prot · G509158 · 1981-12-31 00:00:00 — Propositionenpreciserar på denna punkt riktlinjerna just i restriktiv riktning. Jagvill i anslutning fill detta också framhålla att i den tofalbedömning som görsi varje e.itportärende prövas mycket ingående frågan om förekomsten av förtryckav de mänskliga rättigheterna i strid med och FN:s deklaration ochkonventioner på området. Det kan ibland leda till svåra avvägningar. Kommitténhar i sammanfattningen till betänkandet lagt särskild vikt vid denna punkt. Ipropositionen stöds detta synsätt genom betoningen av den övergripandeprincipen om restriktivitet vid tillståndsgivningen. Förslagetom att utse ett antal fristående tekniskt-vetenskapliga experter som rådgivaretill krigsmaterielinspektören vad beträffar besvärliga tekniskaavgränsningsproblem och förslaget att regeringen fortiöpande inhämtarutrikesnämndens råd i frågor som rör länderval och samarbetsavtal samt i övrigti större ärenden av principiell innebörd, bidrar till att öka denparlamentariska insynen i krigsmaterielexportärendena. Regeringensproposition innebär i detta avseende en klar målinriktning: att utrikesnämndeni ökad utsträckning skall underställas frågor som rör krigsmaterielexporten.Låt mig göra några korta kommentarer i övrigt när det gäller frågan om insynoch samråd på det här området, eftersom det har berörts tidigare i debatten. Fleraolika instanser har möjlighet till insyn vid tillståndsgivningen av den svenskakrigsmaterielexporten. Denkonstitutionella kontrollen över krigsmaterielexporten utövas självfallet avriksdagen genom dess konstitutionsutskott. får vid singranskning, som kan gälla såväl enskilda ärenden som en mera allmän översyn,fillgång till hela det beslutsunderlag som förelegat vid beslutstillfället. har möjligheter till insyn i krigsmaterielexportfrå-gor genomsedvanlig ärendebehandhng eller på eget initiativ. Genomförslaget att aktivera utrikesnämndens befattning med frågor som rörkrigsmaterielexporten vill regeringen förstärka rådgivningen förebeslutsfattandet i frågor som rör samarbetsavtal och även i övrigt i störreärenden av principiell innebörd, dit vi också räknar frågor som rör export avstörre omfattning. Om detta nödvändiggör att utrikesnämnden sammanträderoftare än , får det självfallet ske. Starka skäl talar för att denna ordning bör prövas och tillåtas geerfarenheter, innan en eventuell översyn av formerna för parlamentarisk insynoch inflytande ånyo utreds. Jagvill vidare framhålla att regeringen - vilket också understrukits ipropositionen - anser det önskvärt att informationen om krigsmaterielex-portensomfattning och länderfördelning ges offentlighet så långt det är möjligt medhänsyn till utrikespolitiska och kommersiella sekretesskäl. Frågan bereds f. n. inom , och viavser att återkomma med förslag om formerna för en bredare information på dettaområde. Jag vill emellertid redan nu - mot bakgrund av vadutskottet anfört -begagna tillfället att ge viss information omkrigsmaterielexpor-tens omfattning och länderfördelning. Det var min avsikt att här försöka visa två tabeller omexportens omfattning och länderfördelning. De tekniska anordningarna kanskeinte möjliggör en så särskilt illustrativ belysning, men detta material finnstillgängligt i den skrivna versionen av mitt anförande. Jag skall här lämnanågra uppgifter från denna tabellariska sammanställning. Den visar att krigsmaterielexporten, räknad som andel avden totala svenska exporten, har legat på en låg nivå.Genomsnittssiffran för 1970-talet blir . som dethär rör sig om har krigsmaterielexporten ökat från 0,9 till av den totalaexporten. Totalt sett är det alltså inte någon dramatisk förändring. Men somsynes har en viss ökning av krigsmaterielexporten skett . noterades en ganska kraftig, tillfälUg ökning, somförde upp krigsmaterielexporten till ungefär 775 miljoner räknat i 1968 årspriser och till drygt 2 miljarder i löpande priser. Det utgjorde avvår totala export. , 1981, kunde vi däremot konstatera en ganskakraffig tillbakagång. Detta