bet · G601FiU50 · 1982-12-31 00:00:00 — Det finns emellertid ingen anledning att betrakta detta somen samhällsekonomisk besparing om finansieringen fortsättningsvis sker medprioriterade län eller med stöd av statliga kreditgarantier. Utskottet ställde sig bakom detta synsätt och delaralltjämt den uppfattning som kom till uttryck i propositionen. Blandmotionärernas övriga besparingsförslag ingår bl. a. avveckling av vissastatliga fonder. Förslagen från den s. k. fondutredningen har remissbehandlatsoch regeringens, ställningstagande kommer att föreläggas . Utskottetser inte någon anledning att föregripa den behandlingen. Med det anfördaavstyrks motion 2432 (fp) yrkande 29 och motion 2431 i motsvarande del. I motion 2431 (c) upprepas ocksåbesparingsförslagen inom sjukförsäkringen, pensionssystemet och vad gällerstatsbidragen för den kommunala barnomsorgen. Dessa åtgärder ger enligtmotionärerna utrymme för en sänkning av mervärdeskatten. Åtgärderna balanserari stort sett varandra pä statsbudgeten. och utskottet har vid fleratillfällen avvisat dessa förslag. Utskottet finner för sin delinte anledning att frångå sitt tidigare ställningstagande. Utskottet har i ett yttrande till skatteutskottet tagitställning till motionärernas förslag till finansiering av skattereformensandra steg och FiU1982/83:50 53 finansieringen av de arbetsmarknadspolitiska ätgärder som regeringen föreslagit och motionärerna tillstyrkt (FiU 1982/83:7 y). I motion 2431 (c) föreslås attskattereformens andra etapp finansieras med att skatten på olja och el-krafthöjs från och att den införda avdragsrätten förfackföreningavgifter slopas. Avdragsrätten för fackföreningsavgifter infördes somett led i strävandena att underlätta för parterna pä arbetsmarknaden att träffaavtal pä en ansvarsfull nivå. Genom avdragsrätten skapades enbeskattningsmäs-sig likställighet mellan arbetstagarnas och arbetsgivarnas organisationsavgifter.Enligt vad som kan utläsas tycks också avtalen ha slutits pä en ansvarsfullnivå. Utskottet ser det därför inte som en lämplig åtgärd att nuavskaffa denna avdragsrätt. Om avdragsrätten skulle avskaffas måstenödvändigtvis motsvarande skärpning göras av beskattningen av arbetsgivarnasorganisationsavgifter. Eftersom några sådana tankar inte återfinns i motionenär förslaget enligt utskottets uppfattning djupt orättvist. Motionärernasförslag uttrycker en ensidig och negativ syn pä svensk fackföreningsrörelse.Utskottet avstyrker därför frän sina utgångspunkter en sådan delfinansiering avskattereformen är 1984. Vad gäller finansieringen av de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna hänvisar motionärerna fill de besparingar man föreslagit i motion2431 (c). Som framgått utgör dessa besparingar till väsentlig del en tekniskbudgetavlastning. Återstoden av motionärernas förslag till besparingar är avengångskaraktär, varav flera är under övervägande inom ,vilket redan framgår av kompletteringspropositionen. De har en helt annanekonomisk effekt än t. ex. höjda energiskatter, som ju innebär en solidariskmedverkan frän enskilda individer för att ge arbete åt de arbetslösa.Likviditetsindragningar har en helt annan innebörd. De kan under ingaförhållanden genomföras sä att de träder i kraft . Fränsett dessa förslag leder motionärernasbudgetalternafiv till ungefär samma budgetsaido som regeringens. Beaktar mandessutom att motionärerna inte accepterar de energiskattehöjningar regeringenföreslagit resulterar motionärernas budgetalternativ i ett större underskottän vad regeringen räknar med. Inkomstbortfallet /84 torde liggai storleksordningen . Utskottet kan mot denna bakgrund intetillstyrka det budgetalternativ motionärerna föreslår i motion 2431 yrkande 2. I motion 2432 (fp) föreslåsarbetsmarknadspolitiska åtgärder med en annan inriktning än vad regeringenföreslär. Enligt utskottets bedömning kan dessa åtgärder inte förväntas fäsamma omedelbara effekter pä sysselsättningen som regeringens förslag tillåtgärder. Motionärernas förslag måste därför