prot · G50953 · 1981-12-31 00:00:00 — Det är också så att den allmänna attityden i samhälletinte är särskilt gynnsam mot flickor som väljer icke-tradifionella yrken. Vitalar i alla officiella sammanhang mycket väl om att utöka flickornasmöjligheter när det gäller arbetsmarknad och yrkesval, men när det sedan kommertill prakfiskt handlande intar vi i allmänhet en atfityd mot flickorna somkanske inte alltid gör det så lätt för dem att arbeta. Enbart lärarleddalektioner kanske inte är det som kan hindra att flickorna hoppar av studierna. Om man på en skola bedömer att man behöver sätta inextrastöd, så finns ju, som jag sade tidigare, möjligheter för detta.Förstärkningsresursen skapas inte blott och bart genom pengar i form avsjälvstudier. också flera andra komponenter som bildarförstärkningsresurser och alltså ger möjligheter fill extra hjälp. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 35 () repHk: Det finns ytteriigare möjligheter att läggain självstudier, sade när hon beskrev den fyraåriga tekniskalinjen. Vad mitt inlägg här har gällt är ju de tankegångar som liggerbakom motiveringen för att den fyraåriga tekniska linjens sista årskurs skalldrabbas hårdast av samtliga. Vi skall komma ihåg att detta är enyrkesutbildning och att det är i årskurs 4 som teknikerna - de blivandeingenjörerna - får sin yrkesidentitet. Att i det läget se till att den linjen igymnasieskolan bHr den som drabbas hårdast genom den här neddragningen tyckerjag är ologiskt, omotiverat och svårt att förstå. I det ursprungliga förslagetfrån departementet fanns ändock en möjlighet, med den speciellahandledarresurs som där var inlagd, till kompensation, men i utskottets förslaghar man verkligen låst posifionerna och riktat udden mot den fyraåriga tekniskautbildningen. Trots de svar jag har fått av här idebatten kan jag inte frigöra mig från tanken att förslaget är ett resultat avatt man på den borgerliga kanten försökt sig på en kompromiss för att få ettenhälligt utskottsbetänkande. Detta i sin tur har fått denna olyckligakonsekvens för den fyraåriga tekniska utbildningen. Vad gäller flickornas situation har rätt när hon säger att det finns ett tryck runt omkring i samhälletmot de människor som väljer icke tradifionella yrkesutbildningar, oavsett om deär pojkar eller flickor. Bristande stöd från omgivningen är naturligtvis enorsak till att de avbryter sina studier. Men om denna orsak dessutom kombinerasmed att de ämnen som är särskilt besvärliga i de utbildningar de väljer fårmindre av lärarledda insatser, resulterar det i att elevernas situationförsämras. Den kommer att försvåras, och det var mot den bakgrunden som jagställde frågan. Den aspekten i det här sammanhanget har knappast belysts avYlva . Sedan ställde jag en del frågor som jag fortfarande intehar fått svar på. De gällde i första hand jämförelsen med de övriga nordiskaländerna. Det kan i det läge vi har i vårt land när det gäller industrinssituation inte vara ointressant att jämföra den svenska ingenjörsutbildningenmed övriga länders ingenjörsutbildningar. Vi skall väl inte försämra vårateknikers utbildning, som våra konkurrenter förbättrar utbildningenför sina tekniker. I det perspektivet skulle det ha varit oerhört intressant omYlva hade kunnat ge ett svar på frågan. Men det svaret får vitydligen inte, och det beklagar jag. Under detta anförande övertogtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Gymnasieskolans utformning m. m. Gymnasieskolans utformning m. m. 36YLVA () replik: håller fortfarande på med attjämföra äpplen och päron, när han säger att teknikerlinjen drabbas allrahårdast. Han jämför treåriga linjer med den fyraåriga linjen. Där finns ju enviss skillnad i utrymme för träning i självstudier. Vidare skall man hålla i minnet, att teknikerna från denfyraåriga linjen nästan genast efter skolans slut befinner sig ute iyrkeslivet. De behöver alltså en god träning i att klara sig självständigt.Eleverna från de treåriga linjerna däremot går inte på samma