prot · G50971 · 1981-12-31 00:00:00 — inom StudieförbundetNäringsliv och samhälle säger i sin senaste rapport: "Förutsättningarnaför industrin är bättre än ." Rådet består av ettantal oberoende ekonomiska experter. Även chefsekonomen iHandelsbanken är optimistisk och anser i en intervju att vi är på rätt väg. Ettkonsekvent spararbete skaH fullföljas. Det blir inte enbart i budgeten 1982/83,utan det måste återkomma . Budgetförslagetinnehåller besparingar på ca . Det blir kännbart för deflesta, men ambitionen att skydda dem som har det bekymmersamt finns. Pensionärermed låg eller ingen ATP får höjt pensionstillskott . Flerbarnsfamiljernahar fått höjda barnbidrag från - ett fjärdedels barnbidragför tredje barnet och ett halvt för varje därpå följande barn. satsning görs för de handikappade - stöd till dagstidning för synskadade,fördubbling av stödet tUl flerhandikappade, ökat stöd tillhandikapporganisationerna m.m. Statens totala kostnader för handikappåtgärderberäknas till /83 mot 6,2 miljarder /77. Enprocentsmåletför u-landsbiståndet ligger fast. När vi får det litet knapert här hemma ochbehöver skära i kanterna på vårt välstånd, skall detta enligt folkpartietsmening inte drabba dem som har det svårast. I u-ländema svälter årUgen mångamiljoner ihjäl. Det måste mot den bakgrunden vara något besvärande förmoderaterna att i sin partimotion till yrka på nedskärningar i biståndet.Då är det inte mycket med deras internationella solidaritet och ansvar. Socialdemokraternavill inte vara med och spara på offentlig konsumtion, utan aviserar ökadeoffentliga utgifter. Inkomstförstärkningarna till budgeten skall de åstadkommagenom att höja momsen och lägga andra pålagor på näringslivet. Nuhar socialdemokraterna hotat med att om de vinner valet införa koHektivalöntagarfonder. Ett sådant system är inte förenligt med marknads- Det lär bli en oöverstiglig pedagogisk uppgift försocialdemokraterna att övertyga väljare om förträffligheten av attfacket skall styra och inom en ganska kort tidrymd överta en stor del avlandets näringsliv. Dessutom är större delen av vår befolkning mycket negativtinställd till kollektiva fackliga löntagarfonder. Det har de flestaopinionsundersökningar visat. Folkpartietsäger ett klart nej till löntagarfonder. Vi anser att spridningen av aktieägandetoch inflytandet i företagen för de anställda måste ske på andra vägar. Genomdet frivilliga aktiefondssparandet har ett viktigt steg tagits för att tillföranäringslivet riskvilligt kapital. Den framgång som denna form av produktivtsparande haft och har är ett bevis på hur stora resurser som i form av ettfrivilligt sparande kan frigöras genom gynnsamma skatteregler. hade ca 265 000 nya aktie- eller skattefondskonton öppnats,och den sammanlagda fondförmögenheten var . Därför är detviktigt med en utökning av såväl allmänna aktiesparfonder som företagsanknutnasystem, och man bör också öppna möjligheten för ett frivilligtriskkapitalsparande i mindre företag. Vihar i dagens debatt hört framstående socialdemokratiska talare som med storenergi försökt att misstänkliggöra ett system som innebär att löntagarna blirdelaktiga i inflytande och förmögenhetstillväxt i företagen genom att de sparari produktiva former på fördelaktiga vHlkor. Är det kanske så att man frånsocialdemokratiskt håll försöker bortförklara den ringa framgång man har ifolkopinionen när det gäller att sälja sin fondsocialism och därför med storilska angriper en frivillig, populär sparform, som visar att näringsHvet fårsitt behov av riskvilligt kapital täckt? Löntagarfonderi socialdemokratisk tappning betyder att ändrar hela sitt ekonomiskasystem och förändras från att vara en marknadsekonomi med sociala ramlagar tillatt bli ett samhälle med sociaHstisk planhushåHning. Därför är det viktigt attfortsätta regeringens ekonomiska politik, enligt vilken en marknadsekonomi medsociala ramar är nödvändig, om skall klara sin ekonomiska planering ochåterhämtning . Vi behöver alltså en konsekvent ekonomisk politiki enlighet med vad som föreslås i budget- och finansplanen /83. DennapoHtik är en socialliberal politik som Hgger i mitten av svensk politik, enkombination av frihet och rättvisa, ett nej både till socialism och tillhögerkrafter. Därför är det, herr talman, viktigt med ett starkt iSveriges regering också efter valet , ett som kan slå vakt omdessa omistliga värden. Därför är det viktigt med en liberalt inriktadmarknadsekonomi som inom alla områden vill arbeta för frihet och rättvisa. 81 (): Genom valet fick vårt land en borgerlig trepartiregering. Visocialdemokrater varnade för att en sådan regering skulle sprängas sönder, bl. a. på grund av motsättningarnai kärnkraftsfrågan. Det är minst sagt svårt aft i samma regering ha ledamöteroch partier som dels lovar att avveckla kärnkraften till 1985 - det är irealiteten -, dels är entusiastiska anhängare till kärnkraften. Det är ingen hemlighet för någon i denna kammare att den s.k. villkorslagen konstruerades av den borgerliga trepartiregeringen på hösten1976 främst för att hålla ihop regeringen i kärnkraftsfrågan. Man kannaturHgtvis inte heller utesluta att lagen också hade syftet att åstadkomma ensäkrare avfallshantering. Vilken regering som än hade tillträtt efter valet1976 skulle denna naturligtvis ha förbättrat