yttr · G505KU1 · 1981-12-31 00:00:00 — yttrande 1981/82:1 y över motion 1980/81:1810 om undanröjande av viss oklarhetrörande medbestämmandelagens tillämpningsområde har begärtyttrande av över motion 1980/81:1810 av . (c, s, m, fp). I motionen hemställs att hos regeringenanhåller om utredning i syfte att undanröja oklarheter i förhållandet mellantryckfrihetsförordningen (TF) och 2 § lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet (MBL). Gällande regler m. m, 2 § MBL har följande lydelse:Arbetsgivares verksamhet som är av religiös, vetenskaplig, konstnärlig ellerannan ideell natur eller som har kooperativt, fackligt, politiskt eller annatopinionsbildande ändamål undantages från lagens tillämpningsområde såvittavser verksamhetens mål och inriktning. I förarbetena till arbetsrättsreform (prop.1975/76:105 och InU 1975/76:45) kommenteras innebörden av 2 § MBLförhållandevis ingående. I den allmänna motiveringen i propositionen gjordedepartementschefen följande uttalande i frågan (bil. 1 s. 209 f.): finnerjag det vara av grundläggande betydelse för den arbetsrättsliga lagstiftning,som har till främsta syfte att bredda och förstärka arbetstagarnas inflytande iarbetslivet, att tillämpningsområdet för sådana medel förarbetstagarinflytande som fackliga förhandlingar och kollektivavtal blirvidsträckt. I jämförelse med gällande rätt är det framför allt viktigt attklart slå fast att även frågor, som gäller företagets skötsel och utveckling,skall kunna göras till föremål för förhandlingar och kollekfivavtal.Lagstiftningen bör bygga på tanken att arbetstagarna lika väl som arbetsgivarenär beroende av hur verksamheten bedrivs och att de därför skall varaberättigade att påverka verksamheten även i stort. Detta inflytande skallutövas i förhandlingar och i andra former som bestäms i kollektivavtal. Det finns emellertid anledning att här erinra om enväsentlig aspekt som jag redan har berört i samband med att jag inledningsvisbehandlade frågan om den här aktuella lagstiftningens fillämpningsområde. Somjag då framhöll finns det i vissa kategorier av verksamhet ett beslutsområde,som bör vara förbehållet överväganden och beslut i andra former och i andrabeslutsorgan än sådana som bestäms av arbetsgivare och arbetstagare i dessaegenskaper. Jag tänker här på sådana allmänna niiålsättningsfrågor som denparfipolitiska inriktningen hos tidningar eller andra opinionsbildande organ,tackliga målsättningar hos organisationer på arbetsmarknaden, verksamhetens 1 1981/82, 4 saml. KU 1981/82:1y KU1981/82:1 y 2 allmänna inriktning i religiösa, vetenskaphga,konstnärliga eller andra ideella organisationer eller samfund, målsättningar avannan än företagsekonomisk innebörd i folkrörelseföretag eller kooperativaföretag etc. Beslut om formulering och fastställande av de ideella eller eljestsärskilda målen för arbetsgivarens verksamhet bör i sådana fall få fattas i deformer som har tillämpats . I många hithörande fall, sannolikt de allraflesta, fattas besluten i en demokratiskt uppbyggd beslutsprocess och fallenhar då gemensamt att de anställda som grupp inte bör ha något företräde attframför andra få inverka på besluten. Som jag redan närmare utvecklat är det självfallet intelätt att genom en allmän beskrivning bestämma den gräns för lagenstillämpningsområde som jag här åsyftar. Det är i stor utsträckning nödvändigtatt överlåta åt rättstillämpningen att från fall fill fall bedöma hur gränsenskall dras. Specialmotiveringen till stadgandethar följande innehåll (bil. 1 s. 328 ff.): Som framgår av vad som sagts under1 § skall till förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, och därmedtill lagens tillämpningsområde, räknas även frågor som rör bedrivandet avarbetsgivarens verksamhet i stort och överhuvud frågor som kan sägas gällainriktningen och ledningen av verksamheten. Detta medför bl. a. attmedbestämmandelagens regler om förhandlingsrätt och om kollektivavtal kommeratt gälla frågor inom denna vida ram. På vissa områden och inom vissa särskildaslag av verkamheter kan dock lagens regler om förhandlingar inte sträckas sälångt. När det gäller den offentliga sektorn kräver hänsynen tillden politiska demokratin och fill den offentliga verksamhetens uppgift att tjänasamhällsintresset särskilda överväganden vad gäller