möjliggör slutsatsen att det är en ganska litenökning av krigsmaterielexporten, räknat i.fast penningvärde, som har skettunder . Som framgår av denna sammanställning blir ökningen ganskakraftig, om man mäter den i löpande priser - från ungefär 300 miljoner tilldrygt 1,5 miljarder . Denna ökning av krigsmaterielexporten, mätt ilöpande priser, förklaras huvudsakligen av två faktorer. Den ena är självfalletinflationen. En annan faktor som väger tungt är den fördyring av materielen somskett genom bl. a. införande av sofistikerad elektronik och optronik. Under1970-talet har exempelvis luftvämspjäser, som har varit en viktig del av densvenska krigsmaterielexporten, blivit sex sju gånger dyrare. Slutsatsen avdetta är alltså att ökningen av exporten mätt i volym är vida mindre än den serut att vara mätt i löpande priser. Jag kan också tillägga att de uppgifter somvi har tillgängliga om exporten tyder på att vi skulle fåen, jämfört med och räknat i fast penningvärde, ungefär oförändradkrigsmaterielexport. Jag har ytterligare en tabell över länderfördelningen, ochjag hoppas att något av vad som där framgår är tillgängligt här i kammaren påbildskärmen. Jag vill göra några kommentarer också till denna tabellariskasammanställning. Svensk krigsmateriel har exporteratstill som lägst 33 och som högst 43 olika länder. är den dominerandemottagarregio-nen. Den svarade under 1970-taletför tre fjärdedelar av vår export. Exporten till och har helatiden legat på en låg nivå. För del återspeglas i tabellenförsäljningen av kryssaren till i början av årtiondet. Bakomsiffran av fofalexporten till Sydamerikaår 1980 ligger försäljningen av patrullbåtar till , som harhänförts till den sydamerikanska regionen. Dehöga siffrorna för som mottagare av krigsmateriel i slutet av 1970-taletär ett resultat av försäljning av Spicabåtar till . Siffran förAfrika beror till största delen på försäljning till . Låtmig avslutningsvis få påpeka att de nordiska ländernas procentuella andel avden svenska krigsmaterielexporten till europeiska stater i genomsnitt under1970-talet var , vilket innebär att en dryg tredjedel av den svenska vapenexportengår till våra nordiska grannländer. Om man därtill fogar tre ytterligareländer, nämligen , och , finner man att dennaländerkrets har mottagit drygt hälften av hela vårk;rigsmaterielexport. 15 (vpk) replik: Jag vill ställa ett par frågor till handelsministern. Framförallt närdet gäller detta med bindningarna, som vi har haft många debatter om tidigare,vill jag ta upp JAS-frågan igen. Jag anser att den hör hemma i denna debatt -oavsett vad vi tycker om det svenska försvarets utformning vilken, som jagsade, inte skall diskuteras - i samband med frågor om svenskkrigsmaterielprodukfion, svensk militär industriell tillverkning och detinternationella samarbete som finns där. Jag vill fråga handelsministern,precis som jag har frågat andra debattörer här: Hur ser handelsministern pårisken för att vi genom kan komma i den situationen att vi någotlängre fram får se t. ex. , som är med i detta samarbete, som säljareav komponenter i JAS-systemet, tillverkade i , till sådana stater där viligentligen inte alls skulle vilja uppträda som säljare, enligt vårabestämmelser? Dettaär alltså ett nytt problem. När det gällde vet vi att handelsministernsföreträdare en gång hindrades att sälja Viggenplan till på gnmd av attUSA sade nej, därför att det där fanns komponenter som infe ville se såldatill , eller kanske till någon annan stat. I fråga om JAS kan vi alltsåråka i det predikamentet att svensktillverkade delar eller hela system kansäljas till någon stat, som vi egentligen inte skulle sälja till om vi följdevåra bestämmelser. Hurser handelsministern på de bindningar som detta nya förfaringssätt beträffandeJAS-projektet kan föra oss i? Jag tycker att det är en mycket viktigprincipiell fråga, som i allra högsta grad har med krigsmaterielexport attgöra. Det skulle vara välgörande att få ett klarläggande svar frånhandelsministern. Sedanvill