säkerheten på avfallsområdet närden s. k. hade presenterats och varit ute på en bredremissomgång. Det var ju just därför som den socialdemokratiska regeringentillsatte utredningen. Det har redan skrivits avhandlingar om det faktiska spelmellan regeringspartierna som föregick lagens tillkomst. Men då detta är käntskall jag inte ta tiden i anspråk för att citera vetenskapliga avhandlingar.Låt mig i stället behandla sakfrågan. k. villkorslagen innebar att kraftföretagensjälva-inte regering och riksdag - skulle avgöra om upparbetning skulle väljaseller ej. Regeringen överlät därmed denna så centrala fråga till andra änpolitiska organ. Detta var och är naturligtvis mycket anmärkningsvärt. Deninternationella debatten om kärnkraftens säkerhetsfrågor och riskerna för bl.a. kärnvapenspridning hade ju övertygande visat att riskerna förkärnvapenspridning ökade om upparbetning valdes. beskriver t. ex. i , som utkom på svenska 1976, den debatt som fanns också i slutetav . I kapitlet Att spärra spridningen av kärnvapen redogör AlvaMyrdal för alla de åtgärder som är nödvändiga för att minska riskerna för attcivila kärnkraftsprogram skall kunna bidra till spridning av kärnvapen. Ettförslag är en internationalisering av anriknings- ochupparbetningsanläggningarna, ett krav som också i åtskilliga sammanhang harframförts av svenska delegationer, ofta under ledning av . Men man behövde egentligen inte läsa ellernågon annans arbeten för att inse de här riskerna. Remisserna över den s. k.AKA-utredningen gav tillräcklig vägledning för aft avstå från upparbetning. Det socialdemokratiska svaret på trepartiregeringensförslag till villkorslag var klart och entydigt: Upparbetningborde inte tillåtas så länge riskerna för framställning av kärnvapen av dethögaktiva avfallet fanns. Någraförberedelser för svensk upparbetning borde inte starta. Kraftföretagenskulle inte få träffa avtal om upparbetning utomlands så länge bl. a. riskenför kärnvapenspridning kvarstod. Den borgerliga riksdagsmajoriteten tog tyvärr ingen hänsyntill den socialdemokratiska oppositionens uppfattning och för den delen inteheller till experternas och remissinstansernas synpunkter. Sedan känner vi till hur det gick.Den 5 oktober 1978 godkände dåvarande energiministern avtal med det franska bolaget . Så långt historien från och regeringskanslietskorridorer- men utanför det här huset har visat upp ett annat ansikte. Det hade gått energiministernOlof godkände upparbetningsavtalet, då det som kom attkallas linje 3 fastställde sin plattform inför folkomröstningen. Denplattformen blev sedan en valsedel. På denna skrev man, att upparbetning inteskulle tillåtas. Jag och många med mig deltog i möten och debatter underfolkomröstningen. De centerpartister som deltog stödde häftigt och ivrigtvalsedelns text. Man skapade ute bland uppriktigt övertygadekärnkraftsmotståndare intrycket av att var emot upparbetning. Ändå var det statsråd som hade godkäntupparbetningsavtalet med . är det valrörelse igen. Det har märkts på centernsagerande . presenterade tre kändacenterpartister en märklig artikel, där man tog avstånd från upparbetning.Skälet var att det nu hade kommit fram nya fakta som belade riskerna förkärnvapenspridning, skrev man i artikeln. Dessa s. k. nya fakta talade man om idet internationella nedrustningsarbetet . Jagtror, herr talman, att det i stället var tanken på en kommande valrörelse - ochinte nya fakta - som gjorde att bl. a. och med detta beklämmande hyckleri. Tanken på valrörelsen och på det faktum, att nu skallmöta de väljare som man arbetade tillsammans med i folkomröstningskampanjen harockså avsatt andra spår. I en partimotion från krävs attupparbetning inte skall tillåtas. Man behöver varken vara folkpartistiskenergiminister eller professor i statskunskap för att fundera på det märkligafaktum, att statsministerns parti presenterar förslag i som går sticki stäv mot regeringens politik på det här området. I den förvirrade situation som uppstått har vi nu fåtthjälp med tolkningen av den här centermotionen. Frågan ansågs utagerad efter överläggningar mellanenergiministern och statsministern. Och gruppledare inte att regeringen skall behöva bli oense i frågan. "Att-satseninnebär ju ingen preciserad hemställan, eftersom där inte finns något direktnej till upparbetning", säger han i en tidningsintervju i ett försök attanvända vår riksdags ibland byråkratiska skrivregler för att fly bort ifrånproblemet och regeringskrisen. Men dagen efter konstaterar ordföranden förcenterkvinnorna , att inte skall pruta på något ienergimotionen. I ett uttalande frågar hon: "Är detinnantilläsningsförmågan eller tolkningsförmågan som sviktar hos politiker ochjournalister?" Det framgår inte av tidningsreferaten om kritikenriktar sig emot , emot statsministern, emot den folkpartistiskeenergiministern eller emot oss som tror att man menar allvar, när man skrivernågot i en riksdagsmotion. Vem representerar verkliga uppfattning närdet gäller upparbetning av kärnbränsle? Är det statsministern och statsrådetOlof eller är det riksdagsledamöterna ? Ja, herr talman, jag skulle med glädje avvakta nattens ochmorgondagens debatt för att om möjligt få ett svar på den frågan. Kammarenbeslöt att förhandlingarna skulle fortsättas vid morgondagens sammanträde.