prot · G50948 · 1981-12-31 00:00:00 — Man kan också spekulera i vilket resultatet av detkommunala förbudet kommer att bli. I vissa kommuner kommer det nog att bli mereller mindre förbBd - det kommer säkert att helt bero på den lokala opinionen.Givetvis kommer skogsbruket att försöka påverka kommunens beslut i den riktningman där önskar; medel till detta kommer sannerligen inte att saknas. Menskogsbruket kommer också att bli orättvist behandlat: frågan om förbud ellerinte blir helt beroende av var skogsmarken är belägen. Det är ett skäligt kravfrån skogsbruket att likartade förhållanden skall råda i olika regioner. Nej, erkänn att ett förbud som gäller hela landet och sombeslutas i den här församlingen är det enda riktiga! Då uppfyller ni också delöften som givits. Det skulle motverka politikerföraktet. De här krumbukternaförvärrar bara det hela! Man försöker från olika håll göraslybekämpningsfrågan till en fråga om skogsbrukets vara eller inte vara.Skogsbruket har fört en massiv kampanj, där man målat upp alla de fasansfullakonsekvenserna av att inte få använda de kemiska metoderna. Den kampanjen harblivit för stark t. o. m. för en del av skogsbrukets företrädare, vilket harframgått av offentliga uttalanden från höga skogstjänstemän. Man försöker t. o. m. påstå att skogsproduktionen skulleupphöra där lövsly uppstår. Detta är ju helt fantastiskt, eftersom björken äroch har varit pionjärträdet. Björken har så att säga brutit markför barrskogen. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark ochkännetecknande för den barrskogen har varit att den har blivit av hög kvalitet.Vad som händer i sådana fall är att det nya barrskogsbeståndet försenas-detblir längre omloppstider- men det är ju något helt annat än vad man påstår. Menjag vill slå fast att det självfallet inte är sådana förhållanden vieftersträvar och att det inte heller behöver bli så om man förbjuderanvändandet av kemiska medel. Vi anser att ett borttagande av kemisk lövslybekämpningsjälvfallet måste ersättas, dels med förebyggande åtgärder, dels med manuellröjning. Man skall komma ihåg att uppdykande problem av den här typen i höggrad sammanhänger med sättet att bedriva verksamheten, i detta fallskogsbruket. Mycket talar för att åtgärder i förebyggande syfte skulle få enstörre betydelse i skogsbruket än vad man nu bedömer. Enligt vad som framkommit i utredningen blir merkostnadenför att ersätta den kemiska bekämpningen med metoder ca 200 milj. kr.per år . Kostnaden kommer därefter att sjunka, eftersom manräknat med att under dessa år ta igen den stora eftersläpning som råder. Från skogsbruket har det nämnts mångdubbelt högre belopp-det gäller ju att göra det så avskräckande som möjligt. Man skall nog ta alladessa uppgifter med en rejäl nypa salt. Det finns möjlighet att genomförenklade metoder göra denna röjning billigare. råder också det förhållandet, att en eftersläpning iskogsvårdsåtgärderna, sysselsättningsproblem samt ekonomiskt stöd tillarbetslösa förekommer sida vid sida. Det bör vara möjligt att ersätta kemiskametoder både med en ökning av den fast anställda personalen och med tillfälligarbetskraft. Samhällets kostnader för arbetslösheten uppgår tillåtskilliga miljarder kronor. Under detta budgetår har 7 miljarder anslagitstill arbetsmarknadspolitiska åtgärder; därav 3,8 miljarder tillberedskapsarbeten. Det måste väl vara vettigt att använda en del av dessapengar för att skapa meningsfulla röjningsjobb i stället för att användakemiska medel. Självfallet är det inte vår mening att arbetslöshetsunderstödskall dras in för arbetslösa - alla arbetslösa kan inte placeras iröjningsarbete - men det måste vara möjligt att på ett bra sätt använda denarbetskraft och de pengar som redan finns till meningsfulla arbeten. Självfallet måste också snabba åtgärder vidtas för attfrämja en övergång till metoder. Tillgång till arbetskraft är tillstor del en fråga om planering, utbildning och upplysning. För att flermänniskor skall kunna sysselsättas