . . Idetta sammanhang är det oroande att det största oppositionspartiet i sinpartimotion 2417 (m) framstår som motståndare till försöken att fä till stånd FiU1982/83:50 35 en internationellt samordnad expansiv politik. I motionenhävdas nämligen att en fortsatt restriktiv politik är nödvändig för en lösningav västvärldens ekonomiska problem. Motiveringen är att "den bristandeflexibiliteten i västvärldens ekonomier, deras övertunga offentliga sektoreroch övriga grundläggande stagnationsorsaker måste först angripas". Mot bakgrund av vad som här anförts och med hänsyn tillden nuvarande och förväntade ekonomiska politiken i villutskottet upprepa vad utskottet underströk vid behandlingen avbudgetpropositionen att en samordnad finans- och penningpolitik inomOECD-området blir avgörande för om konjunkturuppgången skall bli varaktig. Ettexempel pä hur en sådan politik kan utformas finns i den rapport som 26prominenta nationalekonomer publicerade (Promofing WorldRecovery, A Statement on Global Economic Strategy, , 1982). Detkan även i detta sammanhang nämnas att på initiativ av socialdemokratiskaregeringar i olika länder har inför mötet mellan de storaindustriländerna lagt fram ett material om det ömsesidiga beroendet mellanländerna. Sammanfattningsvis gör utskottet den bedömningen att eninternationell konjunkturuppgång nu klart kan skönjas. Vissa inslag ikonjunkturbilden gör emellertid att bedömningen måste tolkas med storförsiktighet. De oroande inslagen är främst - utformningen av den ekonomiska politiken i de storaOECD- länderna, - ränteutvecklingeni ; ränteläget kan pressas uppåt till följd av en kraftig ökning av detfederala budgetunderskottet, - protektionistiskatendenser i världsekonomin orsakade av stigande arbetslöshet, - akutabetalningsproblem för skuldtyngda som kan medföra svära störningar ivärldshandeln, . - minskad handelmed OPEC-länderna; ett bestående lågt oljepris medför att OPEC-ländernas importbenägenhetminskar, - växande ekonomiska problem i statshandelsländernainnebärande minskad handel med . Den ekonomiska utvecklingen i Vad gäller den inhemska ekonomiskautvecklingen vill utskottet göra följande kommentarer till de bedömningar sompresenteras i propositionen och motionerna. 1,4)2 Import, varor och tjänster -0,1) Bruttoinvesteringar NäringsUvet därav: industri 116 186 52 660 17 239 - 4,5 -16,7 -2,8) -6,4) -5,0) Statliga myndigheter och affärsverk 4,0) 0,0) -2,2) ( 0,7) -2,4) 1,3) -1,8) 2,6) -0,7) Export, varor och tjänster 6,2) 1,1) ' Lageromslag i förhållande till föregående års BNP 2Siffrorna inom parentes anger motsvarande bedömningar i budgetpropositionen Som framgår av tabell 6 innebär dennu aktuella prognosen en något högre tillväxt i BNP än vad som angavs ibudgetpropositionen. De poster i försörjningsbalansen där bedömningarna markantuppreviderats är främst investeringarna, den privata konsumtionen och som följdhärav importen. Den positiva förändring i prognosen som redovisas ipropositionen får stöd också i andra bedömningar som gjorts senare under våren.En av de främsta orsakerna till att bedömningarna beträffandekonjunkturuppgången är relativt försiktiga är att det lågakapacitetsutnyttjandet i industrin förutses ha en hämmande effekt päinvesteringsutvecklingen. Det är därför särskilt intressant attIndustriförbundet i sin planenkät till större industriföretag våren 1983registrerar en jämfört med tidigare mindre volymmässig nedgång i de totalainvesteringarna, vilket dock för de större företagen innebär en volymökning för1983 pä 3- . Den reviderade finansplanens bedömning av utrikeshandelnför beskrivs i tabell 7. FiU1982/83:50 37 Handels- och bytesbalans 1981-1983 Export av varor, fob Import av varor, cif ' Exportvärdet är 1983 förväntasuppgå till . Det skulle innebära en volymökning pä någotmer än . Denna bedömning