enligt utskottets meningkompletteras med andra åtgärder för att inte arbetslösheten skall öka under detnärmaste året. Den totalaomslutningen av motionärernas förslag blir av ungefär samma FiU1982/83:50 54 storleksordning som enligt regeringens förslag.Sammantaget leder motionärernas budgetalternativ till ett lägre underskott änvad regeringen beräknar. En stor del av åtgärderna för återhållsamhet i denoffentliga sektorn läggs emellertid pä kommunerna. Utskottet har redan i sittbetänkande 1982/83:45 avstyrkt dessa åtgärder. Likaså har tidigareavvisat motionärernas förslag till besparingar inom sjukförsäkringen,arbetslöshetsförsäkringen, ändrad beräkning av basbelopp samt vad gällerstatsbidragen för den kommunala barnomsorgen. Av motionärernas besparingsförslag återstår dä endastnedtrappningen av livsmedelssubventionerna och slopande av hyresrabatter.Enligt utskottets mening är det fördelningspolitiskt oacceptabelt att på dettasätt finansiera arbetsmarknadspolitiska insatser med nedskärningar som ensidigtgäller transfereringar till de ekonomiskt sämst ställda grupperna i samhället. Utskottet avstyrker med det anförda motion 2432 (fp)yrkandena 2 och 10. Utskottet vill sammanfattningsvis beträffande förslagen imotionerna 2417 (m), 2431 (c) och 2432 (fp) konstatera att de sparmål om minst12 miljarder kronor som ställes upp i kompletteringspropositionen våren 1982endast har uppfyllts i motion 2417 (m). Sparmålen uppnäs med förslagen i motion2432 (fp) endast om man också inberäknar de besparingar som man ursprungligenföreslog för /83. I motion 2435 (vpk) föresläsutgiftsökningar för ett program för förbättrad offentlig service och nyaindustriella satsningar. Motionärerna anser att i förhållande till de storapositiva effekterna på sysselsättningen är de negativa effekterna påstatsbudgeten och bytesbalansen marginella. Utskottet delar inte motionärernas uppfattning. I detuppkomna statsfinansiella läget kan inte ens aldrig så välmotiveradearbetsmarknadspolitiska satsningar få leda till att underskottet ytterligareförsämras. Motionärerna föreslär flera finansieringskällor, som utökad el-skattför industriföretag (motsv. ), omsättningsskatt pä börshandeln,utlandsinvesteringsavgift och en särskild värnskatt, utformad som exempelvisen engångsskatt på stora förmögenheter. Flertalet av förslagen till skattehöjningar är av denarten att de inte kan införas inom erforderhg tid. Även om utskottet motbakgrund av de stegrade omsättningssiffrorna pä börshandeln kan ha vissförståelse för tanken att avgiftsbelägga denna handel, måste utskottetkonstatera att skatteförslagen i motionen skulle riskera få negativa verkningari form av bl. a. minskade nyemissioner och under alla omständigheter krävaomfattande utredningsarbete innan de kan genomföras. Den avgiftsnivå somangetts - - är enligt utskottets mening helt orealistisk. Utskottet konstaterar mot bakgrund av svårigheterna attklara finansieringsfrågorna att motionärernas förslag sannolikt leder tillbetydande ökningar av budgetunderskottet vilket, som framgått, utskottet intekan acceptera. Utskottet avstyrker därmed motion 2435 (vpk) yrkande 2. FiU1982/83:50 55 Utskottets prövning av olikaförslag till budgetalternativ leder till följande sammanfattande slutsatserbeträffande de budgetpolitiska riktlinjerna. Det är ett nödvändigt krav att budgetunderskottets andelav BNP minskar framöver. Utan att för den skull ange kamerala mättför hur snabbt denna neddragning bör ske - den måste anpassas till de förutsättningarsom gäller i vår omvärld - måste konstateras att detta är en långsiktigprocess. En förutsättning för att lyckas är att vi återigen får i gångtillväxten i ekonomin. För detta krävs att inflationstakten nedbringas.Utskottet anser att ett inflationstak om kan bidra till att brytainflationsförväntningarna. Genom att också låta detta tal vara vägledande förde prisjusteringar som görs av de indexstyrda utgifterna upprätthällsförtroendet för inflationsmålet. Det är därvid angeläget att så stor andel