yttr · G505FiU4 · 1981-12-31 00:00:00 — Ansträngningarna under 1980-taIetmåste i betydande utsträckning inriktas på att förbättra statsfinanserna, ökadet totala sparandet och tillgodose industrins behov av riskvilligt kapital. Den första borgerhgatrepartiregeringen införde 1978 ett nytt, skattepremierat sparande, det s. k.skattesparandet. Sparandet kan ske dels på bank (skattesparkonton), dels isärskilda aktiesparfonder (skattefondkonton). Skattelättnaden i systemet medges i form av avdrag fränden slutliga skatten, sparskattereduktion, med viss procent av de belopp somunder inkomståret satts in pä skattesparkonto eller skattefondkonto.Skattefond-kontot är ett uppsamlingskonto för medel som successivt omvandlastill andelar i speciella aktiesparfonder. FIU1981/82:4 y II Enligt de ursprungliga reglernamedgavs skattereduktion av ett sparat belopp av högst 4 800 kr.per är. Reglerna för sparande pä skattefondkonto har sedermera ändrats. 1981 medges avdrag av högst . Vidare öppnades möjlighet för anställda i ett företag eller inom en koncern attspara i en akfiesparfond som uteslutande placerar sparandet i värdepapper i detegna företaget eller koncernen. En förmån utöver skattereduktionen är attavkastningen av sparandet är helt skattefri. En förutsättning för skattelättnadernaär att sparandet binds utöver spararet. Socialdemokraterna motsatte sig införandet avskattesparandet och har yrkat avslag på de utvidgningar som har genomförts. partimotion (1980/81:2062) med anledning av regeringensbesparingsproposition yrkades att skattesparandet skulle avskaffas.I en parfimotion 1981/82:1691 yrkar socialdemokraterna ånyo att skattesparandetskall avskaffas. Skattesparandet och sparandets utveckling Syftet med skattesparandet varenligt det ursprungliga regeringsförslaget att öka det totala sparandet iekonomin. Socialdemokraterna ifrågasatte dä om systemet verkligen skulle kommaatt få denna effekt. Det är nu möjligt att konstatera att dessa farhågorbesannats. Sparkvoten' i hela ekonomin har halveratsi förhållande till den nivå pä som gällde frän början av1960-talet till 1976. reduceras sparkvoten ytterligare nivå av . Ser man till hushållens sparandesom andel av de disponibla inkomsterna sä minskar detta markant och1982, dvs. under de år då skattesparandet och i synnerhet skattefondsparandetökat i omfattning. Dessa omständigheter pekar på att andelen nysparande inomramen för skattesparandet utöver det sparande som ändå skulle ha kommit tillstånd är mycket begränsat. Den absoluta merparten av insättningarna påskattespar-resp. skattefondkonton torde utgöras av överföringar från andrakonton. Detta bekräftas också av den s. k. omnibusundersökning i SCB regi våren1981 som genomförts på initiativ av sparbankerna och som visar att omskattesparandet skulle upphöra hälften av hushållen skulle spara lika mycketändå. En tredjedel av hushållen skulle spara en del och låta resten gå tilllöpande utgifter. En för systemet mycket positiv bedömning av dessa svar är attendast omkring en tredjedel av sparandet i systemet skulle vara stimulerat avskattelättnaderna. Denna omständighet är av stor betydelse för att bedöma deeffektiva kostnaderna för dessa sparstimulanser. FiU1981/82:4 y 12 Lönspardelegationen har sedan långtid tillbaka i uppdrag att bl. a. göra en utvärdering av skattesparandetseffekter på nysparandet, publicerade delegationen enundersökning som utförts av på delegationens uppdrag,1 uppdraget ingick att undersöka skattespararnas resp, icke-skattespararnas socio-ekonomiskaprofil dvs, ålder, civilstånd, inkomst etc. samt att jämföra skillnader iförmögenhetsförändring mellan skattesparare och icke-skattesparare. Kartläggningen bygger pä data från de av SCB årligengenomförda inkomstfördelningsundersökningarna och gäller tidsperioden och1979. Undersökningen avser således ett tämligen föråldrat material och omfattarinte den kraftiga expansion av skattefondsparandet som inträffade i början av1981. Kartläggningen bekräftar emellerfid de invändningarbeträffande skattesparandets förmåga att stimulera till verkligt nysparandemed en rimlig fördelningsmässig profil som framförts frän socialdemokratiskthäll. Den visar nämligen att skattesparhushällen /79 hade enhögre inkomst än andra hushåll och att de innehade störreförmögenhetstillgängar