jag ytterligare en gång ta upp Boforsaffären med som - det vet vi - jufortfarande är preliminär. Jag tänkte alltså på DIVAD-systemet, som är Boforsstora order - kanske den största genom tiderna. Hur kan handelsministerninrymma ett godkännande av den affären i bestämmelserna och rikthnjerna - bådesådana bestämmelserna var förut och som de kommer att se ut efter det att dettaförslag har gått igenom? Är def möjligt att, med åberopandeav de svenska bestämmelserna om att man icke skall sälja till stater som ärinblandade i konflikter eller riskerar att indras i sådana, sälja Boforsluftvärnssystem till ? Detta är också en mycket viktig principiell fråga.Jag skulle vilja att handelsministern utvecklade detta litet. Jag skall svara . Jag är inte alldelessäker på hans avsikter. Närdet gäller får möjlighet att diskutera det grundligarenästa vecka. Det regeringsförslag som där föreligger är ett uttryck för att vi,även om vi alltid får räkna med att en del komponenter som ingår i den härproduktionen får tillverkas utomlands, har försökt att förlägga en betydandedel av denna produktion till . Det innebär en lägre grad av bindning änom vi skulle ha gjort oss helt beroende av tillförsel från utlandet avmotsvarande materiel. Det är alltså ett uttryck för den grundsyn som jaginledningsvis redovisade i mitt anförande, nämligen att om vi skall kunnaupprätthålla vår neutralitetspolitik, kombinerad med ett starkt försvar, krävsen viss tillverkning i för att vi inte skall göra oss alltför beroendeav krigsmaterieltillförsel från utlandet. Jag menar alltså att om vi på detviset gjorde oss ännu mera beroende än vi är av tillförseln utifrån voredet, med utgångspunkt i våra grundläggande säkerhetspolitiska målsättningar, ennackdel. Jagvill sedan bara tillägga att i den proposition som har framlagts och som fårutrikesutskottets stöd utvidgas de generella utförselförbud som vi här till attockså omfatta licenstillverkning. Det innebär att en licenstillverkningutomlands inte kommer att kunna ske med mindre än att regeringen har gett sitttillstånd till det. Det ser jag som en värdefull förstärkning av våra reglernär det gäller utförsel av krigsmateriel. 17 (vpk) replik: Handelsministern kringgår frågan litet. Här rör det sig om någotprincipiellt nytt.. Vi har alltså gått in i ett samarbete påkrigsmateriel-produktionsområdet med tre stora västeuropeiska stater och USA.Det är ett samarbetsprojekt. Något sådant har vi inte haft förut. När det hargällt t. ex. har vi köpt delar och satt ihop planen här hemma i Sverige.Nu har vi gått in i ett militärt industriellt samarbete. Detta är någontingnytt i den svenska krigsmaterielproduktionens historia. Dethar talats om att vi skall tillverka här hemma. Visst är det klart. Men detintressanta är att svensktillverkade delar genom detta internationellasamarbetsprojekt med JAS kan komma att försäljas av någon av de andra staternai samarbetsgruppen till länder dit vi egentligen inte alls skulle vilja säljasvensk krigsmateriel. Det är detta som är det nya, och frågorna kring detta harinte handelsministern'svarat på. Detär skillnad mellan en affär méd , som stoppas på grund av att det finnsutländska delar i det planet, och en eventuell försäljning från exempelvisFrankrike av delar till JAS-plan - eller hela planet, vad vet jag -där det istor utsträckning ingår svenskfillverkade komponenter. I det fallet hjälper detju inte med licensförfarande o. d. Det passar väl inte in i samarbetsprojektetom JAS. Det samarbetet bygger väl inte på sådana principer att man kan göra förbehållom att någon vidareförsäljning inte får ske. Det är ju ett industrielltsamarbete. Detta är en viktig, ny principiell fråga som bör benas uppytterligare. 