arbetstagarnas inflytande.Denna fråga behandlas i ett annat sammanhang. Men det finns liknande problem även utanför den offentligasektorn. Även där finns det åtskilliga verksamheter som får sin inriktning ochsina mål bestämda i former som ligger den politiska demokrafin nära. Sådanaexempel är politiska, fackliga, religiösa, kulturella och välgörande organisationeroch samfund, där det regelmässigt finns ett demokratiskt inflytande öververksamheten. Detsamma gäller inom konsumentkooperationen och inom andramedlemsägda företag. I fall av denna art skulle ett arbetstagarinflytande, somomfattade även verksamhetens mål och inriktning, komma i kollision med andrademokratiska intressen. Den motsättningen bör i princip lösas så attarbetstagarinflytandet inte tillåts sträcka sig över frågor om mål ochinriktning som avgörs på annan demokratisk väg. Företag med opinionsbildandeverksamhet, såsom press, radio och television, erbjuder också exempel på verksamheterdär det av hänsyn till andra intressen än arbetstagarnas bör göras enavgränsning av tillämpningsområdet för medbestämmandelagens regler. Men även i fall där det inte kan sägas, att andrademokratiska beslutandeformer bör vinna försteg framför arbetstagarinflytandeteller att viktiga hänsyn till utomståendes intressen kräver en begränsning avmedbestämmanderätten för arbetstagarna, kan det under särskilda förutsättningarte sig berättigat att göra en begränsning av lagens tillämpningsområde. Det ärnär företag eller andra enskilda arbetsgivare bedriver ideell eller annanjämförlig verksamhet. Men begränsningen i lagen gäller här liksom i de tidigarefallen endast frågor om mål och inriktning av verksamheten. I storadrag kan från fall till fall sägas hur långt man bör sträcka principen KU1981/82:1 y 3 att frågorna om mål och inriktning för en verksamhet börvara förbehållen andra demokratiska beslutsformer. Detsamma gäller i stora draggränsdragningen i fråga om verksamhetsinriktningen hos pressen och i andraföretag med opinionsbildande syfte. Att man t. ex. utgår från att lagen intebör grunda rätt till medbestämmande för arbetstagarna i fråga om fastställandetav en dagstidnings politiska inriktning, innebär inte någon inskränkning närdet gäller beslut som rör ett tidningsföretags ledning och verksamhet i övrigt.Att sådana frågor bör i samma mån som i andra företag vara underkastade lagensmedbestämmanderättsregler synes klart. Gränsdragningen i medbestämmandelagen blir emellertidförhållandevis allmänt formulerad. De regler som har upptagits i 2 § bygger påatt gränsdragningen får i de enskilda fallen utföras i enlighet med detallmänna synsätt som ligger bakom paragrafen och som beskrivits i detföregående. Enligt 2 § undantages från lagens tillämpningsområde arbetsgivaresverksamhet som är av religiös, vetenskaplig, konstnärlig eller annan ideellnatur eller som har kooperativt, fackligt, politiskt eller annatopinionsbildande ändamål, såvitt avser verksamhetens mål och inriktning. Syftet med denna avfattning av paragrafen är till enbörjan att fastslå vilka slag av verksamheter som berörs av undantagsregeln.Uppräkningen är dock inte uttömmande. Även andra jämförbara verksamheter kankomma i fråga. Paragrafen skall vidare förstås så att det enbart är frågor somomedelbart hänger samman med verksamhetens särart som blir undantagna. Med paragrafen avses främst att undanta från lagenstillämpningsområde frågor som rör fastställandet av riktlinjerna förarbetsgivarens verksamhet och som i den meningen gäller verksamhetens mål ochinriktning, t. ex. att en tidning skall ha en viss politisk hållning. Därjämteundantas sådana beslut rörande genomförandet av verksamheten som kan sägas varaomedelbart beroende av den fastställda målsättningen. Med denna metod för avgränsningen får de anställda hos ettpolitiskt parti inte i den egenskapen göra anspråk på medbestämmanderätt överpartiets politik, och motsvarande gäller för de anställda hos en facklig organisationeller en näringslivsorganisation eller annan intressesammanslutning. Religiösaeller kulturella sammanslutningar eller institutioner är inte skyldiga attförhandla om arten av den verksamhet som skall bedrivas, så länge det kan medfog sägas att valet härvidlag mellan olika alternativ är direkt beroende avverksamhetens