prot · G50915 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:15 1 § Svar på interpellation 1981/82:14 om en nordiskkärnvapenfri zon har i en interpellation ställtvissa frågor om en kärnvapenfri zon i . Han önskar veta; Hur avserregeringen fullfölja uppdrag att ta konkreta initiativ förinrättandet av en zon? Vilka initiativ planeras? Är regeringenberedd att tillsätta en fempartikommission? Vilka initiativplaneras för att åstadkomma en gemensam nordisk linje? Hur ser regeringenpå , och situation i sammanhanget? Hur harregeringen reagerat på uppgifterna om alt högt uppsatta regeringstjänstemänmotarbetar beslut om en nordisk zon? Jag har införriksdagen redogjort för lägel i denna fråga och lämnat regeringens syn påsaken. Så skedde bl. a. i en interpellationsdebatt . Jag berörde vidare frågan utförligt i samband med attutrikesutskottets betänkande diskuterades i kammaren och besvaradedå olika frågor från . Senast behandlade jag saken i denallmänpolitiska debatten . Grundläggande för regeringens agerande är riksdagensenhälliga beslut . Där sägs bl. a. följande: "Enligt utskottets mening bör den svenska regeringenhålla fortsatt nära kontakt med övriga nordiska regeringar i frågan, för attundersöka om en gemensam grund finns mellan de nordiska länderna i syfte attskapa en kärnvapenfri zon i som ett led i arbetet för ett kärnvapenfrittEuropa. Om förutsättningar finns härför bör arbetet gå vidare." 1regeringsdeklarationen sades vidare; "Ettuttryck för fredssträvandena är tanken på en kärnvapenfri zon i Om en nordisk kärnvapenfri zon Om en nordisk kärnvapenfri zon Norden.Den fortsatta diskussionen om en sådan zon måste föras med respekt för att denordiska länderna valt olika säkerhetspolitiska lösningar. Syftet måste varaatt befästa och ytterligare stärka säkerheten i ." I enlighet med dessa uttalanden har regeringen haft tätakontakter med de nordiska länderna i frågan. En utgångspunkt i dessa diskussionerhar varit varje nordiskt lands särskilda säkerhetspolitiska situation. Syftet med att arbeta för en kärnvapenfri zon i vårtoniråde är att befästa och ytterligare stärka vår och våra grannländerssäkerhet. Såsom framgår av kommunikén från det nordiska utrikesministermötet iKöpenhamn , kommer vi atl fortsätta kontakterna i dennafråga. Från både norsk och dansk sida har klarlagts alt en kärnvapenfri zonmåste ses i ett bredare europeiskt sammanhang samt att man avser agera i fråganpå ett sätt som inte står i strid med de åtaganden som NATO-medlemskapetmedför. För svensk del har vi framhållit att arbetet på enkärnvapenfri zon i måste ses som ett led i strävandena att reducera ochhelst eliminera kärnvapnens roll i . De föreslående s. k.TNF-förhandlingarna och utgången av den europeiska säkerhetskonferensen iMadrid, där ju nedrustningsfrågorna spelar en viktig roll, blir därför avmycket stor betydelse. Det är också angeläget att SALT-förhandlingarna snaraståterupptas. I ett läge då dessa förhandlingar börjat avsätta positiva resultatvet vi mer om förutsättningarna för framsteg i fråga om en kärnvapenfri zon iNorden. Som jag upprepat utgör i fredstid defacto en kärnvapenfri zon. För verkliga framsteg krävs att kärnvapenmakternamedverkar med reella åtaganden beträffande sina kärnvapenarsenaler. Efter desamtal som förekommit med representanter för både ochSovjetunionens regering kan jag endast med beklagande konstatera alt någonvilja att göra några konkreta utfästelser som kan möjliggöra ett förverkligandeav zontanken inte finnsf. n. Förentastaternaanser för sindel att NATO;skärnvapendoktrin måste gälla även för NATO-länderna och och menarsig icke kunna garantera dessa länders säkerhet under krigstida förhållanden,om man inte kan räkna på den avskräckning som ligger i en everituell användningav kärnvapen. antydde genom ett uppmärksammat yttrande avpresident en vilja att diskutera åtgärder som berör desseget territorium, men har trots våra upjjrepade frågor inte specificerathuruvida aktuella kärnvapen kan dras tillbaka eller nedmonteras