bygger bl. a. på förutsättningen attmarknadstillväxten för svensk export av bearbetade varor väntas öka meddrygt-2%. Marknadsutrymmet för exporten till förutses därvidlagfortsätta att öka medan exporten till länderomräden utanför väntas gåtillbaka något. Vad gäller utvecklingen pä bör enligtutskottet bytesbalansen med stor sannolikhet komma att förbättras påtagligtunder 1984. Utvecklingen därefter är mycket svårbedömbar och blir starktberoende av vad som händer i vår omvärld. Som tidigare påpekats är härvidlagutformningen av den ekonomiska politiken i framför allt de storaindustriländerna inom den avgörande faktorn. Utskottet vill emellertid understryka att även vid enkonjunkturuppgång är en låg inflationstakt i ett nödvändigt villkor fören fortsatt positiv utveckling av vår ekonomi. Om prisstegringarna tillätsfortsätta på en högre nivå än omvärlden kommer ofrånkomligen negativa effekteratt uppstå pä bytesbalansen innebärande att problemen med de stora underskottenblir allt svårare att lösa. Den bedömning av den internationella utvecklingen ochutvecklingen i som här redovisats överensstämmer i stort medden som presenteras i motionerna 2417 (m), 2431 (c) och 2432 (fp). 1 motion2435 (vpk) ges däremot en starkt negativ bild av den svenska ekonominsutveckling. Det är ytterst tveksamt, sägs det i motionen, om den internationellautvecklingen kommer att ändra karaktär i positiv riktning under resten av 1983och början av 1984. Därför, menar man, framstår regeringens bedömning avexportutvecklingen för som helt orealistisk. I motionerna 2431 (c) och 2435 (vpk) framförs starkatvivel på den bedömning regeringen gör av utvecklingen pä arbetsmarknaden. Imotion 2431 (c) görs gällande att arbetslösheten, som ökat med 25 000 från mars1982 till , med den nuvarande pohtiken riskerar att öka dramatiskt. Imotion 2435 (vpk) hävdas att det är ett uttryck för ett önsketänkande attförvänta ett internationellt uppsving inom de närmaste som FiU 1982/83:50 38 kanhejda en ökning av arbetslösheten. mening bör även den förväntade konjunkturuppgången fä en positivpåverkan på sysselsättningsläget. I propositionen görs bedömningen att motslutet av 1983 bör en ökad efterfrågan pä arbetskraft kunna förväntas.Samtidigt väntas arbetskraftsutbudet öka i ungefär samma utsträckning som . Vidare är det rimligt att räkna med att den tendens till ökadmedelarbetstid som noterats består även . Mot denna bakgrundgör utskottet den bedömningen att den öppna arbetslösheten förväntas sjunkaunder loppet av 1983 men att det genomsnittliga antalet arbetslösa knappast kanväntas gä ned . Riktlinjerför den ekonomiska politiken Utskottet vill inledningsvis slå fast att detviktigaste målet för den ekonomiska politiken är full sysselsättning. Men om enkontinuerlig förbättring av sysselsättningen skall kunna komma till stånd blirmöjligheten att bromsa inflationen en avgörande faktor. Om inflationenfortsättningsvis kommer att ligga kvar pä en hög nivå omöjliggörs ensysselsättningsökning såväl i industrin genom en försämring avkonkurrenskraften, som i den offentiiga sektorn genorri en allt svårarefinansieringssituation. Omde uppnådda och kommande devalveringsvinsterna skall bli bestående krävs attpriserna i inte stiger snabbare än i våra konkurrentländer. Konsumentprisernas utveckling i viktigastekonkurrentländer Som framgår av tabell 8 har inflationen iFörbundsrepubliken , och , mätt från februari1982 till , stannat vid nivån . Prisstegringen i Sverigeväntas uppgå till ca FiU1982/83:50 39 Inflationsmålet anges i propositionen till . Utskottet delar regeringens uppfattning om 4-procentsmälet 1984. Utskottetvill understryka att det är en förutsättning för den nu inledda politiken-föratt sanera den svenska ekonomin att den höga inflation som kännetecknat svenskekonomi bryts. Om inte sä sker, kan