yttr · G505FiU1 · 1981-12-31 00:00:00 — Denmarginalskattesänkning som förordas i motionen skulle innebära en reduktion avstatsskatten i de högre inkomstskikten och beräknas under 1982medföra ett inkomstbortfall för staten på ca . Utskottetkonstaterar att förslaget om marginalskattesänkning stridermot den skattereform som överenskommits mellan , ochsocialdemokraterna och som således har stöd av en bred majoritet i riksdagen.Genomförandet av denna reform skall påbörjas och vara avslutad . Fleraskäl bidrog till detta val av genomförandeperiod. En ändring av marginalskatternafr.o.m. 1982 skulle bl. a. innebära att en av de viktigaste förutsättningarnaför det tvåårsavtal som i böljan av 1981 träffades mellanarbetsmarknadsparterna skulle ryckas undan. Denskattetabell som föreslås i motion 8 utgör ett första steg i riktningmot en marginalskatteskala 1984 som är avsevärt mera gynnsam förhöginkomsttagarna än den som har föreslagits av den för , folkpartietoch socialdemokraterna gemensamma expertkommittén. I den skatteskala somförordas av moderata samlingspartiet skulle den s.k. brytpunkten, upp tillvilken marginalskatten är högst , läggas väsentligt högre ochmarginalskatterna i de översta skikten vara lägre än i expertkommitténsförslag. Strävanatt gynna höginkomsttagarna tar sig även uttryck i att man i motionen avvisaren begränsning av underskottsavdragens värde. Utskottet konstaterar att enmarginalskattesänkning utan en begränsning av underskottsavdragens värde,skulle medföra sådana skattesänkningar för höginkomsttagarna, att detfördelningspolitiskt skulle bli omöjligt att genomföra reformen. a. skulleman inte begränsa möjligheterna till noll-taxering. Sammanfattningsvis finnerutskottet att den inriktning av skattepolitiken, som förordas i motionen, delsär fördelningspolitiskt oacceptabel, dels har blivit politiskt inaktuell i ochmed att en bred majoritet av ställt sig bakom en skattereform medannan inriktning. Detandra huvudförslaget i motionen avser nedskärningarna av de statligautgifterna. Motionärerna accepterar de av regeringen föreslagna FiU 1981/82: ly 11 besparingsåtgärdernamen kräver därutöver att nedskärningarna utökas genom att utgifter skärs nedfr.o.m. med ca 1 miljard mer än vad som ingår i regeringensförslag. Utskottet tar i det följande ställning till regeringensnedskärningsförslag. Beträffande de av moderata samlingspartiet framfördaytterligare nedskärningarna för budgetåret 81/82 är det att märka att dessa harsin tyngdpunkt på social-, arbetsmarknads-och regionalpolitiken. Inomsocialdepartementets huvudtitel föreslås exempelvis en avsevärd urholkning avarbetsskadeförsäkringen, tandvårdsförsäkringen samt av reglerna för vård avsjukt barn. På arbetsmarknadsområdet skulle AMS' möjligheter att genomkommunala beredskapsarbeten och industribeställningar bereda de växandeskarorna av arbetslösa sysselsättning reduceras ytterligare. /83 avser man reducera statsutgifterna med knappt 14 miljarderkr. Utskottet får tillfälle att ta ställning till dessa förslag tillnedskärningar i samband med behandlingen av budgetpropositionen 1982. Härräcker det med att konstatera att de största nedskärningarna avses ske inomsocial- och bostadspolitikens områden (5,4 resp. 2,6 miljarder). Den senarenedskärningen är av speciellt intresse med hänsyn till den omfattande kritikmot att skattereformen även inkluderar en begränsning av underskottsavdragensvärde, som framförts från moderata samlingspartiets sida såväl i motion 8 som iden allmänna debatten. Begränsningen av underskottsavdragens värde sägs ledatill kraftigt ökade boendekostnader även i villor av genomsnittlig storlek. Reformenav underskottsavdragen beräknas totalt medföra ökade statsinkomster med ca 1,4miljarder kr. Av denna summa kan ca 600 miljoner beräknas falla påvillaavdragen. Reformen genomförs successivt under loppet av , varför denårliga skatteskärpningen blir 200 milj. kr. vart och ett av åren 1983, 1984,1985. Mot denna bakgrund framstår motionens krav på nedskärningar avbostadssubventionerna pä ett enda år med 2,5 milj. kr. som minst sagtförvånande. Ty om den minskade subventionsnivå, som