sätt direkt ut iyrkeslivet. Ofta följer ytterligare studier för dem. Det kan tydligen inte påpekas tillräckligt många gångeratt den enskilda skolan har möjlighet att avstå från självstudier, om man därfinner att just den skolan eller någon viss klass inte klarar detta så bra. Detär ju därför förändringarna görs i gymnasieskolans statsbidragssystem, så får den lokala friheten att sätta in resurserna där de bäst behövs. Manmåste inte ha självstudier, om man bedömer att eleverna inte klarar det. Men omman anser att träning i självstudier är till gagn för eleverna i en klass, dåkan det vara en hjälp vid deras fortsatta verksamhet att de får sådan träning. 37 () replik: Låt mig bara helt kortfattat säga beträffandeden yrkeserfarenhet som teknikerna sägs få direkt efter den fyraårigautbildningen och de förberedelser för den som självstudier skulle ge att dettaär något som man ju redan tänkt på när man fastställde de timplaner som gälleri dag. I den fyraåriga utbildningen ingår faktiskt ett specialarbete som är så konstrueratoch så upplagt, att det skall ge erfarenheter som kan användas i en kommandeyrkeserfarenhet. Att säga att man med det här skall ge eleverna yrkeserfarenhetoch ta detta till intäkt för att försämra den tekniska utbildningen tycker jagär ett konstigt argument, som inte alls passar in i det här sammanhanget. är fortfarande skyldig mig svar på fråganom hur hon ser på den här neddragningen vid en jämförelse mellan de svenskateknikerna och de konkurrenter de har att möta på världsmarknaden. Det är inteointressant. Tvärtom är det en mycket central fråga i sammanhanget, och detvore bra om inte på den punkten blev oss svaret skyldig. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligare replik. 38HANS NYHAGE (m); underkänner totaltskolledningens, lärarnas och elevernas kompetens och förmåga när det gäller attbedöma vilka åtgärder som skall vidtagas och vilka insatser som skall göras.Han underlåter att ta fasta på ordet "högst" i det som sägs om atthögst angivet antal lektioner skall kunna ägnas åt självstudier. Han bortserdessutom helt från utskotts- skrivningen,att självstudietimmarna bör kunna reduceras eller helt tas bort, om skolornasjälva så önskar, genom att de kan använda sig av förstärkningsresursen. Detankommer alltså på skolorna själva att avgöra hur de vill utnyttja resursen.Varför litar inte på de lokala företrädarnas omdömen i det härsammanhanget? Jag kan heller inte låta bli att något belysa den roll som har spelat här . Otvetydigt har hon biträtt förslaget om attspara 180 milj. kr. Otvetydigt har hon ställt sig bakom att detta också kan skegenom s. k. självstudier. Ett enhälligt utbildningsutskott, inkl. , har tidigare tagit ställning för detta. När så det beslut somLena själv har biträtt skall verkställas, då sviker modet, dåhoppar hon av. Men inte nog med det. Då fördömer hon de självstudier som hontidigare ansåg skulle kunna komma i fråga. Socialdemokraternasanspråk på att stå för gjorda besparingsutfästelser framstår i klar belysning;så snart det blåser, ändrar man uppfattning, t. o. m. i principiellahänseenden. bör akta sig noga för att anklaga andra förynkligt agerande. Gymnasieskolansutformning m. m. Anf.39 () replik: Hans Nyhage var något upprörd i sitt inlägg. Jag kan förstå hansupprördhet, för det här är naturligtvis en svår fråga för när detgäller att hemma i sina valkretsar försvara att de varit med om att införalärarlösa lektioner i gymnasieskolan, även om man därmed i och för sig harsparat 70 milj. kr. HansNyhage är ganska avslöjande i sin argumentering. Han säger nämligen i klartexti fråga om den s. k. förstärkningsresursen, som var avsedd för att ge de allrasvagaste eleverna i gymnasieskolan stöd och hjälp, att den kan man helt ochhållet använda till den del som avser de lärarlösa lektionerna, och därmedundvika dessa. Det är Hans Nyhages uppfattning om den här sparåtgärden.Tidigare borgerliga talare har sagt här i kammaren att de svagaste elevernainte skall drabbas, utan