i skogsvård behövs utbildning och en aktivförmedling av dessa jobb. Detta har vi uttalat i vår motion, och börbesluta att ge regeringen detta till känna. Det är nödvändigt att den här frågan äntligen avgörs.Skogsbruket bör få ett klart besked om de riktlinjer som gäller. Det ärbeklagligt att detta hattande har fått fortgå, och frågan blir tydligen inteavgjord efter dagens beslut heller, I vår motion 78 har vi ett färdigt lagförslag om förbudmot spridning av bekämpningsmedel över skogsmark. De riksdagsledamöter som villuppfylla de löftensom deras partier har utfärdat har en möjlighet att ansluta sig till vårtyrkande. Vi har också yrkat att snabba åtgärder vidtas för att främja enövergång till metoder. Jag yrkar bifall till yrkandena 1och 3 i motion 78. 85 (): Inom jordbruket och trädgårdsnäringenanvändes nästan gifter i bekämpningsmedel. Till detta kom ca490 handelsgödsel. I skogsbruket användes gifter ibekämpningsmedel. Allmänheten visar en allt större oro för dennagiftanvändning. De kemiska föroreningarna är, som redovisades i vår miljömotion1980/81:1379, ett av våra största miljöproblem. Det måste vara ett oavvisligtkrav att människor inte skall komma till skada genom användning av kemiskaämnen. Tillverkare och importörer måste ta ansvar för att deras produkter integer upphov till skador. Samhället skall se till att de uppfyller detta ansvar.Det är en uppgift för samhället att avgöra vilka kemiska ämnen och produktersom får användas samt se till att de människor som kommer i kontakt med dessaämnen har tillräcklig information och kunskap för att kunna hantera dem på rättsätt. Av dessa skäl bör vi sträva efter att möjligtavbryta användningen av kemiska bekämpningsmedel inom jord- och skogsbruk.Redan vid 1978/krävde vi socialdemokrater att kommunerna skulleges möjlighet att säga nej till skogsbesprutning och kräva att mekanisk röjningi stället skulle tillämpas. Vi upprepade detta krav vid 1979/80 och 1980/81 årsriksmöten. Löftena står kvar, , men de borgerligarikdags-majoriteterna har avslagit våra krav. När det gäller användningen av bekämpningsmedel inomjordbruket är det mot bakgrund av de risker som många bekämpningsmedel för medsig för såväl människor som miljö angeläget att kraftfulla åtgärder vidtas isyfte att snabbt och i avsevärd grad minska användningen. Det är nödvändigt attvi anlägger en helhetssyn på de problem som användningen av kemikalier medför.Därför kräver vi att forskningen om bekämpnings- och gödselmedlenintensifieras, både grundforskningen och den målinriktade, tillämpadeforskningen. Vi har upplevt att vissa kemiska medelmedför ökade risker för cancer, fosterskador, allergier ochärftlighetsförändringar. Därför måste vi vidareutveckla forskningen särskiltbeträffande de kemiska medlens effekter på nervsystemet samt derasfosterskadande och genetiskt skadliga effekter. I fråga om en del av debekämpningsmedel som varit registrerade vet vi inte om de gerskador. Forskningen bör omfatta såväl de bekämpningsmedel som används somalternativa metoder. Mot denna bakgrund föreslogs i vår miljömotion en radåtgärder i fråga om de kemiska medlen, såsom förhandskontroll,laboratorieundersökningar, förstärkta epidemiologiska resurser, ökat internationelltinformationssamarbete, förbättring av produktregistrets utformning, utvidgadproduktkontroll. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark ökadproduktinformation, förbättring av arbetarskyddet, upprättande av gränsvärden,föreskrifter om utrustning och hantering, kontroll och tillsyn,företagshälsovård och en gift- och kemikommission. På praktiskt taget samtligapunkter har dessa förslag numera avvisats av den borgerligariksdagsmajoriteten. Mitt under brinnande valrörelse 1979 tillsatte denfolkpartistiska regeringen en utredning om användningen av kemiska medel ijord- och skogsbruken. Denna utredning föreslog att kommunernainom ramen för sin fysiska planering skulle fastställa vilka områden som varkänsliga från miljövårds- och