eller eljestvari denna förhandlingsvilja skulle bestå. Denna hållning hos supermakterna görnaturligtvis snara framsteg i zonfrågan svåra att nå. Vi är emellertidövertygade om att en kärnvapenfri zon, rätt utformad, skulle kunna bli ettverksamt bidrag till att befästa och ytterligare stärka vår säkerhet ochstabiliteten i . Ytterst är det supermakternas vilja lillkärnvapennedrustning det hänger på. Så till frågor. Såsom framgått av min hänvisning till beslutden ställde sig en enig riksdag bakom utrikesutskottets betänkande avden om att regeringen borde undersöka, om det finns en gemensam grundmellan de nordiska länderna i syfte att skapa en kärnvapenfri zon i somett led i arbetet för ett kärnvapenfritt . Finns dessa förutsättningarbör arbetet gå vidare. Det finns ett principiellt intresse i de nordiska ländernaatt arbeta vidare med planerna på en kärnvapenfri zon i . För dansk ochnorsk del gäller dock att några utspel i nordisk regi, som skulle kunnaifrågasätta dessa länders säkerhetspolitiska orientering och åtaganden inomNATO, inte är att vänta. Regeringen avser att fortsätta kontakterna med de nordiskaländerna i frågan. Vi kommer också att fortsätta vårt arbete för nedrustningi och trycka på för kärnvapenkontroll - och nedrustning mellansupermakterna. Häri ingår också fortsatta ansträngningar att inom få stormakterna att göra samordnade villkorslösaåtaganden om att inte anfalla icke-kärnvapenstater med kärnvapen. Detta harhittills inte lyckats, även om vi anser att gällande uttalanden i och för sigär tillämpliga på . Från isländsk sida har uttalats att man på villkor somliknar och är beredd att överväga medverkan i en nordiskkärnvapenfri zon. Frågan om och har endast berörts ihalvofficiella sovjetiska uttalanden och där framställts som en viktigförutsättning för sovjetisk del. Om en verklig förhandling rörande en nordisk zon skullebli aktuell, bör det i första hand ankomma på att definiera dessa bådaområdens status. Ur svensk synpunkt är det principiellt önskvärt att zonen gesstörsta möjliga omfång. Regeringen anser att handläggningen av zonfrågan, liksomav andra utrikes- och säkerhetspolitiska frågor, åvilar . Denbör redovisas och diskuteras i sedvanliga former i . Sedan flera årtillbaka har den utförligt behandlats i utrikesutskottet och i särskildadebatter i kammaren. Detta förfaringssätt bör tillämpas även . Tjänstemännens uppgift är att ge regeringen ett underlag,som belyser både frågans möjligheter och dess svårigheter. Så sker ocksågenomgående. Vissa tjänstemän har också uttalat sig i pressdebatter, vilket denaturligtvis är i sin fulla rätt att göra. Var regeringen står i frågan är fullständigt klart.Arbetet med en kärnvapenfri zon går vidare i enlighet med uttalande. Om en nordisk . 2LARS (vpk); Jag vill tacka utrikesministern för svaret påmin interpellation. Om en nordisk kärnvapenfri zon Det nordiska området har blivitalltmer indraget i stormakternas militärstrategier. Både NATO ochWarszawapakten har markant ökat sitt intresse för och engagemang i det nordiskaområdet, vilket bl. a. har åskådliggjorts av de stora militära övningar som hargenomförts i och . har också de svenska gränserna lill sjössoch i luftrummet kränkts allt oftare. Den sovjetiska kränkningen av vårt landsgränser är ett uttryck för den oroande och farligaökningen av stormakternas militära verksamhet i . Vi har gett uttryck föratt vi ser mycket allvarligt på den sovjetiska kränkningen och på den ökademilitära verksamheten. Vi har i ett uttalande från vårt partis verkställandeutskott förklarat, att vi ställer oss bakom regeringens protest mot densovjetiska kränkningen av svenskt territorialvatten. Vi kräver respekt frånstormakts-blocken för internationella lagar och för ställning somalliansfritl land. Vi drar den slutsatsen att det som har inträffat belysernödvändigheten av att vårt land ytterligare ökar ansträngningarna att dra denordiska länderna bort från stormakternas militär- och kärnvapenstrategier.Skapandet av en kärnvapenfri zon i är ett