avstatsutgifterna som möjligt knyts till begränsningarna av de automatiskautgifterna. Därigenom ökar möjligheten att nä det uppställda målet. Det ärockså angeläget att tillväxten inom utgiftsområden där olika avtal gäller, t.ex. kommunala bidrag, begränsas på motsvarande sätt. Det är vidare nödvändigt att skattereformens andra steg år1984 finansieras samt att de arbetsmarknadspolitiska insatser som regeringen nuföreslär också finansieras (se FiU 1982/83:7 y). Utrymme för reformer kanenligt utskottets mening endast skapas genom omprioriteringar ellerinkomstförstärkningar. En fortsatt restriktiv inställning till nya krav påtjänster i statsförvaltningen är nödvändig. Generella krav på återhållsamhetoch neddragningar av verksamhet måste kompletteras med politiska ställningstagandentill verksamhetens omfattning och inriktning. Myndigheterna bör ges ökadfrihet att inom givna ramar påverka lokalkostnaderna. I enlighet med vad utskottet uttalade i betänkande1982/83:35 bör enhetliga regler eftersträvas för utbetalning av statsbidrag ochför bidragsanslagen bör endast en begränsad prisuppräkning ske. Utskottetframhöll i samma betänkande behovet av att vidta olika kassahällningsätgärderför att minska statens räntekostnader. En ökad uppmärksamhet bör också ägnasden statliga garantigivningen och utläningsverksamheten i syfte att minskastatens kostnader för denna. I motion 2432 (fp) yrkande 9hemställs att statsmakterna vid planerade förändringar av skatter, avgifter ochlagstiftning skall avisera dessa. Därigenom tillgodoses näringslivetsbehov av stabila spelregler, vilket underlättar deras planering. Utskottet har i princip inte något att invända mot attföretag och enskilda sä långt möjligt informeras om förändringar iskatter, avgifter och annan lagstiftning. Men som motionärerna självakonstaterar är det i vissa lägen mycket angeläget att ätgärder vidtas för attsä snabbt som möjligt uppnå det avsedda syftet med åtgärderna. Detta kan varatill gagn för såväl FiU1982/83:50 56 näringshv som samhälle. Dessutom kan inte statsmakternaavhända sig möjligheten att vid behov vidta nödvändiga ätgärder, även om demåste genomföras med kort varsel. Utskottet anser det inte lämpligt mot dennabakgrund att låta motionärernas yrkande leda till någon åtgärd från riksdagenssida. Motion 2432 yrkande 9 avstyrks därmed. I motion 1928 (yrkande 17) av RolfClarkson (m) föresläs att avkastningskravet för de affärsdrivande verkensstatskapital bör ligga i nivå med statens genomsnittiiga inläningsränta (f. n.ca 12,75 %). I samband med moderniseringen av det statliga budgetsystemet 1981ändrades principerna för beräkning av räntan pä bl. a. affärsverkensstatskapital. anslöt räntan till normalräntan som baserades pä ettgenomsnitt av de senaste tio årens obligationsränta. Motivet till att ändraprinciperna var ett önskemål att knyta förräntningskravet för affärsverkennärmare den aktuella obligationsräntan. För att utjämna tillfälligavariationer men ändå fä en anslutning till gällande räntenivå beslutades attavkastningsräntan skulle fastställas till ett genomsnitt av obligationsräntanunder de tre närmast föregående kalenderåren. Avkastningsräntan fastställs perden varje är. Räntan uppgår f. n. till för /83 och13 % /84. Utskottet anser att avkastningskravet för affärsverken iså hög grad som möjligt bör ansluta till kostnaden för statens upplåning. Detmåste dock vara ett rimligt krav att affärsverken i sin planering har möjlighetatt relativt väl kunna beräkna avkastningskravet. Skulle räntan så som föresläsi motion 1928 knytas till statens aktuella inläningsränta kan följden bli attkortsiktiga fluktuationer slår igenom på avkastningsräntan. Dettaskulle innebära att förutsättningarna för affärsverkens ekonomiska verksamhetplötsligt skulle kunna förändras. Det skulle självfallet försvåra en godplanering. Mot bakgrund av att principerna för statens avkastningsränta nyligenändrats och att de enligt utskottets mening väl tillgodoser kravet päföljsamhet med övriga räntenivåer avstyrker