friluftssynpunkt. Inom sådana områden skullekommunerna kunna förbjuda besprutning. Förslaget var en kompromiss, bakomvilken stod representanterna från fyra partier. Efter remissbehandling har regeringen i proposition 44framlagt förslag till lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark.Propositionen bryter upp kompromissen och bygger på tankegångar som fördes frami utredningen av den centerpartistiske representanten. Jordbruksutskottetsmajoritet avstyrker propositionen, och det betänkande som utskottet har avgiviti ämnet bygger på den socialdemokratiska partimotionen. Orsaken till utskottetsställningstagande är framför allt att propositionen på två väsentliga områdeninte uppfyller krav som ställs från socialdemokratiskt håll. Det gäller för det första "förslaget om attlänsstyrelsen skall kunna ge dispens inom alla skogsområden. Vi anser att dettager utrymme för alltför godtyckliga bedömningar. Det leder till betydandeosäkerhet såväl för dem som slår vakt om miljö- och rekreationsintressena somför dem som hävdar skogsbrukets behov av att använda bekämpningsmedel. Varjeform av meningsfylld planering omöjliggöres, vilket är olyckligt både förmiljövård och skogsbruk. För det andra gäller det kommunernas inflytande överdispensgivningen, som inte blir tillräckligt starkt. Vår uppfattning är att reglerna för användningen avbekämpningsmedel skall vara klara och entydiga och att kommunerna skall ges ettavgörande inflytande. Varken skogsbruk eller miljöintressen skall behöva svävai okunnighet om vad som gäller. förslag innebar att kommunernas beslutom vilka områden som skulle anses känsliga från friluftslivs-, miljövårds- ochnaturvårdssynpunkter skulle grundas på generella riktlinjer, utfärdade avstatens naturvårdsverk. Vi kan inte se det meningsfulla och ändamålsenliga isådana föreskrifter med hänsyn till de starkt växlande förhållanden som råderinom landet. Genom andra lagstiftningar har vi gett kommunerna rätt attsjälvständigt styra bebyggelseutvecklingen inom landet. Kommunerna har ocksåfått rätt att säga nej till miljöstörande industrier. Enligt vår uppfattning ärde väl skickade att självständigt avgöra inom vilka skogsområden som kemiskamedel inte skall få användas. Det är kommunerna som har de bästa möjligheterna attutifrån lokala förutsättningar bedöma om skogsmarken har sådan betydelse förfriluftslivet, naturvården och lokalbefolkningen att spridning avbekämpningsmedel inte skall få ske. Jag vill i detta sammanhang något kommenteraArne i inlägg. Han uttryckte sin överraskning över att visocialdemokrater valt att gå vår egen väg och inte längre stod kvar vid det s.k. kompromissförslaget till lövslyutredningen. Jag vill på den punkten säga attden som har brutit den kompromissen är regeringen, som har lagt fram ettförslag som klart avviker från vad som lövslyutredningen redovisade. i och , liksom JohnAndersson, har redovisat en överväldigande oro inför detta att kommunernaskulle ges möjlighet att ensamma fatta beslut utan centrala anvisningar när detgäller användningen av bekämpningsm.edel. Med tanke på vad kommunerna rentallmänt har att hantera och med hänsyn till utformningen och organisationen avvåra kommuner kan jag inte annat än uttrycka en förundran över den här misstronnär det gäller kommunernas möjligheter att hantera dessa frågor. Jag har fulltförtroende för kommuner, och jag tror att de är väl skickade atthantera dessa frågor utan att de för den skull behöver få några centralaanvisningar. och också flera andra talare har varit innepå att detta leder fram till olika bedömningsgrunder i olika kommuner. Jag serinte det som en nackdel. Jag upplever det tvärtom som en fördel. Det finnsingenting som säger att man bara därför att man är ägare av ett visstskogsmarksområde har rätt att kräva en identisk behandling i olika kommuner.Kommunerna kan ha olika struktur, vara olika belägna i förhållande tilltätorter och annat. Därför är det fullt rimligt att tänka sig att man gör olikaställningstaganden i