viktigt led i det arbetet. Det säkerhetspolitiska mönstret i har genomgåttmycket allvarliga försämringar. Utöver det ökade stormaktsengagemangel medkonventionella vapen och styrkor har det nordiska området blivit direktindraget i stormakternas kärnvapenstraiegier. NATO-stridsplaner har avslöjats i , vilka visar attNATO-ledningen avser alt kränka svenskt luftrum med kärnvapenbärande stridsflygplani ett spänt läge. I finns sex kärnvapenladdade atomubätartillhörande , och i finns motsvarande NATO-ubåtar.I och finns navigeringsanläggningar, baser och färdigställdaflygplatser som har centrala uppgifter i . I de sovjetiska områden som gränsar till har enmärkbar militär uppladdning ägt rum, med stora baser och medkärnvapenarsenaler. Allt detta är mycket oroande och visar att det tidigarestabila säkerhetspolitiska mönstret har försämrats och att detta får direktakonsekvenser för vårt lands säkerhetspolitik. Det är mot denna militärpolitiska bakgrund kravet på ennordisk kärnvapenfri zon och en uttunningszon i anslutning till denna samt detstatliga folkliga stödet för dessa förslag skall ses. Därför var eniga beslut mycketbetydelsefullt. Det var positivt att alla partier, från höger lill vänster,kunde enas i denna fråga, att vi enhälligt uttalade vårt samlade stöd förförslaget om en nordisk kärnvapenfri zon och ålade regeringen att ta konkretainitiativ för inrättandet av en sådan zon. Vårt parti har dock varit kritiskt mot att regeringen intevidtagit tillräckliga åtgärder för att föra zonfrågan ytterligare framåt. Vihar därför konkret föreslagit inrättandet av en fempartikommission, dels föralt få ett organ där riksdag och regering gemensamt kan arbeta med frågan, delsför att utveckla den enighet som skapats och dels för att få ett organ somenbart arbetar med zonfrågan. , I sittsvar hänvisar utrikesministern lill de överläggningar som ägt rum mellan denordiska utrikesministrarna och de samtal utrikesministern haft med ochSovjetunionens utrikesministrar. Det är bra att dessa överläggningargenomförts. Det är en bra början, men den måste följas av ytterligare insatser. Vid det nordiska utrikesministermölet iKöpenhamn kunde inte de nordiska ministrarna komma överens om någon gemensamståndpunkt, men de framhöll ändå atl arbetet skall fortsätta. Jag tror alt detär avgörande för hela zonfrågan att man kan komma fram lill en gemensam nordiskståndpunkt, alt en gemensam ståndpunkt formuleras. Det är därför beklagligt attministrarna inte kunde "systematisera" det fortsatta arbetet. Såvittjag förstår hålls utrikesministermöten ungekir med , ochjag tror atl det i del här läget är otillräckligt. Eftersom alla nordiska länder stödjer förslaget attinrätta en zon, borde det ligga i alla nordiska länders intresse att åstadkommaen gemensam nordisk ståndpunkt. Då borde man också komma överens om atl 1. ex.tillsätta en ministerkommission eller att inkalla någon form av en nordiskkonferens i frågan. Min fråga är därför: Varför var det inte möjligt att kommaöverens om att systematisera det viktiga arbetet för att skapa enighet ochmöjliggöra ett gemensamt nordiskt uppträdande? Väcktes över huvud taget dentanken? Eller är utrikesministern beredd atl i annat sammanhang ta upp detförslaget? När beslöt att skall verka för enkärnvapenfri zon gjordes det helt klart att detta inte var något slutmål i sig.Jag vill citera del utskottsbetänkande som läg till grund för beslutet: "Enkärnvapenfri zon i skulle kunna utgöra en länk till attåstadkomma en faktisk kärnvapennedrustning inom ett större geografisktområde." Jag utgår ifrån att det var ett fritt från kärnvapen somavsågs. , Europaär översållat med kärnvapen, tillräckligt många för att förgöra helaEuropa. De två militärallianserna har denna kapacitet om. Ändåförbereder nu NATO utplaceringen av nya kärnvapen här. Det nya är att det finns en myckelstark folkopinion som säger nej till nya kärnvapen och som kräver en kraftigbegränsning av kärnvapnen, både i öst och i väst. genomfördes en stor fredsmarschfrån till . har över