18 (): Låt mig allra först understryka värdet av den breda enighet somutrikesutskottets betänkande i krigsmaterielexporffrågan speglar. Låt migvidare som siste talare på talarhstan säga att också den debatt som här harförts har präglats av en mycket stor enighet om de principiella och viktigafrågorna. Jag noterade som speciellt intressant att också vpk:s representant,, klart sade ut att vi i vårt land måste upprätthålla ettstarkt försvar, så långt vi har råd med det, och att vi därmed måsteupprätthålla en krigsmaterielprodukfion och därmed även en viss vapenexport. Desocialdemokrafiska reservationer som är fogade vid betänkandet ändrar intedenna bild, eftersom de inte på något sätt avviker från den principiella synenpå hur den svenska vapenexporten skall vara inriktad. Den svenska linjen, omjag får kalla den så, beträffande försvars- och säkerhetspolitiken liksomutrikespolitiken bärs alltså upp av riksdagspartierna också i fortsättningen.Det är bra. Och det är nödvändigt, ty sedan den här lagen och riktlinjerna ärfastställda följer ju åtskilliga år av tillämpning. Krigsmaterielexport är nuen gång för alla ett av de mest ömtåliga ting som en nation kan syssla med.Åtskilligt kan bestämmas i skrift och lag, men mycket måste bedömas från falltill fall - men med en totalbedömning. Jaggör detta konstaterande med utgångspunkt i de erfarenheter jag fått i arbetetinom krigsmaterielexportkommittén, där vi förvisso hade ambitionerna attutforma ännu mer preciserade regler men måste konstatera att mycket måstelämnas fill ett bedömningsförfarande. I sådana lägen - och det kommer säkertatt uppstå många sådana lägen - är det viktigt att regeringen dels skall kunnagå tillbaka till den principiella grundton som präglade debatten ,dels skall kunna rådgöra med opposifionen. Dagensbeslut kommer att betyda en uppstramning av bestämmelserna. Från centerpartietssida hälsar vi det med tillfredsställelse. Vi har varit kraftigt pådrivande iarbetet att åstadkomma bättre precisering. Vi har också drivit på för attkrigsmaterielexporten i fortsättningen skall regleras genom lag och inte endastgenom rikthnjer. Vi tog upp den frågan redan i mitten av 1970-talet.Inledningsvis rönte vi inte så stor framgång. - det var först 1979- var också socialdemokraterna redo att ansluta sig till kravet på en nyutredning. Detär detta enhälliga utredningsbetänkande som ligger till grund för denaktuella propositionen. Jag vill i det sammanhanget som ledamot av den härutredningskommittén gärna betyga att kommittén på ett mycket förtjänstfulltsätt leddes av socialdemokraten . värdefullt också på grund av hans erfarenheter både som försvarsministeroch som utrikesminister. Jag understryker: Vi kunde lämna ett enhälhgtbetänkande. Vi mötte i utredningen åtskilliga problem. Ett av deproblemen har det sagts en del om , nämligen frågan om behovet av enalldeles speciell nämnd, som skulle syssla med vapenexportfrågor. Det är braatt det infe längre är någon som kräver att denna nämnd skall ha en beslutandefunktion. Det fanns när man var inne på de tankarna i riksdag,men klargjordes att detta skulle vara en helt främmande fågeli vårt konsfitufionella system. Det är regeringen och endast regeringen somskall fatta besluten. Det är också av regeringen som man skall utkräva ansvaretför de beslut som fattas i krigsmaterielfrågor liksom i andra frågor. Men vimötte två problem i alla fall. Det ena var problemet: Hur särskiljer man civil materielfrån militär materiel? Hur klarar man det problemet när de här sakerna mer ochmer sitter ihop och när den tekniska utvecklingen går så snabbt? Vi ansåg attdetta inte var någonting som lekmän kunde klara på egen hand. Av det skälet komförslaget om att man fill skulle knyta en grupp av tekniskaexperter, som skulle kunna klara denna gränsdragning, sett ur teknisk synpunkt. Återstår då att lösa problemet med de råd som regeringenkan behöva. En vapenexportfråga är allfid en fråga om ett länderval. Det är endel av den svenska utrikespolitiken. När det gäller svensk utrikespolitik ärdet en gammal god tradifion att den skall drivas i samförstånd mellan regeringoch opposifion. Det är av det skälet som vi har vår utrikesnämnd, och det är avdet skälet som denna fungerar så bra som den gör. Den är ett forum förförtroligt samråd. Detta kan fillämpas också i dessa frågor. Här har det ansetts att det skulle bli en storarbetsbelastning för utrikesnämnden att syssla med frågor om vapenexport. Jagtror uppriktigt sagt inte det. Jag ser inte framför mig att vi skall vidgakretsen av mottagarländer. Jag tror inte att de bestämmelser som vi nu är i färdmed att anta kommer att betyda att den svenska vapenexporten skall bli större iframtiden. Tendensen är f. ö. att den återgår till en ganska rimlig nivå.Därför tror jag inte att utrikesnämnden behöver dra sig för aft ta dettaansvar. skall man väl notera att den socialdemokrafiskareservationen är mycket försiktigt skriven. Man kräver bara en utredning, trotsatt problemet är utrett. Då kanske kravet inte är så allvarligt menat. Mendet måste man väl ändå få säga i detta sammanhang att det skulle bli ettkonstigt dubbelkommando om man skulle hålla sig med två rådgivande nämnder isådana här viktiga frågor, både utrikesnämnden och dessutom en annanpolitikernämnd, som skulle syssla med exakt samma sak. Låt mig sedan bara helt kort notera ett uttalande somsocialdemokraternas talesman gjorde. Han var inne på att vi nuockså får ett förbud mot att ge utländska medborgare militär utbildning utansamband med vapenexport. Han nämnde då Telub-affären, som - som han sade - hade skötts påett uruselt sätt av regeringen. Han var dock försiktig nog att inte nämnavilken regering som hade skött Telub-affären uruselt. Som bekant tillkomTelub-affären på tid. Det var då man träffade det olycksaligasamarbetsavtälet, protokollet mellan och , som sedan föddeTelub-affären. Det goda har dock Telub-affären haft med sig ätt uppmärksamhetenriktats på denna oreglerade del av - kan man säga -vapenexporten. Det bhr nuomöjligt med sådana affärer för enskilda företag och andra. Och det tror jagatt vi fillsammans skall vara belåtna med. Vi får i fortiiättningen en lag som reglerarvapenexporten. Och jag ser ett värde i detta, eftersom det ökar riksdagensmöjligheter att utöva sin kontrollmakt. Den kan utövas på flera sätt.Utrikesutskottet har möjhghet till insyn i krigsmaterielexportaffärerna, ochkonstitutionsutskottet har skyldighet att utöva denna tillsyn och granska deaffärer som är gjorda. Sätter man detta tillsammans med utrikesnämndens arbetetror jag nog att man skall kunna notera att vår vapenexport ingalunda sker pånågot oreglerat och mystiskt sätt. Låt oss sedan se . är en liten nafion.Det betyder i det här sammanhanget att våra möjligheter att självständigtutveckla egna vapensystem blir mindre och mindre. Vi kan inte bära uppde långa serierna. Det i sin tur leder till att vi kommer att bli tvungna att istörre utsträckning än teckna samarbetsavtal med andra länder. Vad är det då för länder som står till buds? Det skallhelst vara neutrala länder i Eurofia, alliansfria stater helst. Då skulle viinte ha fler än och att välja på, men det är naturhgtvis enför liten krets. Jag skall inte sticka under stol med att jag med oro serfram mot en utveckling som innebär att vi tvingas till samarbete med sådanaländer som är knutna till allianser av olika slag, kanske t. o. m. med ländersom vi inte på något sätt kan säga är våra grannar. Samarbetsavtal skaparnämligen ett beroendeförhållande. Och vad det allra sist kan leda till skalljag inte spå om. Å andra sidan skulle vi - om vi inte hade egenkrigsmaterielprodukfion -vara helt och hållet bundna till de länder från vilkavi måste importera våra vapen - det må vara flygplan eller annat. Det är ocksåett beroendeförhållande som skulle vara oerhört mycket mera farhgt. Defta leder mig fram till slutsatsen att vi får leva medvår vapenexport, med allt vad den innebär på-gott och ont. Jag ber slutligen, herr talman, endast att få yrka bifalltill utskottets hemställan på samtliga punkter. 