att de minsann skall få den specialundervisning, detstöd och den hjälp som de behöver. Hur förhåller det sig med det här egentligen?Vems uppfattning gäller? Hans Nyhages eller tidigare borgerliga talesmäns? -Det Hans Nyhage gav uttryck för i sitt inlägg var det borgerliga dilemmat i ettnötskal. Vad sedan gäller det lokala omdömet och ansvaretvill jag säga till Hans Nyhage, att vår kritik på den punkten av det ganskaeländiga utskottsbetänkandet delas av en stor grupp kommunalmän ochkommunalkvinnor ute i landet, oavsett partifärg. Den debatten lär väl HansNyhage få ta med dem, när han kommer hem och skall försöka förklara varförmoderaterna har svikit i sina tidigare positioner. 40 () replik: Min historiebeskrivning är följande, Hans Nyhage. lade denmoderata skolministern fram ett förslag om besparingar på gymnasieskolan. Motdet förslaget motionerade vi, och vi sade att vi inte ville Gymnasieskolans utformning m. m. vara med om lärarlösa lektioner. I utskottet försökte vifå de borgerliga utskottskamraterna på andra tankar än propositionens. Viförsökte då få en kompromiss som gick ut på att andra besparingsförslag skulleprövas. Förhoppningen var att vi skulle kunna undvika förslaget om lärarlösalektioner, och det var i det sammanhanget som beloppet 180 miljoner nämndes.Men sedan kommer regeringen - visserligen i en annan konstellation - tillbakamed samma förslag. Vi står fortfarande fast vid det vi sade i vårpartimotion, nämligen att vi inte vill ha lärarlösa lektioner. I debatten har vi tillvitats en massa ståndpunktersom vi inte alls har. Jag vill säga att dagens debatt inte harhandlat om att vi har olika syn på det lokala bestämmandet på skolans områdeoch inte heller på förstärkningsresursen. Det är bra med förstärkningsresurs,och det är bra med lokala beslut. Det är också bra med självständigt arbete iskolan, men det skall inte översättas så att man i en glidande skala talar omförst självständigt arbete, sedan s. k. självstudier och därefter går över tilllärarlösa lektioner. Då är vi inte med. Dagens gymnasieskola behöver de 70miljoner man nu vill ta därifrån genom att införa s. k. lärarlösa lektioner. 41 HANS NYHAGE (m) replik: Jag vill säga till att jag intealls finner det svårt att försvara vårt ställningstagande i min egen valkrets.Jag har det största förtroende för de lokala företrädarna på skolans område närdet gäller att bedöma hur resurserna skall utnyttjas. Utnyttjandet avförstärkningsresursen på det sätt som jag uttalade mig för lägger på intetsätt hinder i vägen för möjligheterna att hjälpa elever med svårigheter. Till vill jagsedan säga att fakta talar. Ett enhälligt utbildningsutskott har tagitställning för besparingar med 180 milj. kr. Ett enhälligt utbildningsutskotthar också sagt att dessa besparingar kan åstadkommas också genom s. k.självstudier. Det är detta som tyvärr har sprungit ifrån . 42STIG ALEMYR (s): fällde ett yttrande som jagskulle vilja bemöta. Det var ett uttalande som gällde en filosofisk fråga. Honsade att skillnaden mellan det icke-socialistiska tänkandet och socialdemokraternasskulle vara att det icke-sociahstiska tänkandet innebär att man villdecentralisera besluten på skolpolitikens område, medan socialdemokraternavill ha centrala beslut. är ny i poHtiken. Jag skall därför haöverseende med henne - hon har inte brytt sig om att sätta sig in i vad som harhänt . Den största decentraliseringsreform vi har gjort påskolpolitikens område är SIA-reformen, som lägger tyngdpunkten på kommunernasarbete med skolan och därvidlag ger kommunerna stor rörelsefrihet. Det var ensocialdemokratisk reform. Det var statsrådet som framlade Jag ber att i all stillsamhet få påpeka detta för , ir 53 så att hon inte upprepar det dumma påståendet. 