utskottet motion 1928 yrkande 17. I motion 2432 (fp) begärs attregeringen lämnar förslag till ökad avgiftsfinansiering som ett led iambitionen att åstadkomma ett närmare samband mellan en viss tjänst ochkostnaden för den. Utskottet anser att formerna för den avgiftsbelagdaverksamheten kontinuerligt bör ses över och att avgifterna bör anpassas tillkostnadsnivån. har ett särskilt ansvar för att avgifternaför de statliga myndigheternas verksamhet är anpassade till kostnadsnivån.Föredraganden redovisar i de budgetpolitiska riktlinjerna för budgetåret1984/85 vikten av att myndigheterna mer aktivt bevakar möjligheterna till inkomstförstärkningarvia taxor och avgifter. Myndigheterna bör även överväga att avgiftsbeläggatjänster och varor som inte är avgiftsbelagda. Utskottet anser att detta börge förutsättningar för att i kommande budgetarbete ytterligare uppmärksammaavgiftsfrägorna. FiU1982/83:50 57 sida i denna fråga anser inte utskottet vara nödvändigtoch avstyrker därmed motion 2432 yrkande 13. I motion 2432 (fp) föresläs(yrkande 28) att ger regeringen till känna att en tidigareläggning avstatliga byggen för 800 milj. kr. bör ske med utnyttjande av finansfullmakten. har bemyndigat regeringen att isysselsättningsskapande syfte utnyttja finansfullmakten. Det åligger regeringenatt besluta om vilka specifika åtgärder som skall vidtas inom denna ram.Riksdagen kan däremot vid fastställandet av beredskapsbudgeten uttrycka sinmening om de projekt som ingår i projektreserven. I sitt betänkande 1982/83:44tillstyrker utskottet regeringens förslag fill beredskapsbudget för budgetåret1983/84. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2432 yrkande 28. Vad föredraganden anför i propositionen om utnyttjandet avfinansfullmakten föranleder inget särskilt uttalande frän utskottets sida.Utskottet tillstyrker att en motsvarande finansfullmakt om 2 500 milj. kr.lämnas för /84. bemyndigande bör, som föredragandenbegär, gälla enligt nuvarande principer. 1. beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken attriksdagen med avslag pä motionerna 1982/83:2417 yrkande 1, 1982/83:2431 yrkande1, 1982/83:2432 yrkande 1 och 1982/83:2435 yrkande 1 godkänner vad somförordats i proposition 1982/83:150 bilaga 1 moment 1 och som sin mening ger.regeringen till känna vad utskottet anfört, 2. beträffandeliberalisering av kreditpoliiiken attriksdagen avslår motion 1982/83:2417 yrkande 3, 3. beträffandeuttalande om kollektiva löntagarfonder attriksdagen avslår motionerna 1982/83:2431 yrkande 3 och 1982/83:2432 yrkande 8, 4. beträffandesänkt sjukförsäkringsavgift för mindre företag att avslår mofion1982/83:2431 yrkande 10, 5. beträffandeöversyn av ATP-systemet attriksdagen avslår motion 1982/83:2431 yrkande 13, 6. beträffande skärptrestriktivitet mot kapitalexport och valuta spekulation attriksdagen avslår motion 1982/83:2435 yrkande 13, FiU1982/83:50 58 7. beträffande uttalande om pris- ochhyresstopp attriksdagen avslår motion 1982/83:2435 yrkande 14, 8. beträffandeuttalande för räntesänkning attriksdagen avslår motion 1982/83:2435 yrkande 15, 9. beträffande utredning om denoffentliga sektorns roll för sysselsättningen attriksdagen avslår motion 1982/83:217 yrkande 2, 10. beträffande utredning rörandeprogram för utbyggnad av den offentliga sektorn attriksdagen avslår motion 1982/83:860, 11. beträffande de allmänna riktlinjerna förbudgetregleringen attriksdagen med avslag på motionerna 1982/83:2417 yrkande 2, 1982/83:2431 yrkande2, 1982/83:2432 yrkandena 2, 10 och 29, 1982/83:2435 yrkande 2 samt1982/83:2421 godkänner vad som förordats i proposition 1982/83:150 bilaga 1moment 2 och som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 12. beträffandebehov av stabila spelregler \ att avslår motion1982/83:2432 yrkande 9, 13. beträffandeavkastningskravet för de affärsdrivande verken att avslår motion1982/83:1928 yrkande 17, 14. beträffandeförslag om avgiftssättning attriksdagen avslår motion 1982/83:2432 yrkande 13, 15. beträffande tidigareläggning