underskottsavdragsreformeninnebär för vissa kategorier villaägare, skulle medföra de förödandekonsekvenser som anges i motionen, så måste en subventionsminskning som är merän 12 gånger så stor leda till konsekvenser av en helt annan storleksordning.Förklaringen till att man i motionen kan anföra så inbördes motstridiga kravligger förmodligen i att motionärerna primärt värnar om inkomsttagare med högainkomster, dyra villor och stora underskottsavdrag, medan de räntesubventioner,som man vill dra ned, i första hand avser boendet i småhus med statliga lån,liksom i bostads- och hyresrättslägenheter. Dessanedskärningar, som huvudsakligen skulle drabba de svagaste grupperna isamhället är fördelningspolitiskt oacceptabla i sig. I betraktande av att deföreslås ske för att finansiera marginalskattesänkningar för de mestvälbeställda grupperna i samhället, framstår dessa nedskärningar .som direktstötande. FiU 1981/82: ly 12 Den moderata fördelningspolitiska profilen på deolika förslagen framstår dessutom med full tydlighet i de realekonomiskaberäkningar som utskottet genomfört och som presenterats ovan:Samtidigt som höginkomsttagarna ges en skattesänkning på , dvs. enökning av de disponibla realinkomsterna , sänks den genomsnittligareala disponibla inkomsten med ca 1 1/. Tvärtemot att motverkaarbetslösheten skulle den sammanlagda effekten av de i motionen förordadeåtgärderna bli en ökning av antalet arbetslösa med i storleksordningen 10000personer. Medhänvisning till dessa fördelningspolitiska och sysselsättningsmäs-sigakonsekvenser av motion 8 avstyrker utskottet de i motionen förordaderiktlinjerna för den ekonomiska politiken. Syftet med den föreslagna förlängningen av deobligatoriska avsättningarna till vinstkonto anges vara att dels stimuleratill investeringar och dels motverka inflationsdrivande löneökningar. Utskottetnoterar att fondavsättningar av det aktuella slaget tillämpats under en stordel av efterkrigstiden. Därvid har syftet varit att utjämnainvesteringsaktiviteten över konjunkturcykeln. har emellertiddetta instrument kommit att användas för att på mer eller mindre permanentbasis subventionera fram investeringar. Likvälligger industriinvesteringarna på en mycket låg nivå och minskar f. n.ytterligare. På de olika investeringsfondskontona' i har företagenf. 6,4 miljarder innestående. Det finns mot denna bakgrund anledning attbetvivla att ytterligare en form av gynnsam skattemässig behandling avinvesteringar, som exempelvis den föreslagna avsättningen till vinstkontoskulle medföra, får några märkbara positiva effekter på investeringsvolymen.Det är uppenbart att andra faktorer, främst efterfrågan,kapacitetsutnyttjandet och räntenivån spelar en vida större roll förinvesteringsverksamheten under de allmän-ekonomiska förhållanden som råder f.n. Däremot skulle de föreslagna vinstavsättningarna medföra ett inkomstbortfallför staten i storleksordningen . Ävendet andra motivet för de obligatoriska vinstavsättningarna - deras förmentadämpande effekt på löne- och prisbildningen - kan ifrågasättas. 1970-taletserfarenhet i , liksom utomlands där motsvarande system tillämpats,visar att vinstavsättningar av det aktuella slaget inte märkbart påverkarföretagens förmåga att betala löneglidning resp. överpriser på insatsvaror.Anledningen härtill är att dylika avsättningar inte nämnvärt förändrarföretagens soliditet eller räntabilitet. Därmed påverkas inte heller derasbeteende i pris- och lönehänseende. Sammanfattningsvis anserutskottet att den föreslagna förlängningen av 'Konton för investering i rörelse och skogsbruk, arbetsmiljö, särskilda investeringskonton,konto för allmän investeringsfond, samt tillfälligt vinstkonto. FiU 1981/82: ly 13 lagenom tillfällig insättning på vinstkonto i inte bör genomföras. Detär osannolikt att avsättningarna leder till högre investeringsvolym inomnäringslivet eller att de bidrar till en starkare pris- och löneutveckling.Däremot skulle de medföra en ansenlig belastning på budgeten vilket viabudgetunderskottens verkningar på ekonomin bidrar till att försämraförutsättningarna för investeringarna. Meddet anförda avstyrker utskottet