prot · G50956 · 1981-12-31 00:00:00 — Enligt 2 kap. 7 § gäller nämligen förrättsväsendets myndigheter att de begränsningar som följer av allmänt erkändafolkrättsliga grundsatser skall iakttas i fråga om svensk lags tillämplighetoch svensk domstols behörighet. Jag vill emellertid genast säga att denståndpunkt som jag sålunda anser vara den riktiga ingalunda är höjd över varjediskussion. I det nu aktuella fallet ansåg sig regeringen inte börameddela något beslut om att häva immuniteten i större utsträckning än sombehövdes för att överbefälhavarens utredning skulle kunna genomföras. När detinom ramen för denna utredning aktualiserades att utfrågning av befälhavarenoch en annan av officerarna skulle ske ombord på ett svenskt örlogsfartyg ochatt dessa alltså skulle lämna sitt eget fartyg, förutsatte man från densovjetiska ambassadens sida att officerarna därvid skulle garanteras immunitet.Regeringen förklarade med anledning härav i beslut att de sovjetiskaofficerarnas personliga immunitet inte skulle hävas i anslutning tillutfrågningen. Som framhålls i interpellationen har affären med densovjetiska ubåten rest flera frågor av säkerhetspolitisk natur med betydelseför framtiden. De rättsliga frågor som jag här har varit inne på tillhör intede minst väsentiiga. Även om det är min uppfattning att affären från rättsligsynpunkt har handlagts alltigenom korrekt på svensk sida, anser jag atträttsläget på området bör belysas ytterligare. Befogenheterna ochhandlingsramarna för de olika organ som kan få befattning med en incident avdetta slag bör naturligtvis vara helt klarlagda, så att någon tvekan inte skallbehöva uppstå i praktiken. F. n. pågår inom utrikes- och försvarsdepartementen enallmän granskning av ubåtsaffären. Det är min avsikt att, sedan dennagranskning har slutförts, ta ställning till i vilka former en närmare belysningav rättsläget bör ske. Huruvida någon ändrad lagstiftning behövs får prövas idet sammanhanget. Om klarläggande beträffande immuniteten för främmandestatsfartyg 16ALLAN (): För svaret ber jag att få tacka. Jag villgärna tillägga att justitieministern icke kan lastas för att svaret lämnas såsent - interpellationen framställdes - utan anledningen härtillär förhinder från min sida. I fråga om svarets innehåll kan först vissa delar, omvilka enighet råder, lämnas därhän, och där finns alltså ingen anledning tilldiskussion. Främmande statsfartyg, örlogsfartyg inbegripna, som lovligeninlöper i ett lands territorialområde, åtnjuter immunitet, liksom fartyg sominkommit på grund av nöd eller som utnyttjar rätt till oskadlig genomfart ochiakttar föreskrifter i det sammanhanget. Är vistelsen inom ett annat lands område utan fillståndeller eljest illegal, kan fartyget i första hand avvisas. Misstag ellerförbiseende anses icke upphäva immuniteten vid dylik mindrekränkning. Men vid en kränkning av annan art, grov kränkning, blirläget ett annat. Enligt dagens svar är då den kränkta staten icke skyldig"att till alla delar" respektera immuniteten. Staten är då berätfigadatt "häva immuniteten i större eller mindre utsträckning", sägerjustitieministern. Därmed har han, synes det, överflyttat ansvaret frånåklagarmyndigheten i vad det gäller den straff- och processrättsliga sidan fillregeringen. Har detta stöd i gällande lagstiftning? Här finns plats för ettförsta frågetecken. är bunden av åtalsplikt och kan därvidinhämta råd från riksåklagaren. Men skall myndigheten, som den rådgivandeinstansen anser, därvid utgå från en fartygets straff- och processrättsligaimmunitet? Riksåklagarens bedömning skall här icke vidare behandlas; den ärefter anmälningar f. n. under prövning i såväl JK- som JQ-ämbetena, ochutlåtande från dessa instanser är att vänta . Någon otvetydigfolkrättslig regel tycks icke finnas- meningarna är delade. Svensk lag sägerintet. 