inte den svenskaekonomin ta vara pä de fördelar som den stora devalveringen skapade.Detta kan fä stora, negativa konsekvenser vad gäller möjligheterna att tryggasysselsättningen . Men utskottet vill även framhålla att ett viktigtskäl att hälla tillbaka prisstegringarna är att man därigenom motverkar defördelningspolitiska orättvisor som inflationen medför. De ätgärder som föreslås iproposifionen för att begränsa inflafionen till syftar till bl. - Möjliggöra enrimlig kostnadsutveckling genom att skapa förutsättningar för en balanseradlöneutveckling. - Motverkauppkomsten av tränga sekfioner och bristande flexibilitet pä olika marknadergenom särskilda ätgärder för att åstadkomma bättre fungerande arbets-, rävaru-och kapitalmarknader. - Bryta förväntningarnaom en fortsatt inflation genom att alla slag av priskompensation som kanpåverkas fr. o. m. 1984 begränsas till högst den förutsatta inflationsnivän,dvs. - Föra en finans-och penningpolitik som innebär återhållsamhet med statsutgifterna somfinanspolitiken kan stramas ät om konjunkturutvecklingen fordrar detta. Tillsammans med dessa omfattande insatser mot inflationenföresläs, utöver de ätgärder som föreslogs i budgetpropositionen, ytterligaremedel till arbetsmarknadspolitiken. Utskottet vill rikta uppmärksamheten pä attdet faktum att den fulla sysselsättningens politik satts i första rummet inteinnebär att det kan registreras en förbättring av sysselsättningslägetpä den reguljära arbetsmarknaden. Pä kort sikt måste därför dearbetsmarknadspolitiska insatserna ytterligare förstärkas. Utskottet stöderdärför regeringens förslag att ytterligare 2,7 miljarder tillförs arbetsmarknadspolitiken. Enligt utskottets mening är den här redovisadekombinationen av expansiva och åtstramande ätgärder väl avvägd och bör innebäraett ytterligare steg mot att häva de svåra obalanserna som uppstod i densvenska ekonomin och . I moderata samlingspartiets motion2417 anförs att kompletteringspropositionen i likhet med budgetpropositioneninte heller tar upp stagnationens orsaker. Strukturproblemen är, sägs det imotionen, en konsekvens av en snabbt växande offentlig sektor. Höjda skatterhar brutit ned de ekonomiska drivkrafterna, utbyggnaden av den offenthgasektorn har byggt upp en felaktig lönestruktur, industrisubventioner har låstproduktionsresurserna i krisföretagen etc. FiU 1982/83:50 40 Vad motionärerna faktiskt gör är att de nu uppreparsin kritik mot borgerlig regeringspolitik. Vadsedan gäller ätgärder mot inflationen krävs i motionen kraftiga omedelbaraneddragningar av statsutgifterna som en sänkning av marginalskatternaföresläs. Imotionen avvisas också propositionens förslag om förstärkning av dearbetsmarknadspolitiska insatserna med undantag för förslagen om vissaomprioriteringar och anslag till försöksverksamhet med yrkesinriktadrehabihtering för handikappade. Enligt utskottets mening innebär den inriktningav politiken som förordas i motion 2417 (m) att stor risk föreligger attproblemen med underskotten i budgeten och bytesbalansen främst löses genom enökad arbetslöshet. Orsakentill detta är dels de negativa effekterna pä ekonomin av besparingsförslagen,dels att de skattelättnader som föresläs av motionärerna inte kan kompenserabortfallet pä efterfrågesidan och leda till en positiv utveckhng päarbetsmarknaden. Besparingarna uppgår enligt motionen till 20,6 miljarderkronor. Denna neddragning av statsutgifterna innebär vad gäller förslagen ikompletteringspropositionen att moderata samlingspartiet säger nej till enförstärkning av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna med 2,7 miljarder kronor.Detta medför att möjligheterna att i det korta perspektivet hindra en uppgångav arbetslösheten inte föreligger. Vidare måste de kraftiga neddragningarna avtransfereringarna till hushällen på i