särart. Press och radio och andra jämförbara företag kanfastställa inriktningen av sin opinionsbildande verksamhet utan ett på lagengrundat inflytande från de anställdas sida. När det gäller återkommande beslut som rör mål ochinriktning för verksamheten måste en gränsdragning göras från fall till fall.Inte sällan kan här uppkomma en nära anknytning till frågor som det kan te sigberättigat att arbetstagarna får inflytande över. Tänker man sig t. ex. frågorom personalpolitiken inom ett tidningsföretag kan en gränsdragning exempelvisböra göras så, att utseende av chefredaktör blir en fråga som inte ligger inomlagens tillämpningsområde medan andra rekryteringsfrågor gör det. Enligt 2 § skall ifrågavarande arbetsgivares verksamhet ide delar som avses med paragrafen undantas från lagens tillämpningsområde.Detta innebär att ingen av lagens regler blir tillämplig på det undantagnaområdet. Anspråk kan inte med stöd av lagen ställas på förhandlingar eller ominformation om sådan del av arbetsgivarens verksamhet som inte faller inomlagens tillämpningsområde. Kollektivavtal med verkningar enligt lagen kan inteheller träffas om frågor som hör till det undantagna området. I och för sig KU1981/82:1 y 4 finns det däremot inte några hinder mot att avtal träffasutan lagens stöd mellan arbetsgivare och arbetstagarorganisation, t. ex. omrätt till information eller till överläggningar i fråga som hör till detundantagna området. Överenskommelser av den typen föreligger redan nu och lagenrubbar inte möjligheten att behålla sådana avtal och ingå nya. I sitt yttrande till dåvarandeinrikesutskottet över arbetsreformsproposi-tionen tog konstitutionsutskottetupp frågan om massmediernas ställning i medbestämmandelagsfiftningen. Utskottetanförde därvid följande (InU 1975/76:45 s. 81): Som inledningsvis nämnts har frånden föreslagna medbestämmandelagens tillämpningsområde undantagits ideell och opinionsbildandeverksamhet såvitt gäller verksamhetens mål och inriktning. Mot bakgrund avkonsfitutionsutskottets uppgift att bereda ärenden på tryckfrihetens, opinionsbildningensoch massmediernas område vill utskottet avslutningsvis beröra propositionensförslag i detta avseende. Det angivna undantaget får bl. a. avseende påmassmedieföretagen. Enligt utskottet är det värdefullt att t. ex. fidningarnassärställning som opinionsbildande organ på detta sätt särskilt skalluppmärksammas. Som anförs i propositionen är det sålunda enligt utskottetväsentligt att kollektivavtalsreglering inte skall få förekomma beträffandetidningsföretagens riktlinjer och målsättningar. Detta innebär bl. a. atttidningsföretagen själva - i likhet med vad som gällt - utser ansvarigutgivare, chefredaktör och övriga medarbetare som skall tillse att denfastställda målsättningen följes. Genom TF:s regelsystem harsärskilda garantier skapats för rätten att trycka och sprida tryckta skrifter.I 4 kap. 1 § TF ges varje svensk medborgare eller svensk juridisk person rättatt själv eller med biträde av andra genom tryckpress framställa tryckalster.Enligt 5 kap. 3 § skall utgivare av periodisk skrift utses av dess ägare.Uppdraget att vara utgivare skall innefatta befogenhet att öva inseende överskriftens utgivning och bestämma över dess innehåll "så att intet däri fårinföras mot utgivarens vilja". I stadgandet tilläggs att inskränkning iden befogenhet som sålunda tillkommer utgivaren är utan verkan. Utgivarensbefogenheter motsvaras av hans exklusiva ansvar - såväl juridiskt som etiskt -för den periodiska skriftens innehåll. Den mest aktuella kommentaren till 5 kap. 3 § TF finns iPetrén-Ragne-malm grundlagar, utgiven . Där anförs bl. ------- Kravet på ovillkorlig bestämmanderätt överperiodisk skrifts innehåll avser attförebygga bulvanförhållanden. Utgivarens ansvar övergår på ägaren, om utgivaren kan visa att skriftens utgivning och tryckning skett mot hans uttryckliga förbud. Utgivarens kvalificerade redaktionella ställning behöver dock icke innebära, att han personligen är chef- eller huvudredak tör. Av praktiska skäl kan svårigheter föreligga för utgivaren att i varjedetalj utöva sin befogenhet. Observeras kan den ej ovanliga ordningen att två eller flera självständiga tidningar med skilda utgivare samtrycker, dvs. låter vissa sidor av tidningarna vara gemensamma, medan övriga redigeras särskilt. Vanligen kan då endast en av utgivarna ha något reellt inflytande över redigeringen av de gemensamma partierna. KU1981/82:1 y 5 princip suveränt över innehållet i skriften såväl positivtsom negativt. Han är icke skyldig att motivera sin ståndpunkt att vägra intagavisst erbjudet material. Då utgivarens frihet att bestämma över innehållet ärgrundlagsfäst, kan icke utgivaren med stöd av exempelvismarknadsföringslagstiftning eller lagstiftning om fackligt medbestämmandeåläggas att införa visst material. Arbetsdomstolen har hittillsbehandlat ett mål beträffande medbestämmandelagens fillämpning påmassmedieområdet. Frågan gällde här att en fidnings förstasida ändrats från attvara en ren annonssida till att innehålla redaktionell text och bilder. I domden (nr 22/81) fann arbetsdomstolen att beslutet om ändringeninte hade avsett verksamhetens mål och inriktning och att beslutet därför intevar undantaget från medbestämmandelagens tillämpningsområde enligt 2 § i lagen.Det hade därför enligt arbetsdomstolen ålegat tidningsföretaget att tainitiativ till primär förhandling enligt 11 § medbestämmandelagen innanföretaget beslutade om ändring av förstasidan. I domen anförs bl. (s. 11)att tryckfrihetsförordningens regler om befogenhet för ansvarig utgivare attbestämma över tidnings innehåll inte i och för sig medför att hans beslut är imotsvarande mån undandragna medbestämmandelagen. Remissyttranden i anledning av motionen Följande instanser har efter remissfrån arbetsmarknadsutskottet yttrat sig över mofionen: Arbetsdomstolen, Sveahovrätt, (juridiska fakultetsnämnden). , , Factu - Föreningen svensk fackpress, . i , ,. , och CentralorganisationenSACO/SR. Av dessa har , (juridiskafakultetsnämnden). , Factu - Föreningensvensk fackpress, A-pressens samorganisation, LO och /SR biträttmofionsförslaget om en utredning i enlighet med motionens förslag.Arbetsdomstolen, , , ,och har uttryckttveksamhet eller ställt sig negafiva till behovet av en utredning. KU 1981/82:1 y 6 Den förhandlingsskyldighet som allmänt enligtmedbestämmandelagen åligger arbetsgivare omfattar enligt 2 § i lagen intearbetsgivare vars verksamhet är av religiös, vetenskaplig, konstnärlig ellerannan ideell natur eller som har kooperativt, fackligt, politiskt eller annatopinionsbildande ändamål när det är fråga om verksamhetens mål och inriktning.Att genom motivuttalanden helt klargöra vad som faller inom verksamhetens måloch inriktning låter sig enligt utskottets mening knappast göras. Som uttaladesi propositionen fill arbetsrättsreformen (1975/76:105 s. 210 och 239) måste deti stor utsträckning överlåtas åt rättsfillämpningen att från fall till fallbedöma hur gränsen skall dras. Iförarbetena till arbetsrättsreformen har inte blivit närmare belyst hur dennalagstiftning förhåller sig till den grundlagsskyddade tryckfriheten, som såvittnu är i fråga bl. a. innebär att uppdraget att vara utgivare för en periodiskskrift skall innefatta befogenhet att öva inseende över skriftens utgivning ochbestämma över dess innehåll "så att intet däri får införas mot utgivarensvilja". I stadgandet tilläggs, att inskränkning i den befogenhet somsålunda tillkommer utgivaren är utan verkan (5 kap. 3 § TF). Utgivarensbefogenheter motsvaras av hans exklusiva ansvar - såväl juridiskt som etiskt -för den periodiska skriftens innehåll. Av remissinstanserna har flertalet instämt i eller intemotsatt sig att en utredning kommer till stånd medan övriga ansett att det intefanns behov att utreda frågan. Till den sistnämnda gruppen hör arbetsdomstolen,som i sin dom 1981 nr 22 framhållit att tryckfrihetsförordningens regler ombefogenhet för ansvarige utgivaren att bestämma över tidningens innehåll i ochför sig inte medför att hans beslut i motsvarande mån blir undantagnamedbestämmandelagen. Medhänsyn till att det i motionen aktualiserade problemet inte blivit närmarebelyst i förarbetena till arbetsrättsreform och att viss oklarhetförefaller råda på området anser utskottet att det kan finnas anledning attutreda frågan närmare. Det får enligt utskottets mening ankomma på regeringenatt bestämma under vilka former detta skall ske. Närvarande:Hilding (), (), (), (), Per (), (), (), Wivi-AnneCederqvist (s), i (m), (), BengtKindbom (c), (), (), () ochAnnika ().