yttr · G505FiU6 · 1981-12-31 00:00:00 — yttrande 1981/82:6 y överproposition 1981/82:197 om reformerad inkomstbeskattning jämte motioner har beslutatbereda finansutskottet fillfälle att yttra sig över proposition 1981/82:197 omreformerad inkomstbeskattning jämte motioner. uppehåller sig främst vid några avden föreslagna reformens samhällsekonomiska effekter. Utskottet tar också uppkostnaderna för och finansieringen av reformen. Avslutningsvis berör utskotteteffekterna på småhusmarknaden och småhusbyggandet med anledning av vad somanförs på denna punkt i den moderata parfimofionen 1981/82:2529. Utskottet harinte funnit anledning att närmare beröra de yrkanden beträffande enstakakomponenter i reformen som väckts av enskilda mofionärer med anledning avpropositionen. Enreformering av inkomstbeskattningen utgör ett centralt inslag i en ekonomiskpolitik för att återvinna balansen i den svenska ekonomin. Målen förskattepolifiken bör vara att skattesystemet skall främja ökade arbetsinsatser,sparande och inkomstutjämning samt motverka inflafion, spekulation och skattefusk.Den föreslagna reformeringen av inkomstbeskattningen innebär en kraffigsänkning av marginalskatterna. Huvuddelen av de heltidsarbetande inkomsttagarnafår en marginalskatt som inte överstiger . motverkas vissasnedvridande effekter av den nuvarande avdragsrätten genom att detskattemässiga värdet av underskottsavdragen maximeras fill avavdragsbeloppet. Vidare föresläs att inflationsskyddet i skatteskalan ändrasså att den årliga uppräkningen av den s. k. basenheten bestäms redan nu föråren 1983, 1984 och 1985. Reformenföresläs bli totalfinansierad och genomförd i tre ungefär lika stora etapper.Första etappen föreslås bli finansierad med en löneavgift på . Enligt utskottets mening är det en styrka om enskattereform av den omfattning som är aktuell kan genomföras med stöd av enbred parlamentarisk majoritet. Saknas detta stöd är det stor risk att reformenförlorar i trovärdighet och inte får den avsedda ekonomiska sfimulanseffek-ten.Hushåll och företag vågar då inte utgå från att de nya reglerna verkligen blirbestående. Det är enligt utskottet vidare värdefullt att skattepolifiken läggsfast framöver. Detta är en förutsättning för att hushållen skallkunna planera sin ekonomi och agera pä ett rationellt sätt. 1 1981/82. FiU1981/82:6 y FiU1981/82:6 y 2 utskottet erinra om att reformens uppläggning förutsätteratt såväl finansieringen som effekterna av marginalskattesänkningen beaktas iavtalsförhandlingarna på arbetsmarknaden. Även i detta avseende tordeförutsättningarna bli gynnsammare genom att en bred förankring kunnat uppnäs. Moderata samlingspartiet ansluter sig i motion 2529 fillnödvändigheten av en marginalskattesänkning men riktar stark krifik motpropositionen i praktiskt taget alla andra avseenden. Av intresse vidfinansutskottets bedömning i detta sammanhang är därvid främst följandepunkter: -Den på förhandbestämda indexuppräkningen av skiktgränserna i skatteskalan sägs leda till attreformen urholkas och att skattetrycket höjs. -Den särskildaavdragsbegränsningen sägs föra med sig en rad mycket negativa verkningar. -Reformensfinansiering sägs vara olämplig och leda till en kraftig överfinansiering. -Ett stort antalinkomsttagare, däribland många villaägare, sägs förlora på reformen. Inflationsbekämpningen måste varaett av de viktigaste målen för den ekonomiska politiken under de kommande åren.Alla krafter borde samverka mot detta mål. Utskottet finner det därförbeklaghgt och oroande att moderata samlingspartiet, i sin kritik motskattereformen så ohämmat spekulerar i en fortsatt hög inflationstakt.Utskottet vill framhålla att inflationens negativa verkningar och orättvisorgör sig gällande på mänga sätt och att det pä intet sätt bara är en eventuellurholkning av skattereformen som hotar vid en sådan utveckling. Ett inslag i skatteuppgörelsen mellan , folkpartietoch socialdemokraterna är att den automafiska indexanknytningen avskiktgränserna i skatteskalan