storleksordningen 12 miljarder slå hårtmot den privata konsumtionen, dvs. leda till en betydande minskning av inhemskefterfrågan. Därtill kommer en indragning av medel frän kommunerna på ca 5miljarder, vilket drar ned sysselsättningen. Tanken attskattelättnader av omfattningen leder till ökadeinvesteringar och ökad produktion i en utsträckning som kompenserar denkraftiga ökningen i arbetslösheten orsakad av besparingarna är enligt utskottethelt osannolik. Den politik som förordas i motionerna innebär i själva verketatt möjligheten går förlorad att med hjälp av konjunkturuppgången dra Sverigeur krisen. Vidareinnebär den fördelningspolitik, som är en följd av förslagen i motionen, attbördan skjuts över från de redan välbeställda mot låg- och medelinkomsttagarna.Utskottet vill understryka, vilket också framhölls vid behandlingen av budgetpropositionen,att denna politik är socialt oacceptabel. Utskottet avstyrker såväl avtillväxtekonomiska som fördelningspolitiska skäl de riktlinjer för denekonomiska politiken som föresläs i motion 2417 (m) yrkande 1. I motion 2431 (c) delar man regeringens uppfattningatt en nedpressning av inflationen är nödvändig. Man anser emellertid att enfyraprocentig inflation är en orealistisk målsättning. I motionenstöds vidare regeringens åtgärder angående en avindexering av ekonomin. I motionendelar man även regeringens uppfattning att arbetsmarknadspolitiken börtillföras ytteriigare medel. Utskottet finner det emellertid egendomligt attmotionärerna föreslär FiU1982/83:50 41 en något lägre nivå för de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna jämfört med regeringens, som man hävdar att stor riskfinns för en dramatisk ökning av arbetslösheten. Motionärernas förslag till ekonomisk politiköverensstämmer i stora delar med regeringens förslag. Som utskottet redovisarunder avsnittet om budgetpolitiken leder emellertid motionärernas förslag tillett med ett par miljarder förhöjt budgetunderskott. Utskottet vill för sin delinte förorda en sådan politik. I motion 2432 (fp) anförs att ipropositionen beskrivs målen men inte medlen för den ekonomiska politiken. Imotionen sägs att tre typer av strukturförändringar är nödvändiga för att lösaSveriges ekonomiska problem, nämligen - omfördelning avden totala efterfrågan frän inhemsk efterfrågan mot extern efterfrågan, - omfördelningfrån offentlig konsumtion till privat konsumtion, - omfördelningfrän transfereringsinkomster till arbetsinkomster, vilket bl. a. motsvaras avskattesänkningar och dä främst sänkningar av marginalskatten. Enligt utskottets mening är denna formulering avpolitiken, som sägs stå i bjärt kontrast till regeringens, svårtolkad. Om denförsta punkten innebär att motionärerna vill främja exporten och stärka denimportkonkurrerande industrins ställning, dvs. a. skydda de positivaeffekterna av devalveringen, har utskottet inget att erinra mot detta. Ettställningstagande till de tvä övriga punkterna fordrar en redovisning av desysselsättnings- och fördelningspolitiska effekterna. En sådan redovisningpresenteras inte i motionen. Motionärerna föreslär att ett lägre belopp än som anges ipropositionen anvisas till arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Därigenom skapas,menar man, ett utrymme för att genom skattesänkningar stimulera de mindre ochmedelstora företagen. V.id gäller arbetsmarknadspolitiken vill utskottetframhålla att en omdisponering av åtgärderna enligt motionen inom detta områdemed nödvändighet kommer att försvaga de verkande åtgärderna motarbetslösheten. Utskottet menar därför att motionärernas förslag i nuvarandeläge är otillräckliga. Motionärernas förslag till besparingar riktar sighuvudsakligen mot hushåll och kommuner. Effekten för hushållen torde blibetydande genom försämringen i sjukförsäkringen, pensionssystemet, denkommunala