olika kommuner. Det är precis samma förhållanden som närdet gäller samhällsplaneringen i övrigt. påstod att detta inte innebär attkommunerna skulle ha rätt att fatta beslut för hela sitt område. Jag hävdar attvårt förslag innebär en rätt för kommunerna att inom hela sitt område, om de såönskar, besluta om ett förbud mot användning av bekämpningsmedel. Vårt förslagbaserar sig naturligtvis i så fall på de krav som vi har angivit, nämligen attdet området har betydelse för friluftslivet, naturvården och lokalbefolkningen.Det är alltså en betydligt vidare tolkning av de här begreppen. Jag kan t. o.m. tänka mig att vi kommer fram till att det finns län och regioner därkommunerna mot denna bakgrund finner att det kan vara lämpligt att ha ettförbud och att förbudet alltså kommer att täcka betydligt större områden änenstaka kommuner. Men enligt vår uppfattning är det på lokal nivå man skallträffa dessa avgöranden, därför att det är där man har den bästa överblicken avförhållandena. Lät mig föra in ett något mera principiellt resonemang närdet gäller kommunernas roll i miljöpolitiken och då kanske speciellt medutgångspunkt i situationen i skogsbruket. ställde en del frågorpå den punkten. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark På en rad områden i miljövårdsdebatten upplever vi häftigakonfrontationer mellan centrala institutioner, experter och sakägarintressen åena sidan och å andra sidan aktiva företrädare för miljöintressena.Konfrontationerna beror på att i så gott som alla miljökonflikter föreligger enriskbedömning som aldrig kan utgöra en fullständig garanti för att inga riskerföreligger. Alltför ofta har dessutom de farhågor som miljöintressena givituttryck åt visat sig vara riktiga, när undersökningarna fördjupats ochfullföljts. växer allmänhetens oro för de kemiska medlensmiljörisker. Detta skapar en konflikt som det ankommer på oss politikeratt söka finna lösningar på, som kan tillfredsställa människornas berättigadekrav på medinflytande och delaktighet. Klarar vi inte den uppgiften, uppkommerrisker för hela vår samhällsutveckling. Vi kan här inte bortse från att delarav samhällsutvecklingen inneburit problem. Ser vi på utvecklingen i skogsbruket,finner vi att den gett en rationell produktion med hjälp av en hög teknologi.Skogsbrukstekniken bygger på en hög mekanisering och förutsätter också attlövslyuppslagen på hyggesytorna kan bekämpas med billiga bekämpningsmedel. Detta har bevarat lönsamheten inom skogsbruket. Deanställda har kunnat ges en med andra grupper i samhället likvärdigstandardutveckling, som produktionen i skogsbruket upprätthållits.Baksidan av denna utveckling kan ses i utarmade glesbygder samt i en teknik sommänniskorna uppfattar som ett allvarligt hot och som givit betydande kostnaderi form av arbetsmarknadspolitiska insatser och kostnader via socialförsäkringeni form av förtidspensioneringar och sjukskrivningar. Någon slutligsamhällskalkyl över denna utveckling har inte skett. Med ett större inflytande för de berörda människorna överdenna förändring av skogsbruket hade utvecklingen sannolikt varit en annan, somkanske bättre hade uppfyllt våra långsiktiga krav på samhällets utveckling. Detär dock med utgångspunkt i den situation som f. n. råder i skogsbruket som vimåste söka länka in utvecklingen i nya banor. Enligt vår mening sker bedömningen om hur detta skall skebäst ute i kommunerna. Där kan miljövårds-, naturskydds- och friluftssynpunktervägas samman med lokala sysselsättnings- och näringspolitiska bedömningar. Detär ute i kommunerna som förutsättningarna att göra dessa bedömningar finns.Kommunerna skall således, enligt vårt förslag, få rätt att inom ramen för denfysiska planeringen ange vilka skogsområden som skall undantas frånbesprutning. Inom dessa områden skall totalförbud mot spridning avbekämpningsmedel för bekämpning av lövsly gälla. Den långsiktiga plan där detta anges skall fastställas avkommunfullmäktige. Kommunfullmäktiges beslut bör inte kunna överklagas tillannan instans. Enligt vår uppfattning skall kommunerna, innan de fastställerdet område för vilket totalförbud skall gälla, inhämta de fackliga organisationernasmening. Genom denna utformning uppnås ett totalförbud mot spridning avbekämpningsmedel för lövslybekämpning över de skogsmarker där kommunen utifrånde lokala förutsättningarna bedömer att sådan användningej skall ske. Därmed garanteras ett totalt lekmannainflytande över beslutet omför vilka områden som totalförbudet skall gälla. Vi anser nämligen, , att det bör lämnas tillkommunerna att avgöra om de har områden där de kan tänka sig ge dispens för attmöjliggöra användande av kemiska medel. Vi kan tänka oss att det här i landet finns kommuner somär vidsträckta och har skogsmarksområden som inte kan behandlas på annat sätt.Om man lokalt finner det lämpligt, kan man där medverka till en dispensgivning. Det är skälet till att vi inte vill gå på ett totaltförbud över hela landet. Vi menar att det har ett värde att man kan göra enmera differentierad bedömning. För de skogsområden inom en kommun som inte omfattas avtotalförbudet bör ett generellt förbud mot spridning av bekämpningsmedel förlövslybekämpning gälla. Från detta generella förbud bör det vara möjligt förskogsvårdsstyrelsen att i vissa fall medge dispens. För att sådan dispens skallkunna lämnas bör gälla dels att lövslybekämpning är nödvändig för attskogsvårdslagens krav om tryggande av skogens återväxt skall uppfyllas, delsatt omständigheterna är sådana att mekanisk röjning inte lämpligen kan komma ifråga. Vad som är rimligt från skogsvårdssynpunkt får bestämmas på grundval aven samlad bedömning av alla för det enskilda fallet betydelsefullaomständigheter. För att underlätta den långsiktiga planeringen inomskogsbruket bör - om så begärs - dispensansökan kunna prövas i samband med attanmälan om slutavverkning inges. Orsaken till att vi anser att inte skallkunna ge dispens är att vi utgår ifrån att lekmannastyrelseskall handlägga dessa ärenden. Vi finner inte att den besitter större kompetensi dessa frågor än vad kommunen ursprungligen haft. Kommunen har alltså tagitställning i dessa frågor och bestämt i vilka områden det skall vara totalförbudoch i vilka områden man kan tänka sig dispens. Sedan kommunen gjort detställningstagandet är det som återstår mera en skogsteknisk bedömningsfråga,som skogsvårdsstyrelserna uppenbarligen är mera lämpade för. Därmed kan manockså förenkla det administrativa hanterandet. Mot den bakgrunden, herr talman, avstyrkerutskottsmajoriteten propositionen och tillstyrker förslagen i densocialdemokratiska partimotionen. Den nuvarande tillfälliga förbudslagstiftningen omfattaräven sådan spridning av bekämpningsmedel som sker genom s. k. fickning ochliknande metoder. Enligt utskottsmajoritetens mening talar bl. a.arbetsmiljöskäl för att motsvarande förbud bör gälla även inom ramen för denkommande permanenta lagstiftningen på området. Vi är också medvetna om att mani dag experimenterar med andra metoder. Om sådana metoder kommer fram - och omde inte innebär risker ur arbetsmiljösynpunkt - får vi ta upp frågan till nybehandling. Vi anser dock inte att situafionen är så klar att man kanfrångå det nu gällande förbudet. På den punkten har alltså utskottsmajoritetenen annan ståndpunkt än regeringen och vissa motionärer. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark 7 protokoll 1981/82:48-50 Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Samernas intressen beaktas f. n. inom ramen för gällandelagstiftning om hälso- och miljöfarliga varor. Utskottet gör uttalandet att denprövning av dispensärenden genom försorg som förordasmåste ske, i förekommande fall med beaktande av de särskilda bestämmelser somutfärdats till skydd för samernas intressen. beslut i ett dispensärende bör kunnaöverklagas hos . Över beslut bör besvär kunnaanföras hos regeringen. Enligt vår uppfattning föreligger inte anledning att gekommunerna besvärsrätt även i de fall där de inte är sakägare. Med hänsyn till att kommunerna skall få praktiskamöjligheter att upprätta den plan i dessa frågor som slutligen skallfastställas av kommunfullmäktige föreslår utskottsmajoriteten att den nyalagstiftningen skall träda i kraft . Fram till dess bör ett fortsatttotalförbud gälla för hela landet. Utskottet uttalar också som sin uppfattningatt effektiva åtgärder måste sättas in i strävandena att göra övergången tillmanuella metoder för röjning och slybekämpning sådana att kravet på godskogsvård inte eftersatts. Till vill jag säga att det inte finns någrasom helst hinder för länsarbetsnämnden att påbörja och driva ettarbete för att verkställa denna utbildning. Vi har ett totalförbud. Man kanmed utgångspunkt i detta sätta i gång arbetet och, i den mån det finnspraktiska förutsättningar för det i de olika länen, se till att erforderligarbetskraft utbildas för röjning, eftersom en sådan i alla lägen kommeratt vara huvudalternativet . Utskottsmajoriteten föreslår slutligen att skallbegära att regeringen låter utarbeta ett nytt förslag till lag om spridning avbekämpningsmedel över skogsmark enligt de riktlinjer som här redovisats.Enligt utskottets mening bör ett sådant förslag kunna föreläggas riksdagenförhållandevis snabbt, I debatten har antytt att det frånregeringen skulle komma en proposition som inte tillfredsställer ett eventuelltriksdagsbeslut på den här sidan, har också frågat mig varför viinte själva snabbt utarbetar ett lagförslag i stället för att begära attregeringen skall göra det. Men i svensk parlamentarisk praxis är det faktisktpå det sättet att normalt begär att regeringen skall utarbeta delagförslag som föreläggs . På så vis vinner vi trygghet iärendehanteringen och får de formella reglerna prövade på det sätt som ärtradition i svensk lagstiftning. Problemet är alltså att vi har en regering somsaknar parlamentarisk majoritet i . Denna regering skall, enligttalesmannen för den centerpartistiska gruppen, välja att både sitta kvar, emotett riksdagsbeslut, dessutom trotsa ett riksdagsbeslut genom att lägga fram ettannat förslag till kammaren och sedan begära att vi skall ha synpunkter på detförfaringssättet. Jag ber, herr talman, att få återkomma med kommentarer vidden tidpunkt då den situationen eventuellt föreligger. Under hänvisning fillvad jag här anfört ber jag att få yrka Nr 48 bifall till jordbruksutskottets hemställan i betänkande nr 16 på alla punkter den samt avslag på reservationerna 1 och 2. I dettaanförande instämde och (båda 86 i () replik: Jag vill tacka för att hanförklarade av vilket skäl socialdemokraterna har lämnat det utredningsförslagsom också han stod bakom. Det var av flera anledningar en märklig förklaring,framför allt om jag får knyta an till slutord, då han sade attvi har en regering som saknar parlamentariskt underlag och sedan gjorde enutvikning kring det temat. Det var precis den regeringen som som förevändning för att han frångick förslaget. Det var inte vi som frångick förslaget i utredningen,säger . Det var regeringen som gjorde det. Jag vill inte påståatt jag tycker att regeringens inflytande var fördelaktigt, men jag vill gärnabuga mig mot och säga att jag är imponerad över den dådkrafthan har, när han utövar sådant inflytande på det stora socialdemokratiskapartiet att det lämnar utredningsförslaget bara av det skälet att regeringenfrångått förslaget. Det var, för att vara försiktig, inte någon speciellt braförklaring, . Det gäller inte minst med hänsyn till attsocialdemokraterna - om jag förstod rätt - inte heller tyckte att det var ensärskilt stark regering. Det är inte ofta man kan läsa enskilda partimotioner ochbakom patetiska formuleringar ana en otrolig glimt i ögat hos skrivaren. Detkan man emellertid göra när man läser den socialdemokratiska partimotion somÅke Wictorsson redogjorde för. Det gäller dispensreglerna,där partimotionen lyder på följande sätt. Dispensreglerna skall vara klara ochentydiga, och skogsbruket måste veta vad som gäller.