skall ersättas meden pä förhand fastställd uppräkning, motsvarande i genomsnitt om året.Beträffande motiveringen för detta vill utskottet citera ur den departementspromemoria(Ds B 1981:16) Reformerad inkomstbeskattning som ligger till grund förpropositionen; ", dvs. , kommersärskilda förhållanden att gälla. Marginalskattesänkningen ger då avsevärdabidrag fill hushällens disponibla inkomster och detta måste med nödvändighetpåverka löneutvecklingen. Bruttoinkomsterna måste öka långsammareän de skulle göra reformen förutan. Särskilt gäller detta för de högreinkomsterna. Detta innebär i sin tur att indexuppräkningen av skatteskalanockså bör hållas på en låg nivå. Sker nämligen inte detta, utan indexuppräkningengörs i en takt som avsevärt överstiger inkomsternas ökning, kommer inkomsternaatt successivt förskjutas nedåt i skatteskalan. FiU 1981/82:6 y 3 innebäri sin tur dels att det genomsnittliga skatteuttaget sjunker och statensinkomster blir mindre, dels att inkomstfördelningen efter skatt påverkas utövervad som ligger i själva marginalskattereformen." Utskottet,som anser den återgivna argumentationen bärande, vill hävda att det saknasgrund för de långtgående påståendena i den moderata partimotionen om höjtskattetryck och urholkning av skattereformen. I ett läge där alla är ense omatt utrymmet för kostnadsstegringar i den svenska produktionen är mycket litetoch om vikten av ansvarsfulla löneavtal vore det tvärtom olämpligt att utformaskattepolitiken med utgångspunkt i ett antagande om hög inflation och storanominella inkomstökningar. Utskottet vill i detta sammanhang ta upp en oftaförbisedd effekt av avdragsreformen. Likviditeten i företagssektorn är god.Avgörande för hur dessa pengar används är den förväntade avkastningen påalternafiva placeringar. Genom kombinafionen hög marginalskatt och nuvarandeavdragsregler har hushållen blivit alltmer okänsliga för höga räntor. Ikonkurrens om det tillgängliga kreditutrymmet har hushållen därför ofta dragitdet längsta strået. Detta har lett fill att medlen har lånats ut fillkonsumtion på kredit i stället för att användas fill industriinvesteringar. Reformeninnebär att underskottsavdragens skattemässiga värde begränsas till . Dettainnebär i mänga fall en kraftigt ökad kostnad för konsumtionskrediter.Räntekänsligheten ökar. Den största effekten uppstår i de högsta inkomstlägena.Genom denna kostnadsökning minskar hushållens vilja och förmåga att ta pä sigskulder. I konkurrens om kreditutrymmet möjliggörs en relativ förskjutning tillförmän för industriinvesteringar. bör företagen vidare bli merbenägna att använda sina finansiella resurser till investeringar som gerprodukfion och sysselsättning jämfört med alternativa placeringar. Ettavståndstagande frän avdragsreformen, som sker i motion 2529, innebär således iprakfiken att man värderar konsumtion på kredit för olika ändamål högre änsysselsättningsskapande investeringar. En sådan politik kan utskottetsjälvfallet inte ansluta sig fill. Imotion 2529 förs också fram att reformen skulle ha särskilt ogynnsamma effekterpå nyföretagande och risktagande. Utskottet vill något dröja vid dettapåstående. Grundenför den framförda kritiken är att reformen bryter nuvarande symmetri iskattesystemet. Enligt motionen sjunker den förväntade avkastningen av eninvestering genom att eventuella vinster alltjämt blir beskattade i fullutsträckning medan eventuella förluster bara kompenseras . Dettapåstås hämma drivkrafterna bakom företagande och risktagande. FiU1981/82:6 y 4 Det är enligt utskottets meningvikfigt att erinra om några grundläggande drag i skattereformens utformning föratt sätta in motionens kritik i sitt rätta perspektiv. För det första ändrar reformen över huvud taget intereglerna för näringsverksamhet i aktiebolagets eller den ekonomiska föreningensform. Några försämrade villkor för nyföretagande eller risktagande är detalltså inte fråga om inom denna sektor. För det andra innebär reformen inte heller för fysiskapersoner någon ändring