barnomsorgen, livsmedelssubventionerna och hyresrabatterna. Defördelningspolitiska effekterna härav berörs ej i motionen, men enhgtutskottets mening torde de innebära att de särskilt drabbar de ekonomiskt sämstställda i samhället. Utskottetavstyrker med det anförda motion 2432 (fp) yrkande 1. FiU1982/83:50 42 I motion 2435 (vpk) hävdas att detinte är kostnadsutvecklingen som är det fundamentala problemet för enåterhämtning av den svenska ekonomin. I ett läge med ett mycket lågtkapacitetsutnyttjande blir en ökad efterfrågan, menar man, avgörande förutvecklingen. Motionärerna förordar därför en expansiv politik. Det kansärskilt nämnas att i motionen betraktas inte den likviditetsökning som blirföljden av ett ökat budgetunderskott som inflationsdrivande. I nuvarandekonjunktursituation blir denna likviditetsökning, sägs det i motionen, enpositiv efterfrågestimulerande faktor. Den expansiva politik som förordas i motion 2435 (vpk)förutsätter i själva verket att skulle befinna sig i en situationmed ett underskott i bytesbalansen som inte vållar någon oro för framtiden, ochdär flaskhalsar och/eller bristande flexibilitet pä olika marknader inte hellerutgör något problem. Så är emellertid icke fallet. Utskottet vill därförpoängtera att möjligheterna för , liksom för övriga små länder medstarkt utrikeshandelsberoende, att lösa sysselsättningsproblemen med eilbartexpansiva ätgärder i en omvärld med mycket låg ekonomisk aktivitet, ärpraktiskt taget obefintliga. En sådan politik kan endast leda till attunderskotten kraftigt växer och att därmed sysselsättningen och övriga centralamål för politiken äventyras. Med det anförda avstyrker utskottet motion2435 (vpk) yrkande 1. Utskottet sammanfattar sittställningstagande till inriktningen av den ekonomiska politiken på följandesätt. När regeringen tillträdde befann sig den svenska ekonomin i en djup kris.Det första steget som togs för att föra landet ur krisen bestod av en kraftigdevalvering, beslut om ett omfattande investeringsprogram, storaarbetsmarknadspolitiska insatser och en rad åtgärder i fördelningspolitisktsyfte. Budgetförslaget innebar att trenden mot ständigt ökande budgetunderskottbröts. I det nu aktuella andra steget är det enligt utskottetsmening av särskild vikt att en kraftfull antiinflationspolitik inleds. Måletatt nedbringa inflationen till är centralt för att tryggasysselsättningen pä sikt och häva obalanserna i ekonomin. Men det är ett krav,menar utskottet, att denna politik stöds av åtgärder som fåromedelbar verkan när det gäller att hejda en uppgång i arbetslösheten. För attdessa målsättningar inte skall komma i konflikt med varandra är det ettoavvisligt villkor att de arbetsmarknadspolitiska insatserna totalfinansieras. Med utgångspunkt frän vad som här anförts anser utskottetatt en fortsättning på den "tredje väg" med en kombination avexpansiva och åtstramande inslag som anges i kompletteringspropositionen är eni alla delar riktig uppläggning av politiken. Ett centralt inslag i denna politik är att skydda dekonkurrensfördelar för industrin som uppnätts genom höstens devalvering. Atthålla nere prishöjningarna är därvidlag av avgörande betydelse. Utskottet villunderstryka att detta ställer krav på en balanserad löneutveckling och enbegränsning av FiU1982/83:50 43 budgetunderskottet.För att säkra tillväxten i ekonomin krävs vidare att investeringarnaprioriteras framför såväl offentlig som privat konsumtion. Den politik sompåbörjades med finansplanen och utvecklas i kompletteringspropositionen ären förutsättning för att sysselsättningsmålet och övriga centrala mål förpolitiken skall uppnäs. Utskottet godkänner därmed vad som anförts i proposition150 bilaga 1 moment 1. Beträffande motion 2417 (m) yrkande3 om liberalisering av krediipolitiken vill utskottet anföra följande.