2 protokoll 1981/82:56-60 Om klarläggande beträffande immuniteten för främmandestatsfartyg bör dockimmunitetsfrågan i första hand avgöras av domstol, i sista hand av högstadomstolen. Det är av intresse att i immunitetsfrågan en annanuppfattning - som går ett steg längre - också hävdas av folkrättsexperterna. artikel av en medarbetare vid det berömda Max-Planck-Institutet i Heidelberghävdar denne - i - att varjestat har rätt att tillvarata sina egna säkerhetsintressen och att värja sig motspioneri. Av svensk brottsbalk kan man entydigt sluta sig till att det gällerför straffbara handlingar på utländska fartyg i svenska territorialvatten,säger han. Även den norske riksadvokaten hävdar - i den 28 december1981 - att om kriminella förehavanden tas upp på diplomatisk väg, innebär dettaicke att man är avskuren från att inleda straffrättsliga förfaranden. Dessa inlägg synes böra tolkas så, att den immunitet som ioch för sig tillerkänns statsfartyg sätts ur kraft vid grov kränkning såsomspioneri. I svaret antyder justitieministern att han har sympatier för att enstat i utomordentliga situationer skall ha denna rätt och att det ankommer påregeringen att i det konkreta fallet bedöma situationen samt att underhänsynstagande till utrikespolitiska och folkrättsliga faktorer avgöra vilkaåtgärder som är av nöden. Onekligen ligger det något i detta de lege ferenda - närlagen göres - även om flexibiliteten då kan bli för stor. Men ny lagstiftningtorde då krävas, eftersom 2 kap. 7 § endast talar om begränsningari svensk lags tillämpning och svenska domstolars behörighet som följd av"allmänt erkända folkrättsliga grundsatser". I detta fall finns ickeallmänt erkända grundsatser. Skall man tala om en förhärskande mening blandexperterna, torde det snarare vara att immuniteten upphävs för statsfartyg vidgrov kränkning, t. ex. spioneri - onekligen en klar och enkel regel medsäkerligen betydande preventiva effekter. En annan fråga uppkommer i sammanhanget. Regeringenfattade olika beslut, delvis efter överläggningarmed Sovjetambassaden i i fråga om ubåt . Dels uppdrogs åtöverbefälhavaren att färdigställa undersökning, därvid inbegripet förhör ochinspektion samt ett partiellt upphävande av immuniteten, dels garanterades iett beslut , vars ordalydelse jag icke tagit del av, immunitetför de sovjetiska ledarna på båten och officerarna. Hade regeringen befogenhethärtill? Hur var det beslutet formulerat? Innebar det att immuniteten hävdes,eller innebar det att immuniteten på annat sätt sattes ur kraft? Frågan gäller då vad som förevarit. I dagens läge är detväsentliga emellertid att se . Vad händer vid en eventuell nyubåtsaffär? Sådana kan som bekant icke uteslutas med hänsyn till uttalanden isovjetisk fackpress. Under inga förhållanden får den uppfattningen spridas inomeller utom landet att främmande statsfartyg utan minsta svensk sanktiongällande båten eller dess ledning skulle kunna lämna svenskt vatten även omgrov kränkning av svenska säkerhetsintressen kan konstateras föreligga, t. ex.genom det olovligauppehållets längd, bristfälliga eller missvisande uppgifter, oriktigapåståenden eller otillförlitligheten i granskade skeppshandlingar. Man brukar säga att juridik är sunt förnuft omsatt ipraktiken. Qm detta skulle gälla även för folkrätten är det tydligt att ensådan tillämpning skulle stå i strid med det sunda förnuftet. Den har hellerveterligen icke tillämpats i de senaste aktuella internationella fallen. AttSovjetunionen i sin not till av förfäktar en annanmening är icke överraskande, ehuru knappast konsekvent, bl. a. med tanke påPowersaffä-ren. Ny lagstiftning i på detta område har från olikahåll begärts, bl. a. numera av riksåklagaren. Andra har föreslagit att ensärskild expertkommission skall tillsättas för att utreda frågan.Justitieministern säger sig i sitt försiktiga svar - försiktighet anstår ju enjustitieminister - komma att ta ställning härtill när nu pågående granskning avrättsläget på området ytterligare belysts, varvid också behovet av ändradlagstiftning får prövas. Detta är tillfredsställande, och syftet med mininterpellation är därmed uppnått. Enligt min mening är det självklart att en sådangranskning och prövning