i fråga om avdragsrätten för kostnader inom varjeförvärvskälla. För en jordbrukare eller rörelseidkare som gör en nyinvesteringi sin verksamhet gäller alltså symmetrin på samma sätt som hitfills. Snarastkan den sägas öka, eftersom marginalskattekurvan blir mindre brant än . Skattereformens begränsning av det skattemässiga värdet avavdragen kan alltså påverka villkoren för nysatsningar endast i de fall där detrör sig om en fysisk person som har sin inkomst frän ett annat häll än deninvesteringen avser. Det krävs vidare att denna inkomst är så hög attbegränsning inträder, dvs. att den når upp över brytpunkten. Inte ens dä är detemellertid alltid sä att bristen på symmetri ökar i förhållande till dagenssystem, där ju skatten pä en viss inkomstökning i allmänhet blir större änskatteminskningen vid en lika stor inkomstminskning. Utskottet vill med det anförda inte förneka att det finnsvissa situationer där avdragsreformen kan framstå som en nackdel i det nuaktuella avseendet. Saken har emellertid i motion 2529 givits orimligaproporfioner. Utskottet har också noterat att de inslag i reformen someventuellt kan få negativa konsekvenser för seriös näringsverksamhet kommer attbli föremål för vidare utredning. Det har för , folkpartietoch socialdemokraterna hela fiden stått klart att skattereformen i sin helhetmåste finansieras på så sätt att budgetsaldot inte försämras till följd härav.I principöverenskommelsen angavs att detta skulle ske genom enhöjning av arbetsgivaravgiften eller genom införande av en vidareproduktionsfaktorskatt. I propositionen föresläs att kostnaden för (1983) täcks genom att införa en allmän löneavgift om . Ensådan avgift måste påverka utrymmet för löneökningar. Utskottet vill i sammanhangeterinra om det uttalande som gjordes i anslutning till att utredningsförslagetpresenterades. "Genomförandet av skattereformen måste mednödvändighet påverka löneutvecklingen under de år då sänkningen avmarginalskatten sker. Kravet på återhållsamhet riktar sig med särskild styrkamot höginkomsttagarna. Tillgängligt utrymme för löneförbättringar bör ihuvudsak tillfalla de inkomsttagare som i begränsad utsträckning får fördelarav de sänkta FiU1981/82:6 y 5 I överenskommelsen förutsätts attarbetsmarknadens parter visar sig beredda att verka för en sådan inriktning avlönepolitiken. Om löneutvecklingen i praktiken avviker frän denna inriktningkan stegen i marginalskattesänkningen mi föremål föromprövning." Utskottet delar den uppfattning som kommer till uttryck iuttalandet. En höjning av arbetsgivaravgiften motsvararungefär av de totala lönekostnaderna. Kostnaderna för reformens förstasteg (1983) enligt proposifionen resp. i motion 2529 beräknas till följandebelopp. Kostnader för skatteomläggning för är 1983 räknati pris- och lönenivå. Sänkta skattesatser m. m. Slopat avdrag för frivilliga periodiska Schablonavdrag (av inkomsten, högst Höjd skattesats (från mellan 1 och 4 basenheter) Löneavgiften om beräknasmotsvara 5 700 milj. kr. brutto i ökade inkomster. Det tillgängliga löneutrymmetminskar emellertid genom avgiftshöjningen. Detta minskar underlaget förinkomstskatter och arbetsgivaravgifter. Nettoeffekten på totala inkomsterna avlöneavgiften kan beräknas till 2 800 milj. kr. Därmed blir reformentotalfinansierad. I motion 2529 föreslås en skatteomläggning som för 1983beräknas kosta 2 740 milj. kr. Kostnaderna för att sänka marginalskatternautöver regeringens förslag uppgår till 70 milj. kr. och faller påskattskyldiga med inkomster . förordar dessutom attnuvarande system för indexreglering av skatteskalorna bibehålls, vilket enligtderas uppfattning innebär en budgetförsvagning med ca 1 500 milj. krjämfört med propositionen. Det i propositionen, föreslagna finansieringssättetavvisas. I stället föreslås finansiering ske dels genom att hänsyn tas till denautomatiska inkomstförstärkning som följer av att den särskildaskatteredukfionen har slopats, dels genom vissa utgiftsnedskärningar. Utskottet ställer sig av flera skäl kritiskt mot detsynsätt i finansieringsfrågan som kommer till uttryck i motionen. Denautomatiska inkomstförstärkning som följer av att den särskildaskattereduktionen har slopats är kraftigt överskattad i mofionen. Av störrebetydelse är emellerfid att FiU1981/82:6 y 6 beslutet om att slopa den särskilda skattereduktionenfattades av och att inkomsteffekterna härav harbeaktats såväl i budget' och kompletteringspropositionerna som i de olikaparfimotioner som har väckts med anledning av dessa. Det är därför enligtutskottets mening felaktigt att nu åberopa denna åtgärd som enfinansieringskälla i samband med skattereformen. Återstående kostnad uppges i motionen till 1 300 milj. kr.Denna skall enligt motionärerna täckas genom utgiftsnedskärningar. Någrakonkreta förslag till sådana lämnas emellertid inte i motionen. Det uppgesendast att hälften av kostnaden förutses bli täckt genom icke närmarespecificerade nedskärningar av utgifter för sysselsättningsändamäl och förindustristödet. Redan det förhållandet att utgiftsnedskärningarna är avengångskaraktär gör att de inte rimligen kan åberopas som finansieringsmetodför en varakfig skattereform. Den sistnämnda besparingen måste enligt utskottetsmening ifrågasättas också av det skälet att den förutsätts ske i förhällandetill ett regeringsförslag som inte föreligger utan väntas bli framlagt försthösten . Sammantaget innebär förslagen i mofionen att man förordaren inkomstförsvagning med (2 740 -I- 1 500 =) 4 240 milj. kr. för år 1983genom att konkreta finansieringsförslag inte anges. Enligt utskottets mening ärdet oförsvarligt att i rådande statsfinansiella läge förorda en sådanförsvagning av statsbudgeten. Effekter på fastighetsmarknaden och småhusbyggandet I mofion 2529 hävdas attskattereformens särskilda avdragsbegränsning har inneburit ett kraffigtprisfall på villamarknaden, som gjort att mänga människor förlorat det kapitalde satsat. Vidare påstås att produkfionen av småhus av samma anledning sjunkit,vilket skapat sysselsättningssvårigheter inom byggnadsindustrin. Det är i och för sig rikfigt att villapriserna realt setthar fallit, att småhusproduktionen har gått ned och att detta inneburitsysselsättningssvä-righeter inom branschen. Det kan också, i samband medavyttring under senare fid, ha förekommit förluster av kontanfinsatser. vänder sig bestämt mot det kategoriska påståendet i motionen attdetta beror på den avdragsbegränsning som ingår i den föreslagnaskattereformen. Fastighetspriserna steg kraftigt under framför allt senaredelen av . skedde en uppbromsning som mot slutet av åretövergick i stagnation. Först nu i vår har på sina håll en svag tendens tillprisökningar kunnat förmärkas. Fasfighetsmarknaden har således kännetecknatsav efi betydande realt prisfall . Den avdragsbegränsning som ingår i skattereformen blevkänd först . Den kan således knappast ha orsakat stagnationen påfastighetsmarknaden . Orsaken härtill och till det prisfall somskett får FiU1981/82:6 y 7 enligt utskottet i allt väsentligt fillskrivas helt andrafaktorer. Sädana faktorer bedömer utskottet vara den kraftigt höjda räntenivånhösten 1979 samt de successivt allt högre driftkostnaderna och då främstuppvärmningskostnaderna. Även begränsningar av ränte- och bostadsbidragen, desjunkande reallönerna, ökade pendlingskostnader samt 1981 årsfastighetstaxering torde ha bidragit till prisfallet. Boendekostnaden för egna hem ökar genom reformen eftersomkapitalkostnaden efter skatt sfiger. Men kostnadsökningarna beror bara fill enmindre del på avdragsbegränsningen. För alla med inkomster under brytpunkten ärkostnadsökningen helt hänförlig fill marginalskattesänkningen. Även för mångapersoner med inkomster över brytpunkten beror fördyringen i huvudsak på desänkta marginalskatterna. För en person med . i inkomst och 30 000kr. i underskottsavdrag föranleds t. ex. endast ca . avavdragsbegränsningen av en total ökning av boendekostnaden om drygt 6 200 kr.Återstående drygt 5 800 kir. beror på marginalskattesänkningen. Förslaget imoderata samlingsparfiets partimotion leder i detta fall fill en lika stor totalboendekostnadsökning. Skillnaden är att kostnadsökningen i det senare falletuteslutande beror pä sänkt marginalskatt. Utskottet vill i sammanhanget nämna att de beräkningar somutförts av ekonomiska sekretariat, och som åberopas i motion 2529,också visar att det är marginalskattesänkningen som för flertalet småhusägareger den stora effekten. För tydlighets skull vill utskottet påpeka att när det härtalas om höjda kapitalkostnader till följd av en marginalskattesänkning säavses inte därmed att de boende behöver betala mer, utan endast att de gårmiste om motsvarande inkomstskattelättnad. I den män fastighetspriserna påverkas genom reformen ärdetta enligt utskottet således i huvudsak en följd av marginalskattesänkningen.Utskottet noterar att moderata samlingspartiet vill gå längre i detta avseendeän vad som föreslås i propositionen. Även nedgången i småhusbyggandet får enligt utskottet iallt väsentligt tillskrivas andra faktorer än skattereformen. Till de tidigareangivna faktorerna bakom kostnadsökningarna måste emellertid här läggas ytterligareen omständighet av stor betydelse, nämligen de starkt stegradebyggnadskostnaderna. Produktionskostnaderna för småhus har mer änfördubblats. När det gäller större villor kan reformen innebära ett minskatbyggande. En sådan utveckling ser emellertid utskottet inte som något negativt.Tvärtom bör småhusbyggandet, av bl. a. samhällsekonomiska och energipolitiskaskäl, mer än tidigare inriktas mot mindre enheter. Det är troligt att skattereformenbidrar fill en sådan förskjutning i bostadsbyggandets sammansättning. I motion 1981/82:2532 av m. fl. (vpk) yrkasavslag på hela skattereformen utom vad gäller begränsning av underskottsavdragen. FiU 1981/82:6 y 8 Motionärernaföreslår i stället en skattereform innebärande sänkt kommunalskatt, skärptprogressivitet i skatteskalan och slopande av mervärdeskatt på vikfigalivsmedel. Förslagen skall finansieras genom införande av produktionsskatt,skärpt beskattning av kapitalvinster, bolagsvinster, förmögenheter ochrealisationsvinster, minskningar av vissa avdrag och omsättningsskatt päbörshandeln. anfört utgör marginalskattesänkningen ett centralt inslag i en politikför att återställa den ekonomiska balansen. Utskottet ställer sig därförbestämt avvisande till en skattepolitik som skulle innebära en skärpning avprogressiviteten. Med denna grundläggande skillnad i inställning till hurskattepolitiken bör utformas finner inte utskottet anledning att närmare bemötamotionärernas invändningar till förslagen i propositionen och inte heller attta upp de i motionen framförda enskilda skatteförslagen till närmaregranskning. Motionärerna visar enligt utskottet total oförståelse för deekonomiska problem som vårt land står inför. Utskottet vill därför för sin delavstyrka ett bifall till motion 2532. I propositionen föreslås att möjligheterna slopasatt proportionellt variera skatteuttaget. Något mofionsyrkande med anledning avförslaget har inte väckts. I lagtexten där denna möjlighet regleras användsbegreppet grundbelopp. Denna benämning kommer genom den föreslagna reformen attanvändas på annat sätt. I propositionen föresläs att begreppet med hittillsvarandeinnebörd slopas. Möjligheten att fillfälligt variera skatteuttaget bortfallerdärmed. Budgetutredningenföreslog att skattesystemet i högre grad än fidigare skulle användas istabiliseringspohtiskt syfte. a. föreslog man att uttagsprocenten för denpreliminära inkomstskatten skulle kunna varieras med exempelvis underlöpande år. Detta avstyrktes av med motiveringen att möjlighetenfanns att i stället variera det fastställda procenttalet förgrundbeloppet. Denna möjlighet har emellerfid inte utnyttjats. En proporfionelländring av skatten kan dessutom åstadkommas på annat sätt. Utskottet har därförinte något att invända mot den föreslagna ändringen. FiU1981/82:6 y 9 Närvarande: (), (), (), (), (), (), AnitaGradin (s), (), (), (), MonaS:t Cyr (), (), () och (). , och MonaS:t Cyr (alla m) anser att den del av utskottets yttrande som på s. 1 börjarmed "En reformering" och på s. 7 slutar med "bostadsbyggandetssammansätttning" bort ha följande lydelse: En reformering avinkomstbeskattningen utgör ett centralt inslag i en ekonomisk politik för attåtervinna balansen i den svenska ekonomin. Målen för skattepolifiken bör varaatt skattesystemet skall främja ökade arbetsinsatser, sparande ochinkomstutjämning samt motverka inflation, spekulation och skattefusk. Ur dessa synpunkter är den sänkning av marginalskatternasom föreslagits i propositionen av central betydelse. Utskottet ansluter sigdärför till grundtanken bakom detta förslag. Detta så mycket lättare sommoderata samlingsparfiet under mänga år haft en sådan reform på sitt program.Man kan dock med beklagande notera att proposifionen på två punkter frångår denöverenskommelse som förelåg i själva utformningen avmarginalskatterna mellan de tre dåvarande regeringspartierna. Man har sålunda idet nu föreliggande förslaget dels sänkt brytpunkten för marginalskattesänkningen,dels höjt taket för marginalskatterna till 75/. Därtill kommer att reformenförsenas med åtminstone ett är. En bedömning av den föreslagna skattereformen kan dockinte inskränkas till frågan om marginalskatternas sänkning utan man måste ävenanalysera de ekonomiska konsekvenserna för medborgarna av finansieringen,urholkningen av indexregleringen samt avdragsbegränsningen. En sådan analyssaknas nästan helt i propositionen. Som framgår av tabell 4 i motionen2529 skulle de direkta kostnaderna för marginalskattesänkningen uppgå till 3410 milj. kr. under det att motsvarande siffra enligt motion blir3 930 milj. kr. Om man därefter tar hänsyn till föreslagna ändringar iskattelagarna skulle det återstå att finansiera 2 920 milj. kr. resp. 2 740milj. Med hänsyn till landets och speciellt statens ekonomiskasituation är det nödvändigt att denna inkomstsänkning totalfinansieras. Dettakan ske på i princip tre olika sätt. FiU1981/82:6 y 10 1)Självfinansieringgenom ökning av skatteunderlaget. 2)Minskning avstatens utgifter, 3)Höjning avandra skatter eller avgifter. kommer en marginalskattereform enligt utskottetsuppfattning att betala sig själv. Reformens syfte är ju att öka utbudet avarbete och därmed också öka skatteunderlaget, dvs, de inkomster på vilkaskatteuttaget beräknas. Det är dock inte realistiskt att räkna med att effekternaav sfimulansen inträder . Marginalskattesänkningar måste därförövergångsvis kompenseras med beparingar på statsbudgetens utgiftssida ellerhöjningar av andra skatter eller avgifter. Detta är särskilt nödvändigt i ensituation med ett mycket stort budgetunderskott. I första hand bör strävan varaatt den övergångsvisa kompensationen skall ske genom besparingar. Det är enprincip som också regeringen bekände sig till, när den skullekompensera inkomstbortfall till följd av den sänkta momsen. Utskottet konstaterar att moderata samlingsparfietfidigare i motion 2018 framlagt förslag om besparingar som sammantagnaöverskrider regeringens förslag med ca . De utgiftsnedskärningar som tidigare förordats av moderatasamlingspartiet har emellertid i första hand syftat fill att förbättra denstatsfinansiella situationen. Ytterligare utgiftsnedskärningar är nödvändigaför att kunna finansiera marginalskattesänkningen 1983. Förslag till ytterligare besparingar /83,som kan minska statsutgifterna , har lagts fram i denmoderata parfimo-tionen med anledning av kompletteringspropositionen, vartillskall komma förslag under höstriksdagen om minskning av bl. a. det fortsattaindustristödet. Härigenom uppstår full kostnadstäckning förmarginalskattesänk ningen för . Vad gäller den hälft av 1983 som faller på budgetåret1983/84 saknas möjlighet att ta ställning till vilka ytterligareutgiftsnedskärningar som är möjliga och lämpliga för att uppnå en ansvarsfullfinansiering. Det får avgöras i samband med utarbetandet av 1983 årsbudgetproposifion.