43 (): --------------------- socialdemokratisktregeringsinnehav här Gymnasieskolans i landet har vi tillbringat de senastefem åren med att på alla områden utformning m. m. decentraliserabeslutsfattandet. Men fortfarande kan man se den gamla inställningen hossocialdemokraterna, som vill att man skall ge centrala myndigheter i uppdragatt göra det ena och det andra. Man vill ha centrala beslut, centrala modelleroch centrala riktiinjer. Också i det betänkande som är nästa punkt påföredragningslistan finns flera socialdemokratiska propåer om centrala modelleroch centrala beslut. Att det skulle vara ett socialdemokratiskt påfund attdecentralisera kan jag därför verkligen inte gå med på. Efter många års arbete av de icke-socialistiska partiernahar vi nu äntligen kommit i gång med arbetet på att alltmer föra ned beslutentill de människor som berörs av dem. Det gäller skolans område och många andraområden inom förvaltningen. 44 (): Jag skall nu inte upprepa vad jag sade omSIA-beslutet i . Jag tycker att man i varje fall i den här debatten avrent humanitära skäl skall dra en slöja över de senaste årens utveckling iSverige. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 och 2 (upphävande avfidigare riksdagsbeslut om besparingar i gymnasieskolan, m. Utskottets hemställan bifölls med 303 röster mot 17 förmotion 42 av m. fl. i motsvarande del. Mom. 3 (självstudietimmar och en friare resursanvändningm. 1kontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 1 av m. fl. med145 röster mot 17 för motion 42 av m. fl. 158 ledamöteravstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 160röster mot 159 för reservation1 av m. fl. Mom. 5 och 6 samt 11-13(länsskolnämnds möjlighet att medge viss dispens, m. Utskottets hemställan bifölls med303 röster mot 17 för motion 42 av m. fl. i motsvarande del. Utskottets hemställan bifölls. Föredrogs finansutskottets betänkande 1981/82:14med anledning av förnyad behandling av motioner om offentlig upphandling. Anf.45 (): Jag hänvisar till debatten i kammaren när vi behandlade Medbestämmandefrågan om offentlig upphandling och den reservation, nr 1, som var fogad till /arbetslivet m. m. betänkandet nr 6, vilket alltså innebär att jag yrkar bifalltill den reservation som är fogad till detta betänkande, nämligen FiU nr 14. Anf.46 (): Jag yrkar bifall till utskottets hemställan i betänkandet nr 14. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan återfanns i finansutskottetsbetänkande /82:6, punkt 1. Utskottetshemställan bifölls med 160 röster mot 159 för reservationen av m.fl. 6§ Medbestämmande i arbetslivet m. m. Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande1981/82:10 efter förnyad behandling av motioner om medbestämmande i arbetslivetm. Anf.47 (): behandlades arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 4.Lars Ulander och talade då om varför de socialdemokratiskareservationerna är så utmärkta. De är lika utmärkta , när de står iarbetsmarknadsutskottets betänkande nr 10, och jag vill alltså yrka bifall tillreservationerna. Anf.48 (vpk); Jag yrkar bifall till motionerna 218,831, 1066, 1439 och 1837. 49 (): I den långa debatt vi hade gavs det många goda sakskälför att stödja arbetsmarknadsutskottets förslag på samtliga punkter. De sakskälen kvarstår. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall till den arbetsmarknadsutskottets hemställan på samtliga punkter. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan - som ävenåterfanns i arbetsmarknadsutskottets betänkande 1981/82:4 - företogs i deåterförvisade avsnitten till avgörande momentvis. Medbestämmande i arbetslivet m. m. Utskottets hemställan bifölls med 160 röster mot 158 förreservation 1 av m. fl. i motsvarande del. Mom. 2 i övr i g t (reformering av förtroendemannalagen,m. I kontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 1 av m.fl. i motsvarande del med 147 röster mot 16 för motionerna 1980/81:1066i motsvarande del och 1980/81:1837 av m. fl. ledamöter avstod från att rösta. Ihuvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 160 röster mot 158 för reservation1 av m. fl. i motsvarande del. Utskottets hemställan bifölls. 