bör ske efter vad som inträffat och då, enligt mångasåsikt, vår folkrättsliga beredskap visat sig icke vara till fyllest. Lika självklart är att kommande avgöranden och beslut idenna del bör ges betydande publicitet, såväl i förhållande till våra egnamyndigheter och vår egen opinion som till omvärlden. Det måste stå klart - ochhär vilar ett ansvar på rättsvårdande myndigheter - att med allaresurser ämnar hävda vår överhöghet över svenskt territorium. Där får icke ges platsför minsta tvekan! Om klarläggande beträffande immuniteten för främmandestatsfartyg Först vill jag verkligen instämma i vad herrHernelius sade sist: Det får inte råda någon tvekan om att vi i varje läge ärberedda att försvara vårt territorium och hävda vår självständighet. Därom ärvi fullständigt överens. Vidare sade - och det håller jag med om -att juridik bör stå nära det sunda förnuftet. Jag vill gärna säga att denuttolkning av de folkrättsliga principerna som regeringen här gjort enligt minuppfattning i stor utsträckning överensstämmer med sunda förnuftet. Det gällersärskilt beträffande den diskuterade frågan, om det är regeringen eller domstolsom skall ta ställning till immuniteten. I ett sådant läge som det var fråga omi det här fallet har frågan så betydande utrikespolitiska konsekvenser att jagtycker att det är rimligt att det är regeringen som fattar ett sådant beslut.Jag förstod att också de lege ferenda hade den uppfattningen.Jag är av den uppfattningen - även om jag är medveten om att den kan diskuteras- att det även gäller de lege lata. Vidare frågades det om innebörden i det beslut somregeringen meddelade rörande kaptenen och den andre officeren påbåten, när de skulle förhöras på det svenska örlogsfartyget. Om klarläggande beträffande immuniteten för främmandestatsfartyg regeringenatt de sovjetiska officerarnas personliga immunitet inte skulle hävas ianslutning till utfrågningen. Detta skulle genom överbefälhavarens försorg pålämpligt sätt tillkännages för dem. Innebörden av beslutet är alltså att manförklarade sig icke avse att häva den immunitet som man fortfarande ansåg attde hade vid det tillfället. 18 (): Jag konstaterar att justitieministern i frågaom regeringens befogenheter beträffande immunitetsproblemet gjorde åtskillnadmellan de lege lata, given lag, och de lege ferenda, lag som är underutarbetande, vilket också är nödvändigt att göra. Vad jag talade om varemellertid tillämpningen av gällande lag. Här kan man verkligen fråga sig ominte en domstol hade varit behörig att göra den bedömningen, i sista hand dåhögsta domstolen. I den andra frågan, där justitieministern nu meddelar attimmuniteten hävdes för vederbörande ryska officerare, kvarstår naturligtvisfrågan om regeringen hade behörighet och befogenhet därtill. Den frågan kanprövas i annat sammanhang. Jag vet att det finns något som heterabolifionsinstitutet, men det var det inte fråga om här. Här gällde det enregeringsåtgärd av annat slag. En förhoppning är att den tekniska utvecklingen skallmöjliggöra för svenska marinen och svenska försvaret att på annat sätt än somhittills skett tvinga upp ubåtar ur djupet, tvinga dem att visa sinnationalitet. Föreslagna nya medel är andra typer av sjunkbomber samtljudbärande appliceringar på båten i fråga, vilka skall röja båten. Denförhoppningen hyser vi, och vi hoppas att regeringen - detta faller inte underjustitieministerns domvärjo -gör allt för att ge det svenska försvaret entidsenlig utrustning. En sådan utrustning är så mycket mer på sin plats som detav artiklar i den sovjetiska militära fackpressen har framgått att man på visstsätt betraktar svensk skärgård som ett övningsområde för ubåtar. Här finns ingen plats för undfallenhet. Det gläder mig attjustitieministern delar den uppfattningen. Jag är inte Överraskad över det. För att missförstånd inte skall uppstå villjag bara påpeka att genom beslutet beslöt man att icke hävaimmuniteten. Innebörden av beslutet var alltså att de två sovjetiskaofficerarnas immunitet icke hävdes. Vissa immunitetsbegränsande åtgärdervidtogs enligt min mening av regeringen, bl. a. genom det uppdrag den lämnadeåt överbefälhavaren att verkställa undersökning av ubåten. 