en miljon människordemonstrerat för långtgående nedrustningsförslag. I , , och Parishar rekordstora demonstrationer genomförts. Kravet vid de här demonstrationernahar varit en minskning av kärnvapenarsenalerna. Ändå beskylls fredsrörelsen, inte minst från högerhåll,helt felaktigt för att vara enögd och för att enbart kräva avveckling avkärnvapnen i väst. Det är fel. Sådana uttalanden visar i själva verket vem somär enögd. Om en nordisk kärnvapenfri zon Nr 15 Del görs påståenden om altfredsrörelsen är en fara och ett hot mot Jag vill erinra om vadWilly sade efter den stora 30 oktober1981 fredsdemonstrationen i , närhan gentemot kritikerna hävdade att han i hade upplevt värre saker än fredsdemonstrationer. Oin ennordisk finns påståenden om altfredsrörelsen är en fara för säkerheten. kärnvanenfrizon '- största hotel mot freden och säkerheten är ju de krafter som intetar de härmänniskornas oro på allvar och som inte inser nödvändigheten av kärnvapennedrustning.Däremot ger ju fredsrörelsen och de protesterande människornahopp om en förnuftig utveckling mot fred och säkerhet. I det här sammanhanget vore ett kärnvapenfritt enviktig framgång för nedrustningssträvandena. Det kunde vara en länk till vidareöverenskommelser om direkta begränsningar och senare totalförbud motkärnvapen. Jag är för min del övertygad om att båda stormakterna skulle taintryck om de nordiska länderna enigt kunde förklara sin vilja atl göra Nordentill en kärnvapenfri zon. Jag är lika övertygad om att de skulle tvingas atlompröva sina nuvarande ståndpunkter. Ett sådant genombrott inedrustningsförhandlingarna, som naturligtvis inte ligger för dagen, skulleockså kunna medföra att stormakterna tvingades till konstruktiva förhandlingarom stegvisa begränsningar av de redan uppställda kärnvapenarsenalerna. I har man sagt att man inte avser att geytterligare besked till vart och ett av de enskilda nordiska länderna utansamtidigt och kollektivt till alla länder. Man kan ha olika mening om dennaståndpunkt. Jag tycker i och för sig inte atl del år orimligt att man vill allde nordiska länderna preciserar vad de menar innan man från sovjetiskt håll gårvidare och förklarar vad man anser i den här frågan. har enbart sagt sig vara stark motståndare till en zonöver huvud taget. Ur alla synpunkter är det därför angeläget att åstadkommaoch skapa en gemensam nordisk ståndpunkt och ett gemensamt uppträdande - delsför att kunna få ytterligare besked om vad menar med presidentBresjnevs uttalande , dels för att påverka till en annanhuvudinställning till zonfrågan och nedrustningsfrågan över huvud taget. Jagmenar att det finns kvalitativa skillnader mellan hur de två stormakternahittills har reagerat i den här frågan. Vårt arbete i för en kärnvapenfri zon hänger därförsamman högst påtagligt med strävandena i att få stopp på utplaceringenav nya vapen och att få i gång stormaktsförhandlingar om begränsningar av deexisterande kärnvapnen. Låt mig sedan gå över och kommenterautrikesministerns svar på de andra frågor som jag ställde i interpellationen. , och ; Det är bra att dessaländer ingår i diskussionerna om den nordiska zonen och säkerhetspolitiken iNorden. Jag vet nämligen att man på , och är oroligaöver att försvinna i de pågående överläggningarna - de menar att derassäkerhetspolitiska intressen inte lillgodosetls i debatten. Jag skall gärna göra detmedgivandel att dessa länder naturligtvis intar en viss särställning iförhållande till övriga nordiska länder och all detta innebär svårigheter. Mendet får inte hindra oss från alt innefatta också dem i diskussionerna. Beträffande tjänstemännens negativa hållning tillriksdagens beslut om en zon; Jag gör den tolkningen att utrikesministernsuttalande här är en markering. Och jag förutsätter att tjänstemännen ifråga i fortsättningen inser att deras huvuduppgift är atl medverka till attskapa en zon i enlighet med det eniga riksdagsbeslutet som har fattats och inteatt motarbeta det. Jag delar självfallet utrikesministerns mening atttjänstemännen skall belysa "både frågans möjligheter och dess svårigheter", menhuvuduppgif terna måste vara att medverka till att finna lösningar förbi problemen och svårigheterna - inte att motarbeta och stapla hinder i vägen. Detta arbete menar jag är svårt nog utan det. : Utrikesministern avslutade sitt svar med att säga: "Arbetet meden kärnvapenfri zon går vidare i enlighet med uttalande." Men det är inte riktigt något svar på min huvudfråga. Jaghar faktiskt utgått ifrån att utrikesministern och regeringen accepterat beslut och givna uppdrag. Min fråga var hur regeringen konkret avser att fullföljariksdagens uppdrag \ och vilka initiativ man planerar inom den närmaste tiden.Svaret på den frågan väntar jag fortfarande på. Det är möjligt attutrikesministern kan ge ytterligare besked på den punkten. Detta är den centrala och avgörande frågan, tillsammansmed min andra fråga om vilka initiativ regeringen planerar för att skapaenighet mellan de nordiska länderna och åstadkomma en gemensam nordisk linje -som är något av en huvudfråga i det här sammanhanget. Om en nordisk kärnvapenfri zon 3STURE (): Sedan , på förslagav utrikesutskottet, enhälligt antog sitt av utrikesministern citeradeuttalande har frågan om en kärnvapenfri zon i blivit alltmerkontroversiell i den svenska debatten. Den som så att säga legitimeradenegativa uttalanden om zontanken var statssekreterare , som ibörjan av augusti utdömde förslaget som orealistiskt, eftersom det inteöverensstämmer med NATO;s doktriner om hur skall försvaras. Efterdetta auktoritativa uttalande - som man dessutom i pressen påstårrepresenterar den förhärskande opinionen bland tjänstemän- har en del moderater dristat sig att säga vad de egentligen anser omförslaget. sade att en nordisk zon " inteskulle öka trygghet". Det har också från moderat håll antytts atlen nordisk kärnvapenfri zon ensidigt skulle gynna sovjetiska intressen. Mot den här bakgrunden var det myckel glädjande att hörautrikesministern häri säga all regeringen ärövertygad om att en kärnvapenfri zon skulle kunna bli ett verksamt bidrag lillatt befästa och Nr 15 stärka vår säkerhet och stabiliteti . Detta uttalande, som utrikesmi- Fredaeenden nistern har upprepat i dag.överensstämmer helt med innehållet i det beslut 30 oktober1981 *°* fattades av den socialdemokratiska partikongressen i slutet avseptem- ber och i ett anförande som höll före det beslutet. Om en nordisk verkar det tyvärr finnas en mycket vid klyfta mellan det partierna - kärnvanenfri zon moderaternamöjligen undantagna - anser och det flera av de främsta säkerhetspolitiskaexperterna anser i den här frågan. Ingen vill naturligtvis hindra enskildatjänstemän från att uttala sig fritt, men man blir ändå litet undrande dä man isenaste numret av i läser en intervju med den parlamentariskaförsvarskommitténs sekreterare , som också är hög tjänsteman iförsvarsdepartementet. Han säger; Kärnvapenfria zoner är bara ett slagsluftslott som inte kan bli någonting. Han säger vidare; Jag tror att man lurarsvenska folket med kärnvapenfria zoner. "Man" i det här sammanhangetär väl närmast regeringen. Han fortsätter: Det är oroväckande att en sådan somPalme går ut så hårt med detta. Man skulle kunna hävda att det är ännu mer oroväckande närvåra säkerhetspolitiska experter uttalar sig på det här viset ulan att ha någrarediga och logiska argument för sin ståndpunkt. Den hår egendomliga debatten kräver ändå ett klarläggande.Vi har på senare lid lyssnat till så konstiga uttalanden frånförsvarsdepartementet om vår övergripande säkerhetspolitik och om vårneutralitet atl många hår i landet och även utomlands har börjat undra vem detär som ger uttryck för regeringens egentliga uppfattningar. Del är naturligtvisinte bra när regeringen talar med många mot varandra stridande lungor ikänsliga utrikespolitiska frågor. Dagens interpellationsdebatt är därför ettbra tillfälle för utrikesministern att ge oss klara och otvetydiga besked omvad man skall hålla sig till och vad som är struntprat. Ännu bättre