propositionens förslag om obligatoriskavsättning till vinstkonto . Det socialdemokratiska förslaget till tillfälligvinstskatt har som mål att devalveringen skall leda till en långsiktigkonkurrenskraftsförbättring. Föratt uppnå detta krävs en ekonomisk politik som håller tillbakakoslnadsstegringar. Dessa kan drivas fram dels av kompensationskrav riil följdav importprisökningar dels av den vinstuppgäng som devalveringen medför. Skerdenna lönsamhetsförbättring alltför snabbt och innan kapacitetsutnyttjandetnått en sådan nivå att företagen börjar öka sina investeringar, skapas storrisk för s. k. vinstinflation som kan urholka devalveringens resultat genomokontrollerad löneglidning och överefterfrägan på insatsvaror. Har dennaprocess väl påbörjats visar bl. a. den internationella erfarenheten från1970-talet att man mycket snabbt åter kan hamna i en ny devalveringssituation. Motdenna bakgrund ansluter sig utskottet till motionärernas åsikt att regeringenredan under 1982 bör vidta åtgärder för att motverka uppkomsten av s. k.vinstinflation. Detta bör ske genom en viss tillfällig beskattning av devinstökningar som kommer att registreras . I princip borde dessavinstindragningar på lämpligt sätt återföras till näringslivet. Ett tänkbartsätt vore att föra de indragna medlen till för att förstärka dessmöjlighet att bidra till näringslivets utbyggnad. Emellertid skulle en sådanlösning stöta på principiella betänkligheter, då det skulle innebära en nyfinansieringsform för AP-fonderna genom att skattemedel skulle överföras tillfonden. Den föreslagna beskattningen avser vinsterna och bliraktuell för uppbörd först . Det bör därför vara möjligt att till dessutforma ett lämpligt system för att till näringslivet återföra de medel somdi,n tillfälliga vinstskatten kommer att inbringa. Denna bör endast utgå påsådana vinstökningar , som överstiger nivå med mer än 5milj. Vinstökningen utöver denna nivå bör beskattas . Utskottetfinner att det i motion 46 framförda förslaget till tillfällig vinstskatt ärett lämpligt medel att motverka den vinstinflation som kan komma att genererasav den snabba lönsamhetsförbättringen . Utskottet ställer sig därförbakom det i motionen frarriförda yrkandet att regeringen utarbetar ettförslag om närmare föreskrifter för en tillfällig vinstskatt i enlighet med deriktlinjer som anges i motion 46. FiU 1981/82: ly 14 Frågan om effekterna av den föreslagna omläggningenav investeringsavdragen budgetmässigt och med avseende på hur företagenpåverkas -ges i propositionen en anmärkningsvärt torftig behandling. Avsiktenhar uppenbarligen varit att det föreslagna systemet i ettfortvarighetstillstånd skall kostnadsmässigt ligga på ungefär samma nivå somdet nuvarande. Det gäller beträffande kostnaderna för den offentliga sektornsom helhet. Om man ser på kostnadernas fördelning mellan staten och kommunerna,kan man konstatera att staten, som med dagens system svarar för ca 2/3 avkostnaderna, med det föreslagna systemet skulle få svara för hela kostnaden. Enövergång till ett system där investeringsavdragen görs i samband medredovisningen av mervärdeskatt innebär att företagen kan komma i åtnjutande avavdragen ett till än som är fallet med nu gällande system.Följaktligen kommer under återstoden av innevarande budgetår och under nästabudgetår statsbudgeten att belastas med dels 2/3 av kostnaderna för detnuvarande systemet, dels hela kostnaden för det nya systemet. Dennatillfälliga belastning på statsbudgeten tas över huvud taget inte upp ipropositionen. Dess storlek kan visserligen inte exakt beräknas, men det ärändå klart att det rör sig om avsevärda belopp. En relativt försiktig bedömningär att helärskostnaden ligger i storleksordningen 1 500 milj. kr. Regeringensförslag innebär att skattesubventionens storlek sänks från nuvarandegenomsnittliga av investeringskostnaden till . Å andrasidan skulle företagen få möjlighet att ta ut avdraget tidigare än förut.Slutsatsen blir att investeringskalkylen i det enskilda projektet intepåtagligt påverkas av omläggningen och att denna därför inte kan förväntas genågot nämnvärt utslag i investeringsverksamheten. Vad