avstatliga byggen med utnyttjande av finansfullmakten attriksdagen avslår motion 1982/83:2432 yrkande 28, 16. beträffandeutnyttjande av finansfullmakten attriksdagen lägger till handlingarna vad som anförts i proposition 1982/83:150bilaga 1 moment 17, attriksdagen bemyndigar regeringen att för / 84, omarbetsmarknadsläget kräver det, besluta om utgifter i enlighet med vad somförordats i proposition 1982/83:150 bilaga 1 moment 9 intill ett sammanlagtbelopp av 2 . FiU 1982/83:50 59 18. beträffande rationaliseringoch kostnadsbesparingar m.m. inom att lägger till handlingarna vad som anförts i proposition1982/83:150 bilaga 1 moment 19. Utskottet hemställer att ärendet avgörs efter endast enbordläggning. Närvarande: (), (), (), (), (), (), (),(), (), (), (c), (), (), () och Carl-HenrikHermansson (vpk). De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken , , och (alla m) anser att dels den del av utskottets yttrandesom pä s. 34 börjar med "I detta" och S. 35 slutar med "mellanländerna" bort ha följande lydelse: Regeringen tycks fortfarande troatt den skall kunna övertyga de stora industriländerna att lägga om politiken imer expansionistisk riktning. Enligt utskottet går det dock inte, vare sigglobalt eller i enskilda länder, att expandera sig ur krisen. Den bristandeflexibiliteten i västvärldens ekonomier, deras övertunga offentliga sektoreroch övriga grundläggande stagnationsorsaker måste först angripas. Eftersom en varaktigt låg inflationstakt är enförutsättning för att komma till rätta med de strukturella bristerna ivästvärldens ekonomier kommer kampen mot inflationen sannolikt även ifortsättningen att ges högsta prioritet i de stora industriländerna. Det finns,enligt utskottet, ingen anledning att räkna med en stabil tillväxt ivärldsekonomin så länge inflationen inte långsiktigt bemästras. Av samma orsakfinns ej heller någon anledning att räkna med en allmän underskottspolitik föratt öka tillväxten. FiU1982/83:50 60 dels den del av utskottets yttrandesom på s. 35 börjar med "Den ekonomiska" och på s. 43 slutar med"moment 1" bort ha följande lydelse: ekonomiska problem är -som påpiekas i motion 2417 (m) - ett uttryck för den socialdemokratiskamodellens strukturkris. Som en konsekvens av den snabbt växande offentligasektorn har tillväxtkraften i det privata näringslivet försvagats.Bytesbalansunderskottet, inflationen, den växande arbetslösheten ochbudgetunderskottet är i stor utsträckning en direkt följd av den offentligasektorns expansion. Höjda skatter har brutit ner de ekonomiska drivkrafterna,utbyggnaden av den offentliga sektorn har lett till en felaktig lönestruktur,industrisubventioner har läst fast produktionsresurser i krisföretagen etc. Påväsentliga områden har marknadsekonorhin begränsats, upphävts eller snärjts ingenom ett växande antal regleringar och utbyggd byråkrati. Den svenska ekonominhar därmed successivt förlorat den flexibilitet och anpassningsförmåga som denhade . Den kursomläggning som förespråkas i motion 2417 (m) ärnödvändig för att lösa de problem som den socialdemokratiskautvecklingsmodellen medfört. Utskottet menar att denna politik utgör det klaraalternativet till att följa socialdemokraternas alltmer kollektivistiska ochsocialistiska linje. Den konjunkturuppgång som tycks vara på väg är ettnödvändigt men långt ifrån tillräckligt villkor för att vi skall få balans iekonomin. Våra balansbrister är enligt utskottets mening strukturella och sädjupa att det krävs betydligt mer än en konjunkturuppgång för att lösa dem.Regeringen rättar inte till orsakerna till problemen: - De offentligautgifterna och underskotten fortsätter att öka. Marginalskatteomläggningen urholkas av inflationen ochpunktskatterna höjs ytterligare. Trots löften om neddragningar av industrisubventionerna harutvecklingen gått i motsatt riktning. - Lönespridningenär alltför liten för att arbetsmarknaden skall fungera smidigt. Risken förflaskhalsproblem när konjunkturen förbättras är uppenbar. Konjunkturuppgången 1979-1980 