vore delnaturligtvis om, , uttalanden från regeringskanslierna var mersamstämmiga så att tvivel inte behöver uppslå utomlands och här hemma om vadsom är den officiella svenska politiken i frågor som exempelvis frågan om enkärnvapenfri zon i . Efter del nordiska utrikesminislermötet i början avseptember stod del ju klart att frågan om en kärnvapenfri zon kommer att finnaspå dagordningen vid många kommande nordiska regeringsöverläggningar. Därförfinns det skäl alt påminna om att pekade på behovetav alt en svensk förhandlingsberedskap på området upprätthålls och på att ettutredningsarbete bör bedrivas. Vpk:s förslag om en fempartikommission medutrikesministern som ordförande är väl alt ta i litet för myckel, men nog voredel befogat med ett mer organiserat utredningsarbete i den här frågan -gärnamed deltagande av säkerhetspolitisk expertis som hämtas även utanför UD. Jag kan hänvisa till tidigare partimotioner somsocialdemokraterna väckt om behovet av långsiktig inriktning avnedrustningsarbetet och till uttalanden som utrikesutskottet har gjort medanledning av de här motionerna. nuvarandelösliga metoden att låta PM om en nordisk kärnvapenfri zon cirkuleramellan händelsevis intresserade tjänstemän förtjänar knappast Nr 15 beteckningen utredningsarbete. Det är ju faktiskt utredningsarbete riksda- den gen har beställt av regeringen i den här frågan. Det vore därför bra om 30oktober 1981 utrikesministern kunde utlova alt det skall bli bättring på den punkten. Utrikesministern påpekar i sitt förberedda svar att Norgeoch Q,fj p, nordisk "avser agera i frågan på ett sätt som ickemotsäger de åtaganden som kärnvapenfri zon NATO-medlemskapet medför". USAmenar, också enligt utrikesministerns svar, alt kärnvapenoptionen är nödvändigför att NATO skall kunna garantera och säkerhet. På den punktenhar tydligen regeringarna i och en annan mening. På annat sättkan man inte lyda deras klart uttalade intresse för fortsatta försök atl finnavägar till en kärnvapenfri zon. försvarsminister fram till det senastestortingsvalet skrev i en artikel bl. a.följande, som är av intresse i det här sammanhanget: "Alompolitikken faslsetter at kjernefysiske vapenikke skal vasre lagret eller stasjonert på norsk område. Del norske försvaret er ikke utstyrt med våpenba;rere forkjernevåpen, och norske styrker blir heller ikke övet opp til å bruke slike vapen. Disse selvpålagle restriksjonene er naturlig nok ikke mentå svekke vår forsvarsevne, men tvert om v;ere virkemidler for å unngå spenning.Det har vasrt bred enighet i om dette. De andre NATO-land har fullt utförstått og erklaert seg enig i vår polilikk, og så vidl jeg kan bed0nime vsrt verdsatt av ." Detsammagäller ju också för . ' Det här innebår att den norska och danskakärnvapenoptionen inom NATO:s ram, som i den svenska debatten ibland framställssom ett oöverstigligt hinder, kanske inte i verkligheten är av särskilt storpraktisk betydelse. En rimlig följd av atl man inte har lagrat kärnvapen, intehar vapenbärare och inte har övat trupp för dessa vapen är att det blir ganskaomständligt atl utnyttja norskt och danskt territorium som bas för amerikanskakärnvapen. Supermakten har mer praktiska och bättre förberedda metoder attsätta in kärnvapen i norra . Det måste bl. a. vara överväganden av detta slag somligger bakom det norska och det danska intresset för en nordisk zon, trots denstarkt negativa inställningen i . Och det blir naturligtvisutvecklingen av debatten i de nordiska NATO-staterna som slutligen avgörmöjligheterna att konkretisera planerna på en nordiskkärnvapenfri zon. På tal om och säger utrikesministern attdet ur svensk synpunkt är principiellt önskvärt atl zonen ges största möjligaomfång. Det är en utgångspunkt som är värd att ta fasta på. Då bör vi ocksåföra en konstruktiv diskussion inte bara om ulan också om delar avdet hav som ligger mellan och . I ett litet längre perspektiv ärdet inte osannoliktatt också kommer att visa intresse för diskussioner om en Nr 15 mycket omfattande nordisk arktiskzon.