20 (): Då kvarstår frågan om det inte borde ha variten domstol och icke regeringen som skulle ha fattat ett sådant beslut. 21 HÄDAR (); I ubåtsaffären, som inom regeringen närmast handlades av utrikesministerOla , ägde ett nära samråd rum med oppositionsledarna ochUlf Adelsohn. Enigheten om handläggningen föreföU också vara total. Jag erinrarom det uttalande som gjorde , där han sade: "Handläggningenav ubåtsaffären har skett under brett samförstånd mellan regeringen, moderatasamlingspartiet och socialdemokraterna. Det är av stort värde att enighetenvarit bred kring de beslut som fattats. Gränskränkningenär också en nationell angelägenhet som illa lämpat sig för partipolifiskahänsynstaganden. Att vi i denna situation har kunnat samlas kring ett fast ochkonsekvent uppträdande är ett gott bevis på den svenska neutralitetspolitikenstrovärdighet." Detta sade alltså UlfAdelsohn . Jagvill inte hårdra skillnaderna i nyanserna i det uttalande han gjorde den 14november, men där sade han: "När detta pågick ansåg vi moderater att detvar utomordentligt väsentligt att utåt visade på den nationella enighetsom är en förutsättning för vår utrikes- och säkerhetspolitiskatrovärdighet." Möjligen kan man peka på ordet pågick. Detfinns en del saker, bl. a. i uttalanden och i den interpellation som AllanHernelius har framställt, som ger intryck av att man från moderatasamlingspartiets sida visserligen var med och deltog i samrådet och ställde sigbakom regeringens handläggning, men att man i grunden kanske ändå hade hanteratfrågan annorlunda om man själv hade haft det direkta ansvaret inom regeringen.Jag tycker inte det är bra om man dels skapar ett intryck av att man är med,dels försöker markera att man egentligen hade velat driva saken mycket hårdareän vad regeringen gjorde. Justitieministernsade i sitt interpellationssvar; " det är min uppfatt ning att affären från rättslig synpunkt har handlagts alltigenom korrekt på svensk sida- ". Jagvill därför ställa frågan: Instämmer i det uttalande somjustitieministern har gjort? Gör han det så är det bra. Om inte bör han ställasig upp och säga detta. Annars bör han sitta i båten. Omklarläggande beträffande immuniteten för främmande statsfartyg 22 (): Hädar Carshar berört två frågor. Förstoch främst har han lämnat kammaren den upplysningen att ubåtsaffären iregeringen handlades av utrikesministern. Det kanske var en upplysning förmånga av oss, som trodde att hela regeringen deltog, med statsministern somledande aktör på området, även om ärendet närmast föll under . Detandra har bidragit till debatten med är att uttala sig i denriktningen att det inte vore bra med någon partipolitisk diskussion i dennafråga. Han har också ställt en direkt fråga till mig, om jag delaruppfattningen att regeringen handlagt denna fråga på ett kompetent sätt - denåsikt som justitieministern deklarerade i svaret. Jag vill svara ,att om det är någon som har dragit in partipolitiken Om klarläggande beträffande immuniteten för främmandestatsfartyg i dettaärende, så är det . Min interpellation hade inget partipolitisktsyfte. Den innebar ett försök till klarläggande av invecklade juridiskabegrepp. Hur svåra dessa begrepp är framgår inte minst av justitieministernssvar, som ju är späckat med reservationer - mycket förståeliga sådana - i frågaom den rättsliga innebörden av det ena eller det andra slaget. Om någon villdra in partipolitik är det alltså och inte jag. Min avsikt var att få till stånd en öppen och fridiskussion i frågor som hör till detta ärende - en diskussion som kan varabehövlig med tanke . För det är inte minst framtiden vi tänker på.Hur skall vi i fortsättningen bete oss när ubåtar kommer in i våra farvatten? 23HÄDAR (): Det måste bara vara för somdet var en nyhet att det var utrikesministern som inom regeringen närmasthandlade den här frågan. Sedan ställde jag en fråga till . Denlydde: Delar den uppfattning som justitieministern ger uttryckför och som konkretlyder: "- det är min uppfattning att affären från rättslig synpunkt harhandlagts alltigenom korrekt på svensk sida "? svaraklart och entydigt: jag delar den uppfattningen, eller jag delar den inte - ochförsöka låta bli att med olika kringgående rörelser undvika att svara på enkonkret ställd fråga? Delar justitieministerns uppfattning,eller gör han det inte? Kan jag få ett svar på den frågan? 24 (): Jag skulle vilja ge det beskedetatt jag icke tänker låta förleda mig till sådana partipolitiska exkursioner somförekommer i tidningen , där det bl. a. talats om samlingsregering påFloragatan under ledning. Sådana uppgifter får helt och hållet ståför tidningens och dess informatörers räkning. Som svar på direkta fråga vill jag säga att jagdelar den meningen att denna fråga handlagts på ett i stort sett kompetentsätt. Men jag vill tillägga att jag till behandlingen, med tanke ,fogar frågetecken i väsentliga hänseenden - frågetecken som inte minstjustitieministern har rest i sitt svar. 25 HÄDAR (): Vi kan konstatera att använderformuleringen "på ett i stort sett kompetent sätt". Jag vore tacksamom inför kammaren ville redovisa på vilka punkter han ansåg attregeringens handläggning inte var kompetent. 26ALLAN (): tror att han är förhörsledare ikammaren, har han misstagit sig. Hans ställning är en helt annan - han fungerarsom ledamot av kammaren. 27 HÄDAR (): Jag måste konstatera att en viss tveksamhet om regeringens handläggning av affären. Det stårsåvitt jag begriper i strid mot vad hans partiledare sade i uttalandet den 5november. Jag tycker att det är beklagligt att inte villredovisa på vilka punkter han anser att regeringens handläggning inte har varitkompetent. Om klarläggande beträffaitde immuniteten för främmandestatsfartyg 28 (): fortsätter med att göra detta partipolitisk träta, i strid mot vad alla andra tycks och bör anse. Ingenannan har försökt lägga denna fråga till grund för en partipolitisk träta, menherr fortsätter att agera på ett vis som ådagalägger att han är benägenatt göra det. Vilket skäl han har vet jag inte. Jag förstår därför inte varförhan agerar på detta sätt. Han måste ha för mig helt fördolda partipolitiskaskäl för det. 29 HÄDAR (): Mitt skäl är mycket enkelt. Inom moderatasamlingspartiet förekommer allför ofta en strävan att dels verka som om man ärför det som regeringen gör, dels däremellan söka misstänkliggöra det sätt påvilket regeringen handlägger frågorna. Jag tycker att genom sininterpellation väl anslutit sig till det sättet att hantera ärenden inommoderata samlingspartiet. Därför tycker jag att det är bra att man konkretvisar på ambivalensen i det sätt på vilket moderata samlingspartiet stundtalsuppträder. Det är det som jag har försökt göra , och jag tror att dentendensen här har blivit i alla delar klarlagd. 30 (): tror att han övertygande ochtill alla delar har visat på en viss ambivalens inom moderata samlingspartiet,får det stå helt för hans egen räkning. Jag är icke beredd att ansluta mig tillnågot sådant konstaterande. Jag vill tillägga att det icke ärjag som har försökt göra partipolitik av denna fråga. får gärnafortsätta till med detta replikskifte, men det kommer inte attföranleda mig att ändra min ståndpunkt. Jag kan inte finna något skäl för attmin interpellation skall betraktas som partipolitisk. Den är i själva verketnärmast juridisk, och den har inriktning . 31HÄDAR (): Jag konstaterar att nu intebara talar för sig själv utan även för moderata samlingspartiet när hankonstaterar att detta partiuppenbarligen inte ställer sig bakom alla delar av handläggningen avubåtsfrågan. Det är ytterligare ett intressant påpekande, herr talman. 32 (): Om vore mer insatt iriksdagsarbetet, skulle han kanske ha noterat att alla talare i kammaren yttrarsig för egen del och inte å sitt partis vägnar, om det senare inte särskiltmarkeras. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Bordlades Proposifion och skrivelse 1981/82:100med förslag fill statsbudget för /83 1981/82:103 medöverlämnande av kommittéberättelse 13 § Anmäldes och bordlades Propositionerna 1981/82:74om enklare mönstring av sjömän 1981/82:78 om vissa yrkestrafikfrågor 1981/82:83om ändring i vallagen (1972:620), m. m. 1981/82:90 om anställningsskyddet istatliga tjänster, m. m. 1981/82:101 med förslag om tilläggsbudget II till statsbudgeten för budgetåret1981/82 14 § Talmannen meddelade att påföredragningslistan för morgondagens sammanträde skulle propositionerna 100 och101 sättas sist. 15 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1981/82:161av och inom försvaret av Granhammarsslott 1981/82:162 av och marinthemvärn 1981/82:163 av och för kopparhalten i dricksvatten, m. m. 16 § Meddelande om interpellationer Meddelades att följande interpellationer framställts den17 december 1981/82:107av Per Stenmarck (m) till justitieministern om skatteprocessen: () harnyligen gjort en omfattande granskning av hela skatteprocessen. I denna betonasatt omsorgen om rättssäkerheten gör att ärendena tar så att behandlaatt detta i sig skapar allvarliga rättssäkerhetsproblem. Det äldsta ärende som JO funnit vid sin granskning gälleren skattskyldig som överklagade sin inkomsttaxering . Dettamål finns hos länsrätten i . Det allvarligaste är emellertid att detta ärende inteutgör något enstaka undantag. 48 000 ärenden överklagade tilllänsskatterätterna - vilka ombildades till länsrätter - är ännuinte avgjorda. Totalt fanns 209 000 inte avgjordaärenden vid länsrätterna. Därefter har tillkommit ca 100 000 överklaganden avden allmänna fastighetstaxeringen. JO för fram allmänhetens reaktioner på skatteprocessen.Många människor fastnar i den långa hanteringen och ger helt enkelt upp. Ensådan misstro mot delar av den offentliga sektorn får inte breda ut sig.Allmänheten måste ha filltro till domstolarna och till deras sätt att arbeta,menar JO. Länsrätternas ärendebalans blir allt sämre.Från länsrätterna själva är den vanligaste hänvisningen att man har ont ompersonal. Detta skall i sak inte bestridas. Men det måste också vara naturligtatt i nuvarande statsfinansiella läge acceptera att den offentliga sektorn intelängre tillåts växa ohämmat. Ett problem torde också vara att vi saknarskattekunnigt folk i den utsträckning som skulle vara nödvändigt. förde i en artikel i sin tidningSunt Förnuft, nr 1 1981, fram en rad synpunkter. Man menade där att vad sombehövs är "nya grepp, nya system och ett nytt tänkande. Det går inte attköra i de gamla spåren." Föreningen hänvisar till konsumentförsäkringslagen, vilkengör försäkringsbolagen skyldiga att betala ut ersättning efter detatt bolaget fått in erforderliga uppgifter. Detta fungerar också vid flertaletförsäkringsskador med mindre belopp. Ett likartat system, menarSkattebetalarnas förening, bör kunna tillämpas vid skattemål. Man vill bl. a.tillsätta en skattereglerare med rätt att avgöra mål till den enskildes fördelpå . Detta skulle sannolikt kraftigt minska ärendebalansen,därför att mer än hälften av alla skattemål gäller belopp som understiger 1 000kr. JO:s rapport innehåller inte enbart kritik. a. föreslåsatt de lokala skattemyndigheterna i enkla och otvistiga ärenden skall kunnarätta uppenbara sakfel utan att ärendena måste gå till länsrätten. Ett vanligt problem för domstolar är att uppfylla bådekraven på rättssäkerhet och kraven på snabbhet i behandlingen. JO:s kritik idet här fallet visar att om inte väntetiderna hos länsrätterna kan minskas, såinnebär detta ett nytt hot mot rättssäkerheten. Åberopande vad jag nu har anfört vill jag ställa följandefrågor till justitieministern: Vilka slutsatser drar justitieministern av den rapportsom JO lagt fram? Vilka åtgärder ämnar regeringenvidta för att handläggningstiderna för taxeringsmål i länsrätterna skall kunnanedbringas till en rimlig nivå? 1981/82:108 av () till jordbruksministern omtidpunkten för förslag till rörande dryckesförpackningar, m. m.: