prot · G509113 · 1981-12-31 00:00:00 — Arbetssituationen på lågstadiet är långtifrån så idyllisk som många föreställer sig. Problemen har ökat markant - mångabarn är splittrade, oroliga och okoncentrerade. De har liten uthållighet, ochde har svårt att arbeta självständigt. I en undersökning som utförde 1981framgår att lågstadielärarna upplever sitt arbete som allt svårare. Mångakänner sig ensamma i sitt arbete, utan tillräckligt stöd från kolleger,skolledare och föräldrar. Utvecklingen mot en allt större andel obehörigalärare i lågstadiet leder till täta lärarbyten och många vikarier. Vi socialdemokrater menar att det är alldeles nödvändigtatt ta itu med dessa problem. Barnets erfarenheter av själva skolstarten ochdess arbetssituation under det första skolåret avgör i stor utsträckning denfortsatta skolframgången. Där grundläggs ju kunskaperna att läsa, skriva och räkna.Brister i dessa grundläggande färdigheter ger följdsvårigheter hela skoltidenigenom. En negativ upplevelse av det första skolåret kan mycket väl leda tillolust inför kommande skolarbete. Många elever tillgodogör sig aldrigundervisningen på det sätt som skulle ha varit möjligt med hänsyn tillhans/hennes förutsättningar. Att den i skolan spelar en avgöranderoll har många påvisat. Det är därför nödvändigt att samhället ägnar ökaduppmärksamhet åt problemen i samband med skolstarten. Inom det socialdemokratiska partiet har vi i vår barn- ochungdomsdelegation tagit upp dessa frågor med stort allvar. Vi föreslår nu enrad åtgärder på både kort och lång sikt. Våra förslag rör såväl förskolan somlågstadiets 10 protokoll 1981/82:112-113 Särskilda åtgärder på skolområdet verksamhet och avser att göra övergången från förskolatill lågstadiet mjukare. Förskolan behöver få en mer planerad och tydligtmålinriktad verksamhet. Behovet av gruppinriktat arbetssätt måste betonasstarkare. Det här betyder inte att förskolans helhetssyn på barns utvecklingoch sociala målsättning skall förändras. Särskilt för sexåringarna i förskolan bör det ingå entydligare förberedelse inför skolstarten. Det här kräver förändringar avinnehållet iförskolan. Men det kräver också förändringar av personalensutbildning, vilket vi också framfört i vår motion om barns uppväxtmiljö. Nästa steg rör övergången mellan förskola och lågstadium.För att åstadkomma en mjuk övergång behöver särskilda pedagogiska och organisatoriskaåtgärder vidtas. Det kan ofta röra sig om lokala samarbetsfrågor. Men detgäller även fortbildningen av personalen, såväl i förskolan som på lågstadiet,och det gäller gemensam fortbildning. Vi har i olika motionsyrkanden, som harbehandlats av både utbildningsutskottet och socialutskottet, föreslagitresursförstärkningar på tillsammans 10 milj, kr, för fortbildningsinsatser avdetta slag. Vad så gäller lågstadiet anser vi att problemen vidskolstarten måste åtgärdas utan dröjsmål. Det är nödvändigt att sätta in ökaderesurser för att underlätta arbetet kring barnens skolstart, I första hand gäller det då att lokalt utnyttja debehovsorienterade resurserna, så att de i högre grad tillfaller lågstadiet. Mendärtill krävs ett direkt tillskott av personella resurser för att bemästraskolstartproblemen. Även i en ekonomiskt kärv tid menar vi socialdemokrater attstaten måste gå in med extra resurser för att underlätta barnens skolstart. Vi föreslår alltså 30 milj, kr, för direktpersonalförstärkning, vilket skulle motsvara ungefär 300 extralågstadielärartjänster. Tyvärr har den borgerliga utskottsmajoriteten avstyrktvärt yrkande, trots att även de borgerliga utskottsledamöterna egentligen tyckshålla med oss om behovet av sådana åtgärder. Välvilliga ord hjälper dock inte mycket. Politik handlarju om prioriteringar, och vi socialdemokrater har prioriterat insatser för attförbättra barns uppväxtmiljö. I detta utskottsbetänkande upptas ytterligare en fråga,nämligen den om skolans stöd till de handikappade barnen. I budgetpropositionen finns pä många håll välmenande ordom att de handikappades behov skall tillgodoses, dock alltid inom ramen förnågot anslag som också är till för att klara en mängd andra behov inom skolan. De borgerliga regeringarna har ju haft en tendens attlåtsas som om allt fler olika behov inom skolan skall kunna bekostas av skolansförstärkningsresurser utan att man utökar de anslagen. Det här innebär att detblir allt svårare att tillgodose behoven för de elevgrupper som från börjanstod i centrum för att få extra hjälp och stöd, dvs, de särskilt utsatta ochsvaga eleverna. Enreseledare med som verksamhetsområde ringde mig Hon var mycket orolig för resursminskningarnaför handikappade elever i skolan. Jag tog då reda på hur det s, k, SÅS-anslaget, som vi nudiskuterar, kommer att fördelas i . Genom att regeringen harpåbjudit att försämringen av resurserna till studie- och yrkesorienteringen iglesbygd delvis skall kompenseras av detta anslag, minskas de resurser som"blir över" för andra behov, t, ex, för handikappade elever, det -sedan hänsyn tagits till de nya utgifterna resp, resurstillskottet- en minskning med drygt 1 milj, kr, i stöd åt de mest behövande eleverna. Med detta exempel vill jag ha sagt att SÅS-anslaget interäcker till för att tillgodose de handikappade elevernas behov av stödinsatser.Självfallet skall deras behov väga mycket tungt när alla förstärkningsresurserfördelas. Men därutöver behövs ett särskilt anslag för att underlättahandikappade elevers skolgång. fanns särskilda anslag för personellassistans i och för tekniska stödåtgärder i gymnasieskolan. Dessaanslag avvecklades 1981 av den borgerliga riksdagsmajoriteten. Vi socialdemokrater ansåg då, och anser fortfarande, attdet behövs särskilda medel som är direkt reserverade för handikappåtgärder inomgrund- och gymnasieskolan förutom den rätt som de handikappade har att få stödfrån de reguljära, behovsinriktade bidragen. Vi föreslår att en miniminivå av stödinsatser om 10 milj,kr, garanteras de handikappade i grund- och gymnasieskola för att underlätta,ja ofta möjliggöra, deras skolgång. Jag yrkarbifall till de två socialdemokratiska reservationerna. Särskilda åtgärder på skolområdet AnL 156YLVA (); I årets budgetproposition föreslås . till särskilda åtgärder på skolområdet. När detta anslag infördes förraåret, angavs mycket utförligt i propositionen de kriterier som skulle gälla förhur anslaget skulle fördelas. Huvudprincipen var att kommuner som hade problemskulle prioriteras. När kommunen fått sitt bidrag får den själv avgöra hur denvill använda det. De kriterier som man särskilt underströk och som alltsåskulle tillmätas särskild tyngd var bl, a, elevernas resultat påstandardproven, hur stor del av undervisningen som utförs av obehöriga lärare,andelen barn i skolpliktig ålder i familjer som erhåller socialhjälp, flyttningsfrekvenseni olika bostadsområden, huruvida skolväsendet i kommunen befinner sig i snabbutbyggnad och andelen elever med oUka former av handikapp. har det kommit signaler som visar att oronbland eleverna på lågstadiet ökar. Det är också något som uppmärksammats ute ikommunerna, och man har på olika sätt styrt resurserna dit. Utskottetunderstryker att det är viktigt att åstadkomma en god arbetssituation förelever och lärare under barnens första skolår, I reservation 1 föreslår socialdemokraterna ettspecialdestinerat bidrag för förstärkningar till lågstadiet. Under senare århar regeringen på olika områden decentraliserat statsbidragen just därför attregeringen tror att Särskilda åtgärder på skolområdet kommunernaär bäst lämpade att avgöra var resurserna kommer till största nyttan. Ettytterligare skäl till att överge de specialdestinerade bidragen är ju att denfastställda summan aldrig kan överskridas, även om behov härav skulle finnas.Med regeringens modell kan en väsentligt högre summa användas för lågstadiet,om länsskolnämnderna anser att behov av detta föreligger. Utskottet pekar också på att kommunerna har full frihetatt använda såväl anslag ur SÅS-anslaget som medel från förstärkningsresursenför att göra särskilda insatser på lågstadiet. Det har visat sig att andelen obehöriga lärare pålågstadiet är stor på vissa orter. Regeringen har uppmärksammat detta ochanslår medel för att på olika sätt mildra situationen. Det är dels särskildakurser för obehöriga lärare som kommer i fråga, dels dispenser för erfarnaobehöriga. Dessutom har man föreslagit en ökning av intaget pålågstadielärarlinjen med ytteriigare 258 platser, I och med beslutet förra åretom fortbildning och personalutveckling har kommunerna dessutom ytterligaremöjligheter att prioritera fortbildning av lågstadielärare. Utskottet redovisar i betänkandet sin principiellainställning mot specialdestinering av anslaget i fråga, hänvisar också tilldet statsfinansiella läget och yrkar avslag på den socialdemokratiskareservationen nr 1, I reservation nr 2 föreslår socialdemokraterna ytterligareett specialdestinerat bidrag, för handikappåtgärder i grundskolaoch gymnasieskola. har i sitt betänkande Personellassistans för handikappade elever enhälligt föreslagit att det särskildastatsbidraget till personell assistans i skall sammanföras medlänsskolnämndsde-len av förstärkningsresursen. Förslaget tillstyrktes av enmajoritet av remissinstanserna, däribland handikapporganisationerna, ochriksdagen behandlade frågan . Det är alltså inte så, , att bidraget inte tillfördes anslaget för särskilda åtgärder. Orsaken till förslaget var bl, a, den som jag redovisadetidigare, nämUgen att ett specialdestinerat bidrag sätter en gräns för hurmycket som kan användas. Med regeringens konstruktion av bidraget finns intedenna begränsning, utan behovet är avgörande för hur stor del av medlen somskall användas för resp, ändamål. Därtill kommer att regeringen , näromläggningen av anslaget skedde, liksom kraftigt förstärkt anslaget tillrikscentralerna för pedagogiska hjälpmedel för handikappade och tilllänsskolnämnderna för reselärare och konsulenter. Sammantaget förstärkteshandikappanslaget på skolområdet med 22,5 tjänster , I åretsbudgetproposition understryker statsrådet återigen att andelen handikappadeelever är ett kriterium som måste tillmätas avsevärd tyngd vidlänsskolnämndernas fördelning av anslaget. Det är bara att konstatera attsocialdemokraterna återigen misstror kommunernas förmåga att användastatsbidraget på bästa sätt. Med hänsyn till det jag har anfört yrkar jag bifall tillutbildningsutskottets hemställan i betänkandet 16 och avslag på desocialdemokratiska reservationerna. AnL157 (): Jag tror helt visst att regeringen försöker göra insatser för att klarasituationen på lågstadiet. Vi har tillsammans ägnat mycket tid iutbildningsutskottet åt att se över just de obehöriga lärarnas situation, sehur; man kan göra den bättre. Men det är bara att konstatera att de åtgärdersom föreslås, att utbilda de obehöriga till behöriga osv., inte räcker. Ärsituationen akut, måste man åtgärda den där den finns, alltså direkt iskolvardagen. Det är där vi har sagt att vi måste prioritera de små barnen, vimåste prioritera skolstarten. Även i en ekonomiskt kärv tid har vi ansett attvi måste avsätta 30 milj. kr. för att klara detta. Jag bara konstaterar att deborgerliga partierna inte vill prioritera barnen på det sättet. Beträffandede handikappades situation skulle jag vilja be att se litetgrand på hur verkligheten ser ut. Jag tog ett exempel från , ur ettbrev till regeringen. Regeringens generositet innebär att man har ökat anslagetmed . Men från detta resurstillskott skall man dra av kompensationenför regeringens försämring av syo-bidraget, vilket för del betyderhela 1,3 milj. kr. Det blir alltså en brist i kassan på 1,14 milj. kr. när detgäller anslaget till . Detta är verkligheten. Det är en femtedelav hela anslaget för att tillgodose olika grupper, framför allt handikappade.Kom då inte och säg att det bara ankommer på länsskolnämndernas ellerkommunernas vilja att prioritera rätt, då ni faktiskt direkt drar nedresurserna. Det resonemanget håller inte i den skolverkUghet som personal ochelever befinner sig i. Det håller bara när det gäller lokaler som finns en brabit därifrån. YlvaAnnerstedt skall heller inte göra affär av specialdesfinerade anslag i det härsammanhanget. Vi tror på att decentralisera så mycket som möjligt av beslutsrättenöver anslag. Men när det uppstår akuta situationer, som man måste åtgärda, kandet vara bra med specialdestinerade anslag. Jag skulle vilja be mig ett exempel på någon kommun som säger nej till specialdesfineradeanslag, som - med de förslag vi lägger fram -skulle kunna ge kommunernaytterligare 40 milj. kr. för att förbättra skolan. Ge mig ett enda exempel pådet! AnL 158 (); Det tog upp i sitt första anförande om betydelsen avsamverkan mellan förskola och lågstadium är ju inga nyheter. Det har man i enlång rad kommuner redan uppmärksammat och dragit konsekvenserna av. Det harockså regeringen gjort. En utredning arbetar just medatt sammanställa och utvärdera de många fina initiativ som har tagits i olikakommuner. Kommunerna klarar ju faktiskt väldigt mycket genom egna inifiativ,även om ibland tycks misstro det. Utredningenskall sedan framlägga förslag till förändringar, som på olika sätt underlättarden viktiga samverkan mellan förskola och lågstadium som jag tror att vi allaställer upp på. Sedan ville göra gällande att SÅS-anslaget inte har Särskilda åtgärder på skolområdet räknats upp i motsvarande grad, när syo-anslagetsammanräknas med den här resursen. Jag vet inte riktigt vad hon stöder sig på i det sammanhanget, men jag skulle vilja citera vad statsrådet anför i budgetpropositionen: "Härutöver har jag-- vid beräkningen ökat resurserna så att länsskol nämnderna vid sin fördelning av den del av anslaget som fördelas som allmän resurs, även skall ta hänsyn till behovet av resurser för syo i skolan så att minst nuvarande nivå kan upprätthållas även i små kommuner som inom ramen lör nuvarande statsbidrag för syo garanteras en lägsta statsbidragsni vå." SÅS-anslaget har alltså räknats upp i motsvarande grad för det somman tidigare fått i statsbidrag för syo. När det gäller specialdestineringen är de kommuner som nuhar att arbeta med vidare ramar positiva till att själva få avgöra var behovenfinns och själva prioritera insatserna. Jag skulle vilja se den kommun som villåtergå till det specialreglerade, centralt styrda statsbidragssystem somsocialdemokraterna införde. AnL 159 (): Det var inte det som det var fråga om, YlvaAnnerstedt, utan om ett resurstillskott som vi är beredda att ge kommunerna mensom ni inte är beredda att ge dem. Vad jag frågade var, om honkunde ge något exempel på en kommun som skulle vilja tacka nej till det. Tydligen är det så att varken statsrådet eller YlvaAnnerstedt känner till skolverkligheten. De exempel jag nämnde från Norrbottenär kalla fakta. Sådan ser verkligheten ut. Det blir en brist i kassan medregeringens förändringar av detta anslag. Och det har uppstått stor oro för hurman skall klara de handikappade eleverna i . Det vet jag, eftersomjag just haft kontakter med dem som bor och arbetar där. Det handlar om prioriteringar, ochjag vill för min del sluta den här debatten med att konstatera att kommunerna,skolorna och skolpersonalen behöver stöd för att klara situationen. De behöverinte klappar på axeln och uppmuntrande ord, som att ni klarar er nog bra, förallt är så decentraliserat och fint. Vad de behöver är vårt aktiva stöd. Visocialdemokrater är beredda att ge stöd för att klara situationen runtskolstarten och hjälpa de handikappade eleverna. AnL 160YLVA (): tog upp just det som detverkligen gäller att göra i dag- prioriteringar. Även om socialdemokraterna harhur mycket pengar som helst att dela ut på olika områden, så har interegeringen, som har ansvaret för landets totala finanser och för att budgetunderskottetoch utiandsupplåningen inte ökar, obegränsade resurser. Därför kan vi inte delaut hur mycket pengar som helst, även om vi skulle vilja det. Vi tyckernaturligtvis inte att det är roligt att spara på det här området - det tyckeringen - men i det rådande läget får vi göra det bästa möjliga av situationen.Då har regeringen prioriterat att stödja och skydda de svagare eleverna. Dethär stora anslaget för särskilda åtgärder på skolområdet har ju inte funnits Det inrättades just för att de med destörsta behoven skulle få de bästa möjligheterna att få del av resurserna. Jag tycker faktiskt inte att med fog kanpåstå att de handikappade eleverna har blivit missgynnade. Som jag redovisade imitt tidigare inlägg har det skett en stor satsning pä just de handikappadeeleverna, AnL 161 (): De s, k, SÅS-medlen inrättades somman tog bort från statsbidragen till skolan. Ochdet är knappast någonting att yvas över, , Dessutom är det skillnad mellan våra prioriteringar. Vivill prioritera åtgärder i samband med problem kring skolstarten. Det vill niinte göra. Vi visar här med ordentlig handling att vi vill prioritera dehandikappade eleverna. Ni gör inte det. AnL 162 (): Det är också fråga om på vilket sätt man villge sitt stöd och göra sina prioriteringar. Vi överiämnar åt kommunerna attavgöra var de vill sätta in flest och mest resurser. Vi tror att kommunerna kanavgöra var de har de största behoven. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. I (särskilda åtgärder på skolområdet) Utskottets hemställan bifölls med 150 röster mot 149 förreservation 1 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 2 (handikappåtgärder i grund- och gymnasieskolan) Utskottets hemställan bifölls med 150 röster mot 149 förreservation 2 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 3 Utskottets hemställanbifölls. Utskottets hemställan biföUs. 28 § Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 1981/82:19om investeringsbidrag (prop. 1981/82:100). Utskottets hemställan bifölls. Särskilda åtgärder på skolområdet Bidragtill undervisningsmateriel inom gymnasieskolan m. m. Bidragtill undervisningsmateriel inom gymnasieskolan m. m. AnL163 HANS NYHAGE (m); I årets budgetproposition föreslår föredragande statsråd att nuvarandestatsbidrag för anskaffande eller förhyrande av första uppsättningenstadigvarande undervisningsmateriel för gymnasieskola skall avskaffas fr. o.m. Bidrag lämnas f. n. , i vissa fall , av denberäknade kostnaden. Statsbidragskall i stället ges endast till studievägar inom teknisk-industriell ochteknisk-naturvetenskaplig sektor, utgå med per elev ochundervisningstimme och avse kostnader för förnyelse av stadigvarandeundervisningsmateriel. Avsikten med det nya bidraget är att garantera attkommunerna tillhandahåller utrustning som är i takt med den tekniskautvecklingen i övrigt. Frånmoderata samlingspartiets sida anser vi ambitionen med det nya statsbidragetvara riktig. Vi anser emellertid att anpassningen av undervisningens kvalitettill arbetslivets behov bör ske genom att i skolorna sådan utrustningtillhandahålls att principerna för arbetsmomenten kan läras in, medan däremottillämpningen på utrustning som används i arbetslivet bör ske genom attyrkespraktik i så stor omfattning som möjligt förläggs till arbetsplatser utanförgymnasieskolan. Därigenom kan aktueU kunskap skapas till rimliga kostnader. Vifinner det vara rimligt att bidrag ges till vissa särskilt kostnadskrävandestudievägar. I princip ansluter vi oss därför till förslaget och förutsätteratt bidragsbestämmelserna utformas på ett sådant sätt att bidraget ej fårkaraktären av allmänt driftbidrag utan används för det angivna syftet. Kostnadenför det ifrågavarande statsbidraget har i propositionen beräknats till 46 milj,kr. Detta innebär ett högre anslag än innevarande års _totala anslag, somomfattar fler områden. Vi kan i rådande statsfinansiella läge inte biträda endylik utgiftsökning för staten. Medhänsyn härtill och till vad jag anfört om tillämpningen av yrkespraktikenanser vi det vara motiverat med ett bidrag på per elev ochundervisningstimme prisläge. Därmed blir den sammanlagda kostnadendrygt 26 milj. kr., vilket redan detta torde innebära en ökning av den del avanslaget som utgår till första uppsättningen stadigvarandeundervisningsmateriel med . Genom vårt förslag tillgodoser vi således påett rimligt sätt de behov som kan finnas, som vi visar nödvändigåterhållsamhet när det gäller statUga åtaganden. Idet här sammanhanget vill jag understryka nödvändigheten av att man i de skildakommunerna har ett bättre underlag när det gäller beslut om inköp ellerförhyrande av utrustning. Det finns åtskilliga exempel som vittnar om att maninförskaffar en dyrbar utrustning, som eleverna endast i undantagsfall möter ipraktisk tillämpning ute i arbetslivet. Inköpen