prot · G509106 · 1981-12-31 00:00:00 — När jag frågar hur vårdnadsbidraget skall finansierassäger att från skatteomläggningen skallanvändas till finansieringen. Får jag då ställa den konkreta frågan: Är dethelt klart att man skall ta 600 miljoner från skatteomläggningen och lägga dempå en utbyggnad av föräldraförsäkringen med vårdnadsbidrag? Eller är dettanågonting som kom på nu? Motionen innehåller inte ett enda ordom hur förslaget skall finansieras. Och det handlar som sagt om 600 milj. kr. Jag är något förvånad över denna debatt, även om jagnaturligtvis är glad över den omsorg om socialdemokratin som uttalar.Jag var på en debatt i går och fick då bekräftat att människornas oro rörhelt andra områden. Men ni i behöver detta. Ni har inte fått med ervare sig moderata samlingspartiet eller på detta förslag. Departierna har, liksom socialdemokraterna, avgivit särskilda yttranden - måhändaav andra skäl än dem jag anför, kanske ekonomiska. Men det är ju ändå sunt atti detta ekonomiska läge inte stödja er. AnL 106NILS CARLSHAMRE (m): Jag skall inte blanda mig isakdebatten om behovet av en vårdnadsersättning för småbarnsfamiljer. Alla vetatt moderater och centerpartister i nu rätt många ar - i och utanför regeringen- har slagits för införande av en sådan ersättning. Vi har också, tror jag, medåren kommit allt närm.are varandra när det gäller den tekniska utformningen avett sådant ersättningssystem. Men skils våra vägar igen. Och skilsmässanverkar kanske värre än den är, eftersom våra förslag på grund avärendefördelningen i har hamnat i olika utskott. Även moderata samlingspartiet har en motion omvårdnadsersättning för småbarnsfamiljer. Men eftersom den teknik som därföreslås är en helt annan och inte berör socialförsäkringssystemet behandlasden motionen i socialutskottet och kommer upp till debatt i kammaren vid ettannat tillfälle. Jag skall be att få återkomma då. Skillnaden är dels atttekniken är en helt annan, dels att den finansiering som föreslås är en heltannan. Men det får vi som sagt debattera då. Det är en rätt egendomlig situation. Den som tittar nogapå utskottsbetänkandet finner att det är enhälligt så när som på ett av de iutskottet ingående partierna - . Men samtliga övriga partier hartillfogat särskilda yttranden, där man redovisar olika meningar i denna fråga.Det hänger samman med ärendefördelningen mellan utskotten, ochjag tror att det är bättre att vi tar upp sakdiskussionen om de förslagen närdet blir aktuellt. Sedan kan jag, herr talman, inte låta bli att för en gångsskull vara överens med på en punkt, nämligen det något egendomligaförhållandet att ett regeringsparti, därtill det största, begär att riksdagenskall hjälpa partiet att i regeringen driva en av sina hjärtefrågor. Jag vetinte om det har hänt tidigare. Det dyker upp i mitt minne några ord som för så där 15 årsedan yttrades i ett helt annat sammanhang i andra kammaren av dåvarande vicetalmannen . Det var den gången då beslöt att organiseratelevisionen i i form av två inom samma företag befintliga, på någotsätt självständiga företag som skulle konkurrera med varandra. Det beskrev LeifCassel med följande ord; en gigantisk buktalare inbegripen i konversation medsig själv. Jag kan inte låta bli att tycka att den beskrivningen passarrätt bra även på ett regeringsparti som i en tung kommittémotion begär attriksdagen skall begära förslag från regeringen. är det inte så lätt att dra gränser mellan regering ochriksdag. Även kan råka illa ut. Det var hon som talade om"socialförsäkringsutskottet som ändå sorterar undersocialdepartementet". Jag trodde annars att vi var överens om att om överhuvud taget någon sorterar under någon annan är det väl regering ochsocialdepartement som sorterar under och dess förträffligasocialförsäkringsutskott. Jag har, herr talman, inget annat yrkande än bifall tillutskottets hemställan. AnL 107 () replik: Herr talman!Jag instämmer helt i vad sade sist. AnL 108MARGARETA (): Som redan framgått av debatten är det härbetänkandet från socialförsäkringsutskottet enigt i alla delar utom en -utbyggnaden av föräldraförsäkringen. Utskottets majoritet har på den punktenavstyrkt centerpartimotionens krav på fortsatt utbyggnad avföräldraförsäkringen med en ersättning enligt garantinivån. Även om vi från , ochsocialdemokraterna är eniga i vårt avstyrkande har vi fogat var sitt yttrandetill betänkandet. Vi har i dessa framfört våra olika ståndpunkter ochmotiveringar, men jag hade utgått från att vi inte nu skulle ha en storfamiljepolitisk debatt. Som redan sagts hade vi så sent som i förrgår här ikammaren en lång debatt om barnomsorgen. Då förde representanterfrån våra olika partier fram sin syn på både familjepolitiken i stort och t.ex. vårdnadsersättning och vårdnadsbidrag. Det är väl nästan slöseri medkammarens tid att upprepa alla de argument som då fördes fram för och mot olikaformer av stöd till småbarnsföräldrar. 9 protokoll 1981/82:105-106 Jag vill därför , herr talman,endast nämna vad jag sagt i mitt särskilda yttrande i utskottsbetänkandet. Jagpoängterar där att rätten till ledighet för vård av barn är en väsentlig del avsamhällets familjepolitik. Jag anser också att den ekonomiska ersättningen förinkomstbortfall vid vård av barn bör byggas ut i takt med att vi fårtillräckliga resurser. Men en sådan utbyggnad kan inte ske i det nuvarandestatsfinansiella läget. Dessutom anser vi från folkpartihåll att det förslag som familjeekonomiskakommittén skall lägga fram redan i är bör avvaktas. Det material som kommitténsslutbetänkande kommer att innehålla mäste ändå vara av intresse, när man skallbedöma hur och i vilken takt en utbyggnad av föräldraförsäkringen bör ske. Även om familjeekonomiska kommittén inte skulle ha någotdirekt förslag beträffande vårdnadsersättning eller vårdnadsbidrag, har dockkommittén uppdraget att göra en översyn av det ekonomiska stödet tillbarnfamiljerna. Enligt direktiven bör kommittén undersöka vilken effekt denuvarande direkta och indirekta familjepolitiska stödformerna har för olikatyper av familjer i olika inkomstlägen. Därför är det motiverat att vi även iden här frågan avvaktar den utredningen, inte minst då den snart skall lämnasitt slutbetänkande. Det är ju ingen hemlighet att harhaft krav på vårdnadsbidrag pä sitt partiprogram. Vi menar att en utjämning börske av försörjningsbördan mellan dem som har barn och dem som inte har barn. Säsker redan nu till viss del genom det allmänna barnbidraget, men det behöverkompletteras med ett obeskattat vårdnadsbidrag till familjer med små barn. n. finns inga pengar till detta. Kostnaden för förslagen i t. ex.centermotionen beräknas uppgå, som vi hört, till över 600 milj. kr. , herr talman, vill jag bara säga att ingen avoss i utskottet den här gången närmare har kommenterat de övriga motioner sombehandlas i betänkandet. De är ju ganska många och kommer från flera olikapartier. Vi har i utskottet, även om vi känner ganska starkt förvissa motioner- det må gälla pappaledighet, adoptivfaders rätt tillföräldraförsäkring eller föräldrapenning för missionärer - enats om attavstyrka alla dessa motioner utan att sakbehandla dem, eftersom en översyn f.n. sker av föräldraförsäkringen . Den översynen beräknas vara klar ,och då alla motionerna på ett eller annat sätt berörs av den översynenavstyrker vi motionerna i avvaktan pä betänkandet. Med hänvisning till vad jag nu sagt ber jagatt fä yrka bifall till socialförsäkringsutskottets hemställan i samtligamoment. AnL 109MARIE-ANN (vpk): I det här betänkandet behandlas en motionfrån kommunisterna. I motionen föresläs vissa förändringar ibestämmelserna om föräldrapenning för tillfällig värd av barn. Vi föreslår att60-dagarsgränsen skall avskaffas. Den är ologisk och fyller enligt vår meninginte någon funktion. Den har enbart inneburit att debatten på ett olyckligt sätt har fixerats vid dessa . har mannästan fått intrycket att alla föräldrar är hemma och vårdar sjuka barn under60 dagar . Så är ju inte alls fallet. Det visar de utredningar som hargjorts. Vad som måste slås fast är att barn som i vanliga fallvistas på daghem eller hos dagmamma har rätt till omvårdnad också när de ärsjuka. De möjligheter som finns - att anlita dagbarnvårdare eller att enförälder stannar hemma för att vårda barnet - är ett bra skydd. Det är intenågot tvivel om det. Vad man kan önska är väl att systemet med dagbarnvårdareytterligare byggs ut. Vad som inte heller borde få stå hindrande i vägen förbarnens rätt till en god omvårdnad är denna konstlade 60-dagarsgräns. Det är ioch för sig en väl tilltagen tidsgräns, men för de föräldrar som av olika skälnått den gränsen och inte heller kan fä tillgång till dagbarnvårdare måstesituationen bli ganska besvärlig. Vad skall dessa föräldrar göra? Det mest rimliga och logiska är ju att denna tidsgräns tasbort. Det kommer inte att kosta speciellt mycket. Det visar undersökningarna.Och vi tycker inte heller som utskottet att det finns anledning att vänta meddenna justering i avvaktan på föräldraförsäkringsutredningens förslag.Utskottet har ju inte antytt hur man ser på sakfrågan, vilket sade. För vår del anser vi att det är en så självklar ändring att denborde kunna bli föremål för beslut i . Det gäller också vårt andra förslag i motion 951. Viföreslår att skall ges möjligheter att pröva en förlängningav föräldrapenningen i det enskilda fallet till att gälla också barn som fyllt12 år. Som vi skriver i motionen, klarar de allra flesta barnöver att vara ensamma hemma, om de inte är alltför sjuka. Det finns dockgrupper av barn som inte klarar sig ensamma, trots att de är betydligt äldre.Vi tänker då på exempelvis utvecklingsstörda och rörelsehindrade barn ellerbarn som lider av astmatiska besvär. Också i de fallen menar vi att omsorgen ombarnen mäste gå före strikt satta gränser. Även om både denna 12-årsgräns och den tidigare nämnda60-dagarsgränsen är till fyllest i de allra flesta fall, menar vi att omsorgenom barnen i det enskilda fallet måste gå först och att det finns goda skäl attgöra de förändringar som föresläs i motionen. Jag villdärför yrka bifall till motion 951. Låt mig också kommentera den reservation som avgivits tillbetänkandet. I reservationen föreslås att skall uttala sig för enutbyggnad av vårdnadsersättningen. kommunisterna är motståndare fillvårdnadsbidrag. Vårdnadsbidraget strider mot en av de viktigaste principernanär det gäller jämställdhet mellan kvinnor och män, nämligen den att bådekvinnor och män skall ha rätt till en egen försörjning. Vårdnadsbidrag innebäratt könsrollerna ytterligare konserveras - det kommer att bli kvinnan somstannar hemma och vårdar barn och mannen som står för försörjningen. För allaär väl överens om att det inte går att försörja sig på , . Apropådessa , är det intressant att notera att och värderar - jag vill citera från - "en av de finaste och värdefullaste insatserna isamhället" till . Dessutom är det tydligen magiska ,eftersom de enligt skall räcka till ganska mycket - både attfinansiera en förkortning av arbetstiden och finansiering av familjekooperativadaghem, om jag hörde rätt i anförande. säger sig värna om låginkomsttagarnas barnomsorg,och det är helt klart att låginkomsttagarna haft svårare än andra grupper attslå sig fram till en daghemsplats i den bristsituation som råder. Men demhjälper man knappast genom att plädera för familjekooperativa daghem utansnarare genom att påskynda utbyggnaden av den kommunala barnomsorgen. Vpk anser att det viktigaste stödet tillsmåbarnsföräldrarna är att barnomsorgen byggs ut till full behovstäckningoch att sextimmarsdagen för alla genomförs successivt. Vi är alltså överens med utskottet om att centermotionenbör avslås. Vi tycker dock inte att utskottet på ett tillräckligt kraftfulltsätt tar avstånd från tankegångarna i motionen. Det som anförs för avslag påmotionen är enbart kostnadsskäl. De ideologiska aspekterna tas inte upp. Istället har de olika partierna valt att i särskilda yttranden ge uttryck förresp. partis syn på denna fråga. Då denna möjlighet inte står till buds förvärt parti, som inte är representerat i utskottet, har vi valt att avstå vidomröstningen. Vi kan alltså inte acceptera utskottets motivering föravslag och naturligtvis inte heller reservationen. Vad jag nu anfört får sessom en röstförklaring för vpk-gruppens del. AnL noLARS (): I föreliggande betänkande behandlas motion1981/82:733, där jag begärt att lagtexten görs klarare för att undvika olikabeslut och därmed oUka behandling av identiska ärenden. Två exempel lämnas imotionen och har också återgivits i utskottsbetänkandet. Jag finner därför inteanledning att nu närmare gå in på dessa exempel, och för undvikande avmissförstånd vill jag säga att självklart diskuterar jag här principer och inteenskilda ärenden. Utskottet åberopar ett utslag i försäkringsdomstolen från1974 och anser att detta utslag skall vara vägledande vid behandlingen avifrågavarande ärenden. Jag vill citera ur utskottsbetänkandet, där det heteratt av försäkringsdomstolen "har vidare fastslagits att en skiftarbetandeförälder haft rätt att få sitt behov av dygnsvila fillgodosett och attföräldern under sådana omständigheter ansetts sakna möjlighet att ge barneterforderlig vård utan att själv avstå från förvärvsarbete". Jag måste tillstå att utskottets uttalande i vad gällerskiftarbetande förälders rätt inte tillhör det mest lättillgängliga. Skall jagemellertid försöka mig på en uttolkning, kommer jag till slutsatsen att rätttill föräldrapenning föreligger. Jag nödgas dock avkräva utskottets talesman,vem det nu är, ett klart besked om huruvida min uttolkning av utskottetsuttalande är riktig. Ominte ett klart besked kan ges, framstår mitt krav på att lagstiftningen skallgöras klarare och mera entydig som mycket välgrundat. Minfråga blir alltså: Föreligger rätt till föräldrapenning för skiftgåendeförälder som måste stanna hemma från arbete för vård av sjukt barn och för attbereda den andra föräldern erforderlig vila? Detär som jag ser det alldeles nödvändigt med ett klart svar för att därmed skapaförutsättningar för en entydig tillämpning inom de olika försäkringskassorna. Närdet sedan gäller frågan om rätt till föräldrapenning under utbildning hänvisarutskottet till tidigare behandling av frågan och till att den varit föremål försocialpolitiska samordningskommitténs övervägande. Vid den tidigareriksdagsbehandlingen ansåg utskottet "att det kunde ifrågasättas om inteutbildning borde jämställas med förvärvsarbete i de fall full lön utgår underutbildningstiden". Huruvida detta uttalande blivit vägledande förkommitténs ställningstagande känner jag inte till. Jag hoppas emellertid att såblivit fallet. Eftersomriksdagen tidigare givit i uppdrag att se över frågan fårjag låta mig nöja för dagen. Jag vill dock understryka att ett positivt förslagbör läggas fram , eftersom handläggningen av dessa frågorute på försäkringskassorna lätt kan leda fill olika behandling av likartadeärenden. Jagavser, herr talman, inte att framställa något yrkande, men jag emotser ettklarläggande svar från utskottets talesman på den fråga som jag ställt. AnL 111 () replik: Jag skall försöka svara på direkta fråga, och jag harförvissat mig om att jag då företräder samtliga partigrupper i utskottet.Svaret skulle kunna vara ett enkelt: Ja, den rätten skall finnas. Det ärutskottets mening, även om vi inte har lyckats uttrycka det så klart som mankanske kunde önska. Men det är inte utan skäl, för det är ytterst svårt attuttrycka sig klart i den här frågan. Det är ett litet komplicerat område, ochatt skriva heltäckande och detaljerade regler är faktiskt riktig besvärligt. Detfinns emellertid tillämpningsföreskrifter som enligt utskottets mening äravsedda att täcka de fall som tog upp. Där sägs - och det,tycker vi väl alla, med all rätt - att en förälder inte skall ha rätt till ledighetoch föräldrapenning för att tillfälligt vårda sjukt barn, om den andraföräldern är ledig från arbetet, eller till äventyrs inte har något arbeteutanför hemmet, och finns i hemmet och tar hand om barnet. Det tror jag att viär överens om. Men jag har aldrig med termen "ledig från arbetet"kunnat förstå en person som har kommit hem från arbetet, rent av från ettskiftarbete, och ligger och vilar sig efter det. Den personen är inte ledigfrån arbetet utan har bara sin fritid, och det är någonting helt annat. Det äralltså meningen att det här fallet skall täckas. Sedanvet alla som har levt i den här situationen, vilket jag har, med två föräldrarsom jobbar resp. , att det är ett väldigt skiftande fält. Behovenvarierar hemskt mycket med barnets ålder, med sjukdomens art och kanske också med arten av föräldrarnas arbete. Därförär det så svårt att skriva heltäckande, detaljerade bestämmelser. Men socialförsäkringsutskottets mening är alldeles klar.Om den ena föräldern har arbetat nattskift och behöver vila sig och den andraföräldern måste stanna hemma för att ta hand om ett barn som har blivit sjukt,skall föräldrapenning kunna utgå. AnL 112 () repUk: Jag är naturligtvis tacksam för detklarläggande besked som här har lämnats från utskottets sida. Jag hoppas attdetta besked kommer att bli känt ute på de olika försäkringskassorna - inte föratt man skall ge föräldrarna någonting som de enligt lagstiftningen inte harrätt till, utan endast för att de skall få det som lagstiftningen ger dem rätttill. Jag känner till enskilda fall, som jag här inte närmare skall diskutera,där identiskt lika ärenden har behandlats mycket olika. Det var framför alltdetta som jag fann så stötande att jag menade att det var nödvändigt med enklarläggande lagstiftning på detta område. Jag inser självfallet svårigheten att med ord i en lagtexttäcka in alla de fall som kan tänkas uppstå i sammanhanget. Det får blivägledande uttalanden av den typ som jag nu har fått från utskottets sida. Ochjag är - jag säger det än en gång - tacksam för det beskedet. AnL 113BONNIE (): I och med utbyggnaden av föräldraförsäkringenhar förutom att jämställdheten ökat också barnens trygghet förbättrats. Föräldraförsäkringen ger alla föräldrar möjlighet att varahemma eller minska ner sin arbetstid som motsvarar tolv månader.För kvinnor som före förlossningen varit hemma på heltid ger föräldraförsäkringenen inkomstförstärkning på . för första året. För andra som tar ledigtfrån sina jobb ger försäkringen en ersättning för inkomstbortfallet. Detbetyder en utjämning ekonomiskt under livets olika perioder, vilketsocialförsäkringen också syftar till. betyder föräldraförsäkringen att kvinnorförlorar mindre ekonomiskt när de föder barn, en förlust som tidigaregenerationers kvinnor starkt fått kännas vid. Kvinnor har faktiskt straffatsekonomiskt för att de fött barn, vilket i många fall medfört negativa socialakonsekvenser. Än sämre har den ekonomiska tryggheten varit för de mänsom före föräldraförsäkringens införande ville ta ledigt för att under denförsta tiden vara hemma och vårda barn. finns den formella rättigheten ävenför pappor att dels vara hemma såväl som när barnensenare blir sjuka, dels ha kortare arbetstid. Detta är stora och viktiga stegframåt i arbetet för ökad jämställdhet, men den allra största betydelsen hardet för barnen. Tyvärr utnyttjar alltför få pappor sina rättigheter. Delsberor det på att många män tycker att vård av barn är något som man delegerartill kvinnorna eller att det helt enkelt inte är manligt att vårda barn. Delsberor det på - vilket säkerligen gäller för de flesta män - att de ärkänsliga för de starkt negativa attityderna hos såväl arbetskamrater somarbetsgivare. Och nog skakades vi om ordentligt, när SSAB-chefen gickut och sade att det är synd och skam att unga män går hemma och sköter barn.Alla vet vi ju vilken betydelse pappor har för barnen. Den amerikanske professorn har påpekat attforskningen har bevisat att barn behöver flera vuxnai sin närhet för kontinuerlig vård och fostran till vuxna människor för att desenare skall kunna klara samspelet med andra människor. De två senaste decenniernasforskning visar därtill, menar , att dessa vuxna bör vara av bådakönen och att barnens utvecklingsmöjligheter i det samhälls-mönster vi harbildat står och faller med samhällets stöd. Därför är det viktigt att männenfår stöd för att ta direkt del i och ansvar för barnens vård. Män behöver starkare förväntningar på sig för att kunna tasitt ansvar. En mer individualiserad föräldraförsäkring skulle bidra till attskapa ökade förväntningar - samma förväntningar som vi nu har på att kvinnornaskall vara hemma och ta hand om barnen. En individualisering betyder därmedinte mer tvång för männen än för kvinnorna, eftersom en föräldraförsäkringaldrig är annat än en rättighet - inte en skyldighet - att utnyttja. Däremot ärdet en skyldighet att ta hand om sina barn. Pappornas rättigheter förstärktes dock iföräldraförsäkringen i och med det förslag som folkpartiregeringen lade framför 1979, nämligen dels att det skulle införas rätt till tio dagarsledighet i samband med barnets födsel, dels att hälften av den särskildaföräldraförsäkringen skulle överföras på pappan. Den överföringen, sombeslutades, har tyvärr inte tillräckligt bidragit till att fä arbetsgivarna attförstå att män också är föräldrar och att barn behöver sina pappor. I anslutning till detta skall jag också återge några citatur den statliga rapporten , som presenterades1977. I den redovisas några arbetsgivares attityder till pappaledigheten påföljande sätt: "Jag skulle bli besviken om en av mannarna kom och bad omledigt." Eller helt kort: "Det blir problem." Givetvis blir det problem, men det blir det också närkvinnor är borta från jobbet. Vad tror ni de personalansvariga säger närnattsköterskan, avdelningssköterskan eller dagisfröken tar barnledigt? Det gick ett eko genom världspressen när en av.landetsgeneraldirektörer tog barnledigt. Plötsligt hade direktöreri många företag tid att skriva insändare med frågor om vederbörande ocksåammade - detta trots att i sin reklamtext för pappaledighetenupplyste oss om att "det finns nappflaskor för killar med för småbröst". Det sitter fler direktörer inne förrattfylleri än som är barnlediga. Barnlediga direktörer är ett marginelltproblem i direktionsrummen och inget som påverkar boksluten. Manligadirektörer tillhör i regel en åldersgrupp som inte har småbarn, även om män kanbli fäder praktiskt taget hela sitt vuxna liv till skillnad från kvinnor, somhar en kort reproduktionstid. finns det emellertid ocksåkvinnliga generaldirektörer, kvinnliga direktörer och småföretagare. Av någotmärkligt skäl har kvinnor alltid lyckats lösa problemet med barn och jobb.Ibland har det sagts att pappaledighet skulle vara en omöjlighet blandjordbrukare, därför att de aldrig kan ta ledigt från arbetet på sin gård. Menmånga jordbrukare tycks ändå kunna ta ledigt för det politiska uppdrag somarbetet som riksdagsman innebär. För jobbet har det ingen betydelse av vilketskäl man är borta. Det är därmed lätt att slå hål på motståndet motpappaledigheten. Och är det ingen som kräver att det skall vara ettstörre tvång för männen än för kvinnorna att vårda barn - det skall bara varasamma rätfigheter. Det märkliga är också att det bland åtskilliga yngre mänfinns ett stort gehör för tanken att ha en starkare individualisering avföräldraledigheten. De äldre däremot, som inte längre har några småbarn,protesterar. Skall vi inte lyssna mer på dem som berörs av besluten? Utskottet har enhälligt avstyrkt mofionmed krav på en starkare individualisering av föräldraledigheten. Det finns inteheller någon politisk viljeyttring från socialdemokraterna om enindividualisering, utan enbart en hänvisning till den sittande kommitté som seröver föräldraförsäkringen. Då undrar jag; Har socialdemokraterna övergett sintidigare ståndpunkt? Om ni står fast vid den, kan ni passa på att här ikammaren stödja vår motion för att ge föräldraförsäkringskommittén vägledning.