kunde inte bryta dentrendmässiga nedgången i vår ekonomi. Den nu inledda uppgången kommer också attvara otillräcklig eftersom de grundläggande strukturella problemen inte ärlösta. Det måste ske en mer genomgripande kursomläggning för att den svenskaekonomin varaktigt skall gynnas av den förbättrade konjunkturen. Annars hotasbåde konjunkturuppgången och möjligheterna att få ned inflationen av det ökadebudgetunderskottet. FiU1982/83:50 61 Helt riktigt sätter regeringen uppkampen mot inflationen som den primära uppgiften för den ekonomiska politiken.Men det går inte att bekämpa inflationen genom att i stort sett bara ange enlåg siffra som mål. En sänkning av inflationstakten från i är till 4 %1984 som konjunkturen vänder uppåt och budgetunderskottet när nyarekordnivåer strider mot all inhemsk och internationell erfarenhet. Hur endrastisk sänkning av inflationstakten skall kunna förenas med en fortsattoffentlig utgiftsexpansion klargörs inte heller i den reviderade finansplanen.Antiinflationspolitiken saknar ett konkret innehåll. Utskottet anser därföratt den polifik som regeringen skisserar är motsägelsefull. Trots att regeringen är medveten om att en framgångsrikinflationsbekämpning i mycket hög grad är beroende av att budgetunderskottetreduceras, föresläs inga konkreta besparingar i komplétteringspropositio-nen.Ett inflationsmål som inte kompletteras med ett mål för de offentligautgifterna och underskotten har enligt utskottets uppfattning mycket småchanser att kunna uppnäs. Regeringen söker förverkliga inflationsmålet på med enbartett inflationstak pä för en del av de utgifter som påverkas av inflationen.Det är inte lätt för utskottet att genomskåda hur indextaket är tänkt attsättas eller exakt vilka utgiftsposter som kommer att beröras. Som påpekas, imotion 2417 (m) förefaller det emellertid som om indexbegränsningen får enrelativt blygsam omfattning. Sammantaget torde av statsbudgetensutgiftssida, dvs. Vid en inflation pä blirbesparingseffekten endast . Om å andra sidaninflationsmålet skulle uppfyllas blir det inga besparingar alls. Regeringens politik innebär framför allt en mycket kraftigoffentlig utgiftsexpansion . De reala offentliga utgifterna förväntas nuöka t. o. m. snabbare än vad regeringen räknade med , jämförtmed tidigare beräknade . Eftersom BNP-ökningen beräknas till kommerden offentliga utgiftsökningen att bli större än nationens samladeinkomstökning. Den offentliga utgiftsandelen stiger därigenom till av BNP. Utskottet beklagar att det inte finns någon samstämmighetmellan vad regeringen förmodligen vill göra och vad regeringen förmår uträtta.Trots att både långtidsbudgeten och treårskalkylerna visar attbudgetunderskottet fortsätter att öka även vid drastiskt sänkt inflationstakthar regeringen ej förmått att ställa upp några mål för vare sigbudgetunderskottets utveckling eller de offentliga utgifternas ökningstakt. Det är visserligen hoppingivande att regeringen /85 aviserar ett relativt omfattande besparingsarbete. Men detär beklagligt att regeringen nu förlorar ännu . Denna tempoförlust kanmycket väl visa sig vara ödesdiger för våra möjligheter att få bukt med denannalkande statsfinansiella krisen. FiU1982/83:50 62 har f. n. en hemmagjordinflation genom devalveringen, skattehöjningarna, lönekostnadsökningarna ochbudgetunderskottet. I en uppåtgående konjunktur kan den inflation som orsakasav den offentliga utgiftsexpansionen och budgetunderskottet samt marknadernasbristande flexibiUtet förväntas öka. I motion 2417 (m) anges enligt utskottet ett realistisktprogram mot inflationen. Detta program innehåller följande huvudpunkter. En stram politik med offentligabesparingar som viktigaste inslag. En neddragning av de offentliga utgifternaoch budgetunderskottet håller tillbaka den inhemska efterfrågan somdet blir lättare att kontrollera penningmängden, vilket är väsentligt för attfä ner inflationstakten. En skattepolitik som innebär atthöjda energiskatter avvisas och att bl. a. löne- och marginalskatterna sänks.