4 (klarare gränsdragning iförhandlingsfrågor på de primärkommunala och landstingskommunala områdena) Utskottets hemställan bifölls med 160 röster mot 158 förreservation 2 av m. fl. Mom. 7 (lagstiftning om förbud mot lockouter) Utskottets hemställan bifölls med 302 röster mot 16 förmotionerna 1980/81:218 av m. fl. och 1980/81:1439 av m.fl. i motsvarande del. Mom. 8 (utredning om lockouträtten) Utskottets hemställan bifölls med160 röster mot 158 för reservation 4 av m. fl. Mom. 9(innehållande av intjänad lön som stridsåtgärd) Reservation 5 av Anna-GretaLeijon m. fl., som ställdes mot motion 1980/81:831 av m. fl. imotsvarande del, antogs till kontraproposition. Utskottets hemställan bifölls med 159 röster mot 158 förreservation 5 av m. fl. Avdragsregler för realisationsförluster på premieobligationer Studie-och yrkesorientering i grundskola och gymnasieskola m. m. 7 § Avdragsregler förrealisationsförluster på premieobligationer Föredrogs skatteutskottets betänkande 1981/82:26 medanledning av förnyad behandling av proposition 1981/82:68 om avdragsregler förrealisationsförluster på premieobligationer. Utskottets hemställan om att betänkandet skulleavgöras efter endast en bordläggning bifölls av kammaren. Anf.50 (): Jag yrkar bifall till den moderata reservationen som har fogats tillutskottets betänkande. Anf.51 (): Jag yrkar bifall till reservation 1. Anf.52 (): Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan återfanns i skatteutskottetsbetänkande / 82:19. I kontrapropositionsvoteringen biträddesreservation 1 av m. fl. med 94 röster mot 66 för reservation 2 avKnut Wachtmeisterm. 156 ledamöter avstod från att rösta. Ihuvudvoteringen bifölls reservation 1 av m. fl. med 160 röstermot 157 för utskottets hentställan. 8§ Studie- och yrkesorientering i grundskola och gymnasieskola m. m. betänkande 1981/82:6 om studie- och yrkesorientering igrundskola och gymnasieskola m. m. 1981/ 82:15). 53 (): skall ta ställning till hur skolans arbetslivsförberedelsersamt studie- och yrkesorientering i och gymnasiet skall skötas iframtiden. försöksverksamhet presenterar regeringen nu iproposition 15 hur denna verksamhet skall se ut. Vi socialdemokrater har iutskottet ställt oss bakom stora delar av propositionen. Men på några viktigapunkter anser vi att regeringen och utskottsmajoriteten alltför lättvindigttagit ställning. Jag återkommer till dessa frågor. Det som sägs i proposifionen om mål och program för syonkan vi helt instämma i. Samhälls- och arbetsHvsförberedande uppgifter i skolanmåste gälla alla anställda i skolan och ej endast syo-funktionärerna. Därförmåste syo-funktionärerna få möjlighet att samordna och vara med i planeringenav denna verksamhet. Syo-funktionärernas uppgifter skall inte bara vara att geeleverna studie- och yrkesorientering, utan de skall också vara kontaktpersonermed arbetslivet och föra in kunskap om arbetslivet i skolan. Samverkan med ochmedverkan av företrädare för de fackliga organisationerna såväl vid prao ochstudiebesök som vid undervisning i skolan är någonting utomordentligt vikfigt. Studie- och yrkesorienteringen utgör en viktig del iungdomens förutsättningar att få en fast förankring i arbetslivet. Inom såvälgrundskolan som gymnasieskolan skall ungdomarna förberedas för fortsattutbildning och val av arbete. Speciellt i nuvarande arbetsmarknadsläge ställssärskilt stora krav på syon. Kommunerna har ansvaret för att alla elever fården hjälp och vägledning de behöver. Därför måste det slås fast att alla eleverskall ha rätt till vägledning och syo. Därutöver finns behov av extra insatserför vissa grupper. Vi socialdemokrater har motionerat omatt ökade resurser måste avdelas för de grupper som av olika skäl - fysiska,psykiska eller andra handikapp - har särskilt svårt att erhålla arbete. Dettagäller också våra invandrare, som har en annan bakgrund när det gäller kulturoch miljö samt språksvårigheter. Behovet av vägledningsinsatser skall enligt förslagetprioriteras av arbetsenheten efter det att skolledningen beslutat om denövergripande fördelningen. Att uppfylla kraven när det gäller allas