19OLLE (): gör en del misstolkningar av vårreservation. Vi menar inte att man skall använda sig av både utrikesnämnden ochett nytt samrådsorgan. Vi menar aft en utredning skall se över vilket somärlämpligast. Jagtroratt inte ens och hans kamrater i kommittén kom ifrån problemet med att den nya lagstiftningen, som medfören restriktivare hållning, kommer att ställa större krav på utrikesnämnden. Aftså kommer att ske har också handelsministern sagt. Därför menarvi att det är viktigt att man tar initiativ till att se över dettasamrådsorgan hos regeringen. När det gäller mitt uttalande om Telub-affären kan jaghänvisa till granskning av vem som gjorde rätt och vemsom gjorde fel och vem som tog på sig för att ingripa. När det gäller vårt förslag att också utrikesutskottetskall ha en aktiv roll i den granskning som sker vill jag säga att den skallses som någonting vid sidan om den rent konstitutionella värdering somkonstitutionsutskottet gör av regeringens handlande. Med vårt förslagatt utrikesutskottet skall ha insyn menar vi att ministern skall avgeen promemoria om vad som har förekommit i dessa affärer och somutrikesutskottet skall ha möjlighet att yttra sig över. Det är inte så - detvet handelsministern lika väl som jag - att man tar sådana initiativkontinuerligt, även om den möjligheten finns. Det vore därför bättre om def varinskrivet att utrikesutskottet skall granska dessa ärenden. 20SVEN-ERIK (): Jag är alldeles övertygad om att OlleGöransson har läst på väl i de här frågorna. Han har säkert mer än en gångtittat igenom utredningsbetänkandet. Jag troratt han är ense med mig i bedömningen att vad som där lyfts fram som enväsentlig fråga är ländervalet. Det är det helt avgörande. Ländervalet grundar sig på de rapporter som kommer frånvåra beskickningar ute i världen. Därefter vägs dessa bedömningar samman tillett råd, som i första händ utrikesnämnden ger.- Jag tror uppriktigt sagt inte, , att man kanleta upp en grupp riksdagsledamöter som är mera lämpade att ge ett riktigt rådnär det gäller ländervalet för vapenexport än just utrikesnämndens ledamöter.Jag tror inte heller - jag upprepar det - att vår vapenexport i framfiden skallha så stor omfattning att utrikesnämnden blir överlastad. Vad vi diskuterar ärju inte något .småkrafs som att man säljer en älgstudsare eller etttävlingsvapen till ett annat land - det är fråga om vapen i egentiig mening ochvapensystem. De frågorna kan inte bh särskilt många. Allra sist noterar jag att godkännerkonstitutionsutskottets granskning av Telub-affären. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 2 (åtgärder mot ökning av vapenexporten, m. Utskottets hemställan bifölls med 295 röster mot 15 förmotion 1585 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 4 (riktlinjer för vapenexporten) Utskottets hemställan bifölls med 295 röster mot 15 förmofion 2445 av m. fl. i motsvarande del. Mom. 5 (samrådsforum för frågor om krigsmaterielexport) Utskottets hemställan bifölls med 156 röster mot 154 förreservation 1 av m. fl. Mom. 6 (informafion om den svenska krigsmaterielexporten) Utskottets hemsfällan bifölls med 156 röster mot 154 förreservation 2 av m. fl. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Föredrogs utrikesutskottets betänkande 1981/82:22 omSydafrika och . I den skrivelse som regeringen överlämnattill lämnas en redogörelse för svenska företags verksamhet iSydafrika och . Avsikten med skrivelsen är att publicera uppgifter somger en tillförhthg bild av utvecklingen i väsentliga hänseenden inom varjeenskilt svenskt företag med verksamhet i och . Det är förstagången som regeringen utarbetat en sådan redogörelse. Uppgifterna i redogörelsen bygger på de redovisningar somföretagen i kontrollsyfte är skyldiga att lämna till kommerskollegium. Dessaredovisningar innehåller information om bl. a. produkfion, omsättning, antalanställda, rörelsens resultat samt företagna investeringar i Sydafrika.Redovisningarna avser förhållandena , dvs. det första hela räkenskapsårsom lagen varit i kraft. hår i sin fur gjort ensammanställning över denna information och utarbetat en rapport tillregeringen. Lagen om förbud mot investeringar i och Namibiaträdde i kraft den 1 juh 1979. uttalade sig för engenomgång av lagens tillämpning.