än icke skattesparare. Undersökningen tyder på attskattesparandet var vanligast bland sådana hushåll som traditionellt har en högsparbenägenhet. Det framgår vidare av undersökningen att skattesparhushällenunder 1979 hade ett betydande finansiellt sparande, dvs. de ökade sinfinansiella förmögenhet. Övriga hushälls finansiella förmögenhet minskade undersamma period. I sin argumentafion för skattefondsparandet har regeringenunder senare tid hävdat att det för att bedöma nyttan av systemet inte äravgörande huruvida en nettospareffekt uppnås. Det väsentliga anges numera varaatt systemet bidrar till att ge ett fillskott av riskkapital. Denna omsvängningi argumentationen är i och för sig anmärkningsvärd. Utskottet bestrider inte pänågot sätt behovet av ytterligare riskvilligt kapital. Men enligt utskottetsmening finns det lämpligare och för samhället billigare metoder att åstadkommadetta än genom skattesparandet. Därtill kommer att inte ens denna senaste argumentationför systemet har stöd i verkligheten. Detta framgår av den närmare analys avin- och utflödet av kapital till börsbolagen, som gjorts av en för LO och SAPgemensam arbetsgrupp. Denna sammanfattar sina resultat pä följande sätt: Låt oss till slut sammanställa allasiffrorna och deras fördelning på olika typer av företag. Också utdelningarna kan fördelas mellan produktionsföretagoch transaktionsföretag. FiU1981/82:4 y 13 Det totala in- och utflödet avpengar till och från resp. sektor framgår av tabellen. Nettoutflödet från börsföretagssektorn i Sverige1981, Mkr Nyemission -1- 957 Introduktioner + 8 Utbetalningar i samb. med uppköp - 824 + 508 + 705 141 Utdelningar - 1 988 1 168 - 526 Att utdelningarna fränbörsföretagen kan översfiga ägartillskotten är måhända inte så förvånande. Detär emellertid intressant att så även är fallet ett är som 1981 med derekordstora nyemissioner som dä gjordes. Än mera intressant är emellertidfördelningen mellan de producerande företagen och andra. Medanproduktionsföretagen 1981 netto betalade ut nära . tillfördestransakfionsföretagen genom aktiemarknaden . Ser man utdelningssummorna som ett mått pä respektivesektors relativa storlek utgör produktionsföretagen ca fyra femtedelar avbörsföretagen. Mot denna bakgrund blir det än mera oroande att de producerandeföretagen endast tillförts . eller av de ., som nettofillskjutits i nytt ägarkapital på den svenska börsen 1981. Ty det är genomproduktion och inte genom transaktioner av olika slag som den svenska ekonominkan komma pä fötter. Trots att börsen under 1981tillfördes inte . via aktiesparfonderna harnettotillförseln av riskvilligt kapital till produktionsföretagen såledesvarit utomordentligt begränsad. Därtill kommer att analyser av hushållensriskvilliga sparande i form av aktieköp pekar på att dessa under 1980 och 1981minskat i stället för att öka. Det ofillfredsställande resultateti fråga om hushållens nysparande och ökningen av tillförseln av riskkapitalmåste givetvis ställas i relation till de statsfinansiella kostnaderna. Vid utgången av var till skattesparandetanslutna drygt 708 600 skattesparkonton, drygt 397 450 skattefondkonton och ca50 850 konton i företagsanknutna aktiesparfonder. Antalet konton uppgick alltsåtotalt till 1 156 900. Behållningen på kontona var vid samma fid sammanlagt drygt8,, fördelade med . på skattesparkonton, 1,7miljarder kr. på skattefondkonton och 212 milj. kr. FiU1981/82:4 y 14 Insättningarna på dessa konton uppgicktill , 1 100 milj. kr. resp. 175 milj. kr. Insättningarna under är 1981, om sammanlagt drygt 3miljarder kr., innebär för /83 ett inkomstbortfall för staten (iform av sparskattereduktioner) med ca 800 milj. kr. Inkl. skattefriheten föravkastningen kan insättningarna vid nuvarande diskonto beräknas kosta staten . Denna beräkning utgårfrån en marginalskatt på och att skattebefrielsen för räntor kanutnyttjas till . Varje insatt hundralapp kostar alltså med dessaförutsättningar staten . i minskade inkomster. Om insättningarna i skattesparandet även i fortsättningenligger pä nivå kommer sålunda skattebortfallet för staten attuppgå till . Men, som utskottet återkommer till senare, omman i fullfunktionsstadiet vill stimulera till fortsatt nettotillförsel avsparmedel till systemet, kommer kostnaderna för staten att öka ytterligare. Osunda inslag i aktiefondsparandet Den senaste ändringen av reglernaom aktiefondsparande, införandet av företagsanknutna fonder, har fått effektersom med fog kan ifrågasättas. har startat egnaaktiesparfonder och erbjuder sina anställda lån på villkor att pengarna sättsin i fonden. Lånen motsvarar ofta den maximala insättning som får göras isystemet, dvs. /mån., och är inte sällan räntefria samt under de förstaåren dessutom amorteringsfria. Dessa transaktioner premieras av staten med enskattereduktion på . och skattefrihet för avkastningen. Det kan ifrågasättas om den som amorteringsfritt lånarpengar som sätts in i systemet egentligen har kvalificerat sig förskatteredukfion. Skattelättnaden är ju avsedd att vara en premie för ettsparande. Med hänsyn bl. a. till reglerna om beskattningsårets slutenhet ochlagstiftningens uttalade syfte ligger det i sakens natur att sparandet skall haskett under det inkomstår som skattereduktionen hänför sig till. Men den somlånat pengar och under inkomståret inte erlagt någon amortering har ju det åretinte gjort någon sparprestafion. Ändå medges han skattereduktion. Detta ärenligt utskottets mening stötande. Efter att under lång fid ha åsett hur de företagsanknutnafonderna ökat i antal och omfattning i huvudsak tack vare de räntefria ellersubvenfionerade lånen, har regeringen i prop. 1981/82:95 föreslagitförändringar i reglerna beträffande låneförbudet i aktiebolagslagen. Förslagetinnebär att ett begränsat undantag införs frän förbudet i aktiebolagslagen motpenninglån i syfte att låntagaren skall förvärva aktier i det långivandebolaget. Undantaget gäller lån från ett bolag till de anställda. Lånebeloppetbegränsas fill högst två basbelopp per anställd. Man föreslär vidare attinnehav eller förvärv av FiU1981/82:4 y 15 andel i en aktiefond eller i en icke företagsanknutenaktiesparfond skall undantas från låneförbudsreglerna. Utskottet vill i detta sammanhang ansluta sig till motion2156 av m. fl. (s), liksom till den avvikande mening tillutskottets yttrande 1981/82:3y som anförts av () m. fl. Såsom därkonstateras gäller de invändningar som i partimofionen 1691 anförts motskattefondsparandet med samma styrka län för direktförvärv av aktier samtandelar i aktiefonder och vanliga aktiesparfonder. Ett genomförande av de ipropositionen föreslagna lagändringarna innebär därfill dels risker förlångivarens fordringsägare, dels att möjligheter öppnas för ett bolag attstödja eller driva upp den egna aktiekursen med hjälp av egna medel. Det ökade antalet skattefondkonton visar ingalunda atthushällen utan konstlade subventioner skulle vara intresserade av att satsa destora belopp som strömmat till börsen . För det förstamotsvaras inte kursuppgången av någon jämförbar förbättring av företagensresultat och speglar därför inte en real ekonomisk utveckling. För det andratalar numera seriösa bedömare av börsen om systemet som ett kedjebrevssystem,där de som går in först (och i synnerhet de som i utgångsläget hade storaaktieposter) gör stora vinster. De som kommer in senare riskerar däremot attförlora stora belopp om aktiekurserna skulle uppvisa en mindregynnsam utveckling. Skattesparandet kan ifrågasättasäven frän fördelningspolifiska utgångspunkter. Förmånerna i skattesparandetöverstiger vida förmånerna av annat sparande. Det är därför intressant attstudera dels vilka som är med i skattesparandet, dels vilka som gynnas mest avsystemet. Många människor sparar inte alls. Den främsta orsaken är självfalletatt de inte har råd. Men det finns också de som frivilligt väljer att konsumerahela sin inkomst. Banksparandet är trots det utbrett. Genomsnittsspararen harca på sitt konto. undersökning av skattespararnavisade att hälften av dessa hade bankfillgodohavanden som översteg 20 000 kr.Detta bekräftar vad socialdemokraterna hävdat. Skattesparandet används endast iliten utsträckning av de breda löntagargrupperna. Det är ett system för dem somredan har pengar. Och det är ganska naturligt. Det är inte många vanliga löntagaresom kan binda sitt sparande och ännu mindre så stora belopp som400-600 kr./män. Avkastningen på de pengar som sätts in i skattesparandetär skattefri. Det innebär störst förmån för dem som har hög marginalskatt ochdem som redan utnyttjat sparavdraget eller har tillräckligt stort underskott iförvärvskällan kapital. Detta är oftast en och samma grupp, höginkomsttagarna.En genomsnittlig inkomsttagare som - hypotefiskt - satte in . pä ettskattefondkonto har , bortsett från FiU1981/82:4 y 16 skattereduktionen, ingen fördel av systemet jämfört med omhan sparat på en vanlig bankräkning och varit berättigad till sparavdrag med , förutsatt att familjen inte haft annat sparande. En höginkomsttagaresom redan utnyttjat sparavdraget eller har tillräckligt stort underskott iförvärvskällan kapital gör däremot en vinst på . jämfört med omhan sparat i bank. En person med genomsnittsinkomst skulle i motsvarandesituafion få en skattelättnad på ca . I dessa exempel har förutsattsatt totalavkastningen av aktierna i aktiesparfonderna är densamma som räntan påbanksparande. I själva verket har avkastningen pä akfierna blivit mycket störrepå grund av den allmänna kursuppgången. Följande exempel belyser hur orimligt systemet kan fungerai praktiken. fr. o. m. sätts . in i enaktiesparfond, sammanlagt /år. Pengarna har lånats eller flyttats överfrån ett bankkonto. Skattereduktion medges direkt med . Efter utgångenav femte året efter spararet kan man dessutom lyfta en skattefri avkastning påca 6 400 kr.Avkastningen har beräknats enligt den räntesats som f. n. tillämpas för skattesparande i bank. (Men som framhållits ovan har värdet av andelarna i aktiesparfonderna i själva verket stigit mera.) Personen i fråga har alltså tjänat ca (2 160-1-6 400=) . trots att inget nysparande skett. Som jämförelse kan nämnas att den som spararmotsvarande belopp på en vanlig bankräkning och redan har utnyttjatsparavdraget skulle få ut sammanlagt ca . i ränta viden marginalskatt pä . Den som fi. 1982 sätter in (7 200 - 2 160=). i en aktiesparfond kan alltså skattefritt lyfta ,förutom insatsen 7 200 kr.Året därpå kan han lyfta ett lika stort belopp osv. som "nysparades" är 1982 sättas in i systemet igen, år 1989de . som "nysparades" etc. I den mån det tidigare förekommitverkligt nysparande i systemet kan man vara förvissad om att detta upphör när samma pengar kan sättas in i systemet igen med bibehållna skattelättnader. De subventioner som då behövs för att förhindra att systemet efter hand töms på sparmedel, som används för konsumtionsändamäl, torde behöva bli gigan tiska. Statens kostnader för systemet skulle behöva ökas ytterhgare. Skattesparandet har då blivit en ren konsumtionsstimulans för de högin komsttagare som omfattas av systemet. Kostnaderna betalas av den stora majoritet skattebetalare, främst låginkomsttagare och barnfamiljer, som inte är med i skattesparandet. Den tidpunkt dä problemet aktualiseras rycker allt närmare. kommer det att vara möjligt att lyfta de medel som sparades 1979 - systemet var i full funktion. FiU1981/82:4 y 17 Alternativa former för sparstimulans Utskottet noterar i dettasammanhang att man i motion 1691 klart anger att socialdemokraterna inte ärnegativt inställda eller likgiltiga gentemot individuellt sparande. Den socialdemokrafiska partikongressen tog i höstasställning för att hushällens sparande bör uppmuntras och uppdrog åtpartistyrelsen att utarbeta konkreta förslag pä detta område. Som villkor förstimulanser av hushällens sparande angavs att de skall varafördelningspolitiskt rättvist utformade och främst komma den stora gruppen avsmäsparare till del, att de skall vara enkla och överskådliga och avse allatyper av produktivt sparande samt att de så långt möjligt skall uppmuntra ettverkligt nysparande. Vidare måste åtgärderna utformas med hänsyn till detansträngda statsfinansiella läget. Utskottet noterar vidare att motionärerna säger sig f. n.arbeta med att utforma ett sådant system och avser återkomma till denna fråga iannat sammanhang. Motionärerna påminner vidare om det socialdemokratiska förslagetom att det s. k. sparavdraget skall utvidgas frän 800 till 2 000 förensamstående resp. . för makar och göras omtill en allmän sparskattereduktion om ,dvs. med högst 1 000 resp. 2 000 kr.Utskottet ansluter sig till såväl de allmänna principerna för ett rättvistsparstimulerande system så som motionärerna angivit dem, som fill mofionärernasförslag om att utvidga sparavdraget och göra om det fill en allmänsparskattereduktion. Utskottet ansluter sig fill den allmänna bedömningen somgörs i motion 1691 att ansträngningarna i betydandeutsträckning måste inriktas på att förbättra statsfinanserna, öka det totalasparandet i samhället och tillgodose industrins behov av riskvilligt kapital.Det nuvarande skattesparandet motverkar i flera avseenden möjligheterna attuppnå dessa mål. Systemet är dessutom fördelningspolitiskt orättvist ochutnyttjas i vissa fall på ett sätt som strider mot syftena med gällandelagsfiftning. Mot denna bakgrund bör skattesparandet i enlighet medyrkandet i motion 1691 avvecklas /83. Därvid börinsättningar som gjorts före berättiga till förmåner enligtnu gällande regler. Med vad utskottet nu anfört tillstyrker utskottet bifallfill motion 1691 yrkande 1. dels den del av utskottets yttrandesom på s. 8 börjar med "I motion 2024" och på s. 9 slutar med"utgiftsbeskattning (B 1981:04)" bort ha följande lydelse: Utskottet anser därför att motionerna 2024, 2026, 1675 och1676 bör avstyrkas. FiU1981/82:4 y 18 Fråga om vidgade skatteavdrag vid annat sparande I en rad motioner föreslåsutvidgade eller nya skatteavdrag vid sparande. I motion 166 av () föreslås att sparavdragetvid taxeringen höjs sä att det motsvarar avkastningen på ett basbelopp.Förslaget innebär att nuvarande avdrag skulle fördubblas. I motion 507 av m. fl. (s) begärs ettskattepremierat bosparande som direkt syftar till att underlättanyinvesteringar i bostadssektorn. I motionerna 503 av m. fl. (c) och 1685 avKjell m. fl. (c) föresläs att avsättningen fill vissa slag avsparkonton skall vara helt eller delvis avdragsgill vid beskattning. Enligtmotion 1685 skall uttag få ske utan att beloppet återförs till beskattning, omsparandet används för köp av bostad. Som utskottet anfört i det föregående pågår arbete inomdet socialdemokratiska partiet på att utforma ett förslag till ett rättvistsystem för stimulans av hushållens sparande. I avvaktan pä detta anserutskottet att den enda utvidgning av skatteavdrag vid sparande som börgenomföras är det i motion 1691 återupprepade förslaget att utvidga och göra omdet nuvarande s. k. sparavdraget till en sparskattereduktion. När det gäller motionerna 503 och 1685 konstaterarutskottet att förslagen i dessa motioner innebär ett första steg i riktning motinförande av utgiftsbeskattning. Utskottet vill inte i nuvarande lägeprincipiellt ta avstånd från denna tanke men konstaterar att frågan f. n.utreds av utgiftsskatte-kommittén (B 1981:04). Med det anförda avstyrkerutskottet bifall fill motionerna 166, 503, 507 och 1685. (), (c), (), andre vice talmannen () ochHans Lindblad () anser att den del av utskottets yttrande pä s. 8 som börjarmed "Utskottet delar" och slutar med "av systemet" bort haföljande lydelse: Utskottet vill i sammanhanget pekapå de möjligheter skattefondspararna har att byta mellan olika fonder för sittnysparande. Enligt utskottets mening skulle de uppsatta målsättningarna förskattesparandet inte i högre grad komma att uppfyllas om även behållningarnafrän tidigare års sparande filläts flytta mellan olika fonder. Det är ocksåsannolikt att de administrativa problemen skulle öka av ett sådant förslag.Detsamma gäller för förslaget om att inlemma bosparande i skattesparandet. Detfår ankomma på lönspardelegationen att utvärdera de hittillsvarandeerfarenheterna och pröva pä vilket sätt skattesparandet bör förändras. Idelegationens uppdrag ingår även att lämna förslag för att sfimulera attsparandet hälls kvar efter den första FiU1981/82:4 y 19 Utskottet är därför inte nu berett attfillstyrka yrkandena i mofionerna. , ochMonaS:t Cyr (alla m) anser att den del av utskottets yttrande på s. 8 sombörjar med "Utskottet delar" och slutar med "av systemet"bort ha följande lydelse; Utskottet tillstyrker de förslagsom på dessa punkter framförts i mofionerna 2024 och 2026 och vilka närmaremotiverats i mofion 2018. Genom att skapa möjligheter för spararna att underspärrtiden flytta behållningen mellan olika aktiesparfonder utan attskattereduktionen återförs skulle man uppnå ökad rörlighet och konkurrens omsparmedlen. Likaså bör man undersöka möjligheterna att ge de regler som gällerför skattefritt sparande en vidare tillämpning genom att låta sådana medellyftas även före femårsperiodens utgång för inköp av bostad utan att premienåtergår till staten.