som däremot inträffar äratt företagens likviditet ökar genom omläggningen. Utskottetdelar den i motion 46 gjorda bedömningen att en ytterligare ökning avföretagens likviditet ingalunda är något som bör eftersträvas.Snarare torde motsatsen vara fallet. Detta, tillsammans med den temporärabelastning pä statsbudgeten som omläggningen skulle innebära, talar enligtutskottets mening mot förslaget. Utskottet avstyrker därför förslaget till nyttsystem för investeringsavdrag och tillstyrker yrkandet att i stället det nugällande systemet förlängs till att gälla t.o.m. utgången av 1982. I propositionen föresläs vidare en i huvudsakoförändrad skatteskala . Utskottet noterar att denna skatteskalainnebär oförändrade marginalskatter vilket står i överensstämmelsemed överenskommelsen mellan , och socialdemokraternaom reform av inkomstskatten. Utskottet, som i det föregående tagit avstånd fråndet i motion 8 framförda förslaget om en marginalskattesänkning , FiU 1981/82: ly 15 hardärför i detta stycke inga erinringar mot den föreslagna inkomstskatteskalan.Förslaget i propositionen om en höjning av det kommunala grundavdraget är enuppföljning av de riksdagsbeslut som fattades . Även om utskottetinte anser att dessa beslut var välgrundade, ser det ingen anledning att nu gåemot detta förslag eftersom det endast utgör en lagteknisk reglering avtidigare fattade beslut. Utskottet noterar vidare att det råder enighet iutskottet om att slopa den särskilda skattereduktionen. I fråga om den automatiska inde.xregleringen avskatteskalorna delar utskottet de principiella invändningar som härvidlaganförs i motion 46. Den automatiska indexregleringen är inflationsdrivande,eftersom den bygger in kraftiga historiska prisstegringar i skatteskalorna. Detkrävs då kraftiga löneökningar för att förhindra ökade inkomstklyftor, räknatefter skatt. Med hänsyn till de låga löneavtalen är det därförmotiverat att bryta upp den automatiska indexregleringen. Utskottet finner attförslaget i motion 46 om en uppjustering av den s. k. basenheten för år 1982till . i stället för , som föreslås i propositionen, skulle geen uppräkning av skatteskalorna vilket nära ansluter sig tilllöneökningstakten . Med dennajustering ökas statsinkomsterna med 1000 milj. kr. jämfört med regeringens förslag. kommenterar de i propositionen föreslagna nedskärningarna, villutskottet påminna om att det föregivna syftet bakom de föreslagnanedskärningarna är att åtminstone till en del finansiera sänkningen avmervärdeskatten. Utskottet har i det föregående inte funnit regeringensargument för denna sänkning vara övertygande. Den ev. önskvärdheten av deföreslagna nedskärningarna får således prövas med hänsyn till deras effekter idet enskilda fallet och inte med hänsyn till behovet att finansieramomssänkningen. Destörsta besparingarna i propositionen sker genom att pensionärernas förmånerreduceras. Detta sker dels genom en ytterligare urholkning av pensionernasinflationsskydd, utöver de redan genomförda, och genom en nedskärning av detkommunala bostadstillägget. Såsom påvisas i motion 46 skulle de nya reglernaför fastställande av basbelopp, om de hade tillämpats , lett till atten ensamstående pensionär med enbart folkpension och pensionstillskott skulleha mist . Detta motsvarar ett inkomstbortfall på -och detta för grupper med en, absolut sett, mycket låg inkomstnivå. Utskottetdelar uppfattningen att förslag med sådana fördelningspolitiska konsekvenserinte kan godtas. FiU 1981/82: ly 16 , Bo Siegbahnoch (alla m) anför: I motion 8 (m) förordas en sänkning avinkomstskatten som ett led i strävan att nedbringa marginalskatternatill högst för den helt dominerande delen av de heltidsarbetande inkomsttagarna.Detta förslag har inte avstyrkts av utskottet. Enligt vår mening är en sådansnabbt verkande marginalskattesänkning ytterligt angelägen. Den skullestimulera till ökade arbetsinsatser och allmänt sett fä gynnsamma verkningarför vår ekonomi. Det inkomstbortfall som pä kort sikt uppkommer för staten böri nuvarande budgetläge kompenseras genom extra besparingar på statsbudgetensutgiftssida i enlighet med vad som anförs i motion 8.