rätt tillsyo-vägledning, särskilda insatser till speciella grupper och medverkan attstyra elevströmmen till utbildningar och arbetsmarknadssektorer, därrekryteringsbehoven är stora, är en svår uppgift. Det förslag som läggs om att statsbidraget skalltillföras förstärkningsresurser kan innebära att de som bäst behöver hjälpkommer i kläm. Självfallet är kommunerna ansvariga för att så ej sker. Enligtvår uppfattning måste det finnas ett centralt ansvar i denna fråga för att gekommunerna den hjälp och de råd de behöver för att klara sin uppgift. Vi har i reservation 1 begärt att regeringen skall ge SÖ iuppdrag att utarbeta modeller som stöd för det lokala arbetet med fördelning avsyo-resurserna. När det gäller praons uppgifter som arbetslivsförberedelseinstämmer vi i propositionens förslag, men vi vill gärna understryka vikten avatt praon blir meningsfull och kommer att omfatta hela näringslivet. Det ärdärför viktigt att framhålla att resurser måste anvisas för att den skall nåupp fill den nivå som propositionen föreslår. Vi vet att det nya förslaget omprao innebär en väsentlig ökning av platserna, från 210 000 till 340 000platser. Detta kommer att innebära en mycket stark påfrestning på arbetslivetnär det gäller att ta emot de elever som finns i skolan. Den ansvarsfördelningmellan arbetsmarknadsverket och skolan som finns måste bibehållas. Det är ivissa fall oklart hur fördelningen skall vara. Studie- och yrkesorientering i grundskola ochgymnasieskola m. m. Studie- och yrkesorientering i grundskola ochgymnasieskola m. m. hänvisadearbetsmarknadsministern till att den regel som gäller skall gälla. Samtidigtvet vi att det har gått ut anvisningar från AMS om att man skaU tillämpa ettannat system när det gäller att skaffa fram praoplatser. Därför vill visärskilt markera att denna fråga måste ut. Man måste se till att enmyndighet får ansvaret - den myndighet som skött sig bra. I propositionen föreslås vidare att det försyo-verksamheten skall inrättas statligt reglerade tjänster. Vi delarstatsrådets uppfattning att tjänsteunderlaget för syo-konsulenterna skallbreddas, så att det skall finnas minst en tjänst per skolenhet och ingaofrivilliga deltidstjänster. Detta kan åstadkommas genom bl. a. kombinationenmed undervisning, vilket vi kan instämma i. Vi anser det dock viktigt att slåvakt om syo-konsulenternas speciella kunskaper om arbetslivet. Detta kan skegenom att syo-konsulenterna bereds fyllnadstjänstgöring som s. k. resurs- ellerkompanjonlärare. Även andra arbetsuppgifter inom skolan kan vara aktuella. Dessa frågor bör ytterligare utredas. Vilken undervisningär lämplig att kombinera med, och vilken annan verksamhet i skolan kan varaaktuell? För-och nackdelar med statligt resp. kommunalt reglerade tjänster börbättre belysas. Från remissinstansernas sida föreligger mycket olika uppgifter. Grundutbildningens och fortbildningens innehåll har inteheller redovisats fillräckligt, och inte heller kostnaderna för denna. Detförslag som finns i propositionen om att inom fortbildningsanslagets ram klarakostnaderna för fortbildning av dessa grupper tror vi inte är möjligt attgenomföra. Det kommer att bli en kamp om dessa medel, och där tror vi att detblir svårigheter att klara fortbildningen för denna grupp inom skolan. Vi anser att alla dessa frågor först ordentligt måsteutredas innan tar definitiv ställning till tjänstekonstruktionen.Regeringen bör kunna utreda detta och framlägga ett samlat förslag tillriksdagen i så god fid att organisationen kan träda i kraft ,samma datum som är föreslaget i propositionen och som även utskottsmajoritetenställt sig bakom. Vi anser alltså att dessa frågor bör återförvisas. Vi haremellertid ingen möjlighet att här lägga fram ett yrkande om återförvisning,och därför tvingas vi att i en reservation yrka avslag på propositionen ochbegära ett nytt förslag fill . Med det anförda, herr talman, ber jag att få yrka bifalltill de två socialdemokratiska reservationer som fogats tillutskottsbetänkandet.