yttr · G505CU5 · 1981-12-31 00:00:00 — 1981/82:5 y om prioriterade bottenlån till vissa lokaler har den 11 februari1982 beslutat bereda civilutskottet tillfälle att - om möjligt senast den 12mars 1982 - avge yttrande över motion 1981/82:696 (s) om prioriterade bottenlåntill vissa lokaler. I motionen anförs att lokaler som ingår i pantvärdet ocksåskall kunna anses som prioriterade och att sålunda prioriterade bottenlån skallkunna utgå för sådana lokaler. 1 Vissa uppgifter i anslutning till motionen m. m. 1.1 Lagen om kreditpolitiska medel m. m. Lagen (1974:922) om kreditpolitiskamedel utgör den författningsmässiga grundvalen för den kreditpolitiskaregleringen. Lagen ger regeringen befogenhet att på framställning avfullmäktige i förordna att får använda kreditpolitisktmedel. Nedan lämnas information om lagens utformning främst såvitt rör krediterför bostadsbyggandet. De kreditpolitiska medlen enligt lagen är likviditetskrav,kassakrav, utlåningsreglering, emissionskontroll, allmän placeringsplikt,särskild placeringsplikt och räntereglering (1 §). Utlåningsreglering, allmänoch särskild placeringsplikt samt räntereglering är att anse som extraordinäramedel. Förordnande om kreditpolitiskt medel kan avse ett ellerflera slag av bankinstitut, försäkringsinstitut eller annat kreditinstitut.Kreditinstitut i lagens mening är vid sidan om bankinstituten ochförsäkringsinstituten bl. a. jordbrukskassa, kreditaktiebolag ochstadshypoteksinstitutionen. Om regeringen har meddelat förordnande om kreditpolitisktmedel ankommer det på att svara för de föreskrifter som behövs föranvändningen. får begränsa användningen av kreditpolitiskt medeltill ett eller flera slag av institut, undanta visst institut, om särskildaskäl föreligger, och utfärda olika föreskrifter för skilda institut. , 1981 och 1982 har regeringen förordnat bl.a. om allmän placeringsplikt för försäkringsbolagens placeringar bl. a. ibostadsobligationer. har utfärdat tillämpningsföreskrifter. I regeringsformen (RF) finns de grundläggande reglerna omriksbanken. I RF stadgas (9 kap. 12 §) att är en myndighet underriksdagen samt att banken förvaltas av sju fullmäkfige. En av dessa och ensuppleant förordnas av regeringen i sänder. Övriga sex väljs avriksdagen. Den fullmäkfig som regeringen förordnat är ordförande. 1 1981/82. CU1981/82:5 y CU1981/82:5 y 2 Beträffande eventuella meningsskiljakfighetermellan regeringen och om den ekonomiska politiken uttaladejustitieministern i propositionen (1973:90) med förslag till ny regeringsformoch ny riksdagsordning (s. 354) att det får förutsättas att, liksom ,den kredit- och penningpolitik som bedriver samordnas inom ramen förden av regeringen förda ekonomiska politiken samt att man kunde räkna med attdet eller de partier på vars förtroende regeringen grundar sin ställning ocksåhar det bestämmande inflytandet i riksbanksfullmäktige. I de kommentarer tillgrundlagarna som utgivits av och anförs (s. 339)att det är tveksamt om uttalandet är giltigt även under en minoritetsregering. 1.2 Det nuvarande bostadsfinansieringssystemet Bostadsfinansieringssystemetsuppbyggnad kan mycket kortfattat beskrivas på följande sätt. Bostadsbyggandet finansieras i allt väsentligt genombyggnadskrediter och genom långfristiga lån när fastighetenfärdigställts. Den långfristiga långivningen sker genom avlyft avbyggnadskrediterna dels i huvudsak till de tre dominerande bostadsinstituten -stadshypoteksinsfitutio-nen. Sparbankernas Inteckningsaktiebolag () ochSvensk () - dels, om statliga bostadslånm. m. beviljats, till bostadsverket. De lån som utlämnas av bostadsinstituten m. fl. Vid bostadslångivning i form av bottenlån skiljer manmellan prioriterade och oprioriterade ändamål. Som prioriterad långivningräknas lån avseende nybyggda bostadshus samt, under förutsättning att statligtlån beviljats, ombyggda bostadshus, ny- eller ombyggda affärs- och kontorshusoch allmänna samlingslokaler. Även vissa andra lokaler kan räknas somprioriterad långivning. Till den oprioriterade sektorn räknas övriga objekt,dvs. ombyggnad utan statslån samt affärs- och kontorshus för vilka statliga låninte utgår. Bostadsinstitutens upplåning på den prioriterade sektornsker mot obligationer. För finansiering av oprioriterade objekt säljs särskilda obligationer och kapitalmarknadsreverser.Obligationerna placeras i huvudsak på den s. k. organiserade marknaden, dvs.hos allmänna pensionsfonden, försäkringsbolagen och bankerna. När det gällerbankerna ingår åtagandena i fråga om obligationsköp i den årliga överenskommelsesom träffas med delegationen för bostadsfinansiering (DFB). Förförsäkringsbolagen och AP-fonden gäller att överlägger ominstitutens insatser avseende köp av bostadsobligationer. Den statliga bostadslångivningen finansieras överstatsbudgeten, vilket innebär att erforderliga medel säkerställs på samma sättsom för statens övriga utgifter. DFB, som inrättades , har till uppgiftatt genom CU1981/82:5 y 3 förhandlingar med berörda kreditinstitut tryggakreditförsörjningen för statligt belånat bostadsbyggande. Överenskommelser ombyggnadskrediter för det statsbelånade bostadsbyggandet har fr. o. m. 1967varje år träffats mellan delegationen och bankinstituten. Ursprungligenomfattade överenskommelserna enbart statsbelånad nyproduktion av bostäder, mende har successivt utvidgats fill att omfatta alltmer av det som hör tillbostadsbyggandet, såsom statligt stödda ombyggnader, ny- och ombyggnader avallmänna samlingslokaler samt vissa energisparåtgärder. Delegationen har ocksåsärskilt förhandlat med bankerna om deras förvärv avbostadsobligafioner för att säkerställa avlyft av byggnadskrediter i fillräckligomfattning. Det statliga bostadslånets storlekbestäms på grundval av ett låneunderlag som länsbostadsnämnden fastställer.Nämnden fastställer också ett pantvärde. Detta värde avser att bestämmasäkerhetens förmånsrättsläge. Reglerna för lokalbelåning i saneringsområden m. m.sammanfattas i budgetproposifionen på följande sätt (prop. 1981/82:100, bil. Före gällde att sådana lokaler som detfanns behov av inom 'bostadsområdet fick räknas in i låneunderlaget. Lånbeviljades emellertid bara till sådana byggnader som till övervägande deleninnehöll bostäder och låneunderlagslokaler. Övriga lokaler i belåningsbara husräknades in i pantvärdet oavsett vad de skulle användas till, alltså också t.ex. kontor och andra arbetslokaler. Lokaler vars värde fick beaktas ipantvärdet kallades för pantvärdelokaler. ändrades reglerna för lokalbelåningen såatt endast de lokaler utöver låneunderlagslokalerna som kunde anses vara tillpåtaglig nytta för de boende i ett bostadsområde fick räknas in i pantvärdetsåsom pantvärdelokaler. Övriga lokaler fick inte alls beaktas vid den stadigabostadslångivningen. slopades det tidigare begreppetpantvärdelokaler, genom att även dessa lokaler fick räknas in i låneunderlagetför bostadslån. Lokaler i bostadsområden indelas därefter bara i belåningsbaraoch inte belåningsbara. Kostnaderna för inte belåningsbara lokaler får intebeaktas ens i pantvärdet. beslöt dock att ett undantagfrån denna regel skulle göras vid ombyggnad. gällerdärför att värdet av vissa "nytfigheter" såsom butiker, kontor m. m.får beaktas vid fastställandet av pantvärdet för ett ombyggt hus, om det behövsför att ombyggnaden skall kunna finansieras. Vid nybyggnad får inte värdet avandra nytillkommande lokaler eller nytfigheter än låneunderlagslokaler beaktasi pantvärdet. Däremot får värdet av byggnad eller annat som redan fanns påeller hörde till fasfigheten när byggnadsföretaget påbörjades beaktas i pantvärdet. CU1981/82:5 y 4 I sin anslagsframställning /83 föreslår att vid nybyggnad av bostadshusinom saneringsområden även värdet av inte belåningsbara lokaler och andranyttigheter får beaktas i pantvärdet såsom f. n. gäller vid ombyggnad. förslag tas upp i budgetpropositionen.Bostadsministern biträder styrelsens förslag i denna del. Vidare föreslår styrelsen att de prioriteringsregler somgäller för bottenlån skall ändras så att prioriterade bottenlån kan beviljasför lokalerna. Bostadsministern konstaterar i budgetproposifionen att detankommer på att pröva denna typ av frågor. Hon framhåller dock föregen del att den typ av lokaler som det är fråga om inte har en sådanangelägenhetsgrad att det f. n. motiverar en ändring från bostadspolitisksynpunkt. Förslaget i motion 696 (s) innebär att skall geriksbanksfullmäktige till känna att prioriterade bottenlån till lokaler förvilka nu inte sådana lån utgår skall kunna lämnas i samband med nybyggnad isaneringsområden. delar bostadsministerns redovisadeuppfattning, nämligen att den typ av lokaler som faller utanför detprioriterade området från bostadspolitisk synpunkt inte har sådanangelägenhetsgrad att en ändring f. n. är mofiverad. Exempel på sådana lokalerär teatrar, biografer och hotell. Ytterligare exempel lämnas i bilaga tilldetta yttrande. Frågan om lämpligheten över huvud taget att riksdagengenom beslut av föreslagen typ griper in i bedömningar torde fåprövas av finansutskottet. Från de utgångspunkter civilutskottet har att beakta finnsinte anledning till annan bedömning än den bostadsministern redovisat i propositionen.Enligt civilutskottets uppfattning bör finansutskottet föreslå attavslå motion 696 (s). På civilutskottets vägnar . Närvarande: . (), Per (), RolfDahlberg (m), (), (), (), KnutBilling (m), (), (), (),(), (), i (c),() och (). CU1981/82:5 y Per , , , , , och (alla s) anser att den del av utskottets yttrande på s. 4 som börjar"delar" och slutar "motion 696 (s)" bortlyda; I motionen tas upp ett förslag som förts fram avbostadsstyrelsen i anslagsframställning för /83. Styrelsen anförsom motiv för sitt förslag att det skulle sfimulera en önskvärd stadsförnyelse.Dessutom torde enligt utskottets uppfattning den föreslagna vidgningen av denprioriterade sektorn inte ta i anspråk någon större del av de krediter somavses för den nu prioriterade sektorn avseende bottenlån för bostäder ochlokaler. Tvärtom har utskottet den uppfattningen att den relafivt blygsammaomfattningen av bostadsbyggandet gjort det möjligt att vidga den prioriteradesektorn på det sätt som föreslagits i motionen. I bilaga till detta betänkande ges exempel på lokaler somnu inte är belåningsbara i samband med nybyggnad. Icke belåningsbara lokaler ärbl. a. kontors- och affärshus som inte betjänar ett visst bostadsområde. Enförutsättning för att bostäder skall kunna byggas i saneringsområden är intesällan att fastigheterna också innehåller lokaler. Dessutom vill utskottet försin del anföra att bostäder och lokaler inte minst i samband med stadsförnyelseger ett område den variation som bör eftersträvas i syfte att ge den önskvärdakvaliteten i boendet. Enligt civilutskottets uppfattning bör finansutskottetföreslå att bifalla mofion 696 (s). CU1981/82:5 y 6 Bilaga Utdrag ur bostadsfinansieringsförordningen 2 Allmänna regler för lån till lokaler Utrymmensom utgör lokaler indelas i 1låneunderlagslokaler(dvs. de kan ingå i det låneunderlag som beräknas enligt 24 §) En allmän förutsättning för attlokaler skall få inräknas i låneunderlaget är att de har till ändamål att försede boende inom ett bostadsområde med varor eller tjänster. I låneunderlaget inräknas i princip endast sådana lokalersom fyller ett normalt behov av boendeservice och som i huvudsak är avsedda fördem som bor i området. Beträffande visst undantag se nedan vid 2.4. Innebörden av begreppetbostadsområde kan vara oklar vid t. ex. utbredd, osammanhängande bebyggelse.Riksdagen har i frågan uttalat (CU 1972:28) att en anknytning till begreppetgrannskapsenhet i detta sammanhang bör eftersträvas, så att lokalbelåningen"främjar de ur allmän samhällssynpunkt och för de boende mestangelägna servicebehoven, då i regel sådana som motverkar skillnader i deboendes förutsättningar och därav följande segregationstendenser". Eftersom lokaler enligt 24 § barafår ingå i låneunderlag om de är avsedda att tillhandahålla varor och tjänsteråt i huvudsak dem som bor i området är alltså en lokal icke belåningsbar om denbetjänar ett betydligt större område än grannskapsenheten. lA Icke belåningsbara lokaler Andra icke belåningsbara lokaler ärbl. a. teatrar, biografer, hotell, större simhallar eller andra störremotionslokaler, samt sådana bibliotek eller samlingslokaler som är avsedda förett större tätortsområde. Vidare skall i låneunderlag inte ingå lokaler som iförsta hand utgör arbetsplatser, t. ex. kontors- och industrilokaler, ej hellersjukvårdsinrättningar för sluten eller CU 1981/82:5 y 7 halvöppenvård, vissa kyrkolokaler och större kommersiella anläggningar samt skollokaler,som inte utgör del av en s. k. integrerad anläggning. Av24 § andra stycket punkt 3 framgår att lokal, som inte enligt huvudreglerna ärbelåningsbar, likväl får inräknas i låneunderlaget, om den är av ringaomfattning eller om eljest särskilt skäl föreligger. Som särskilt skäl fåranses bl. a. att omständigheterna utvisar att det av tekniska, fasfighetsekonomiskaeller funktionella skäl är motiverat att sådan lokal ingår i det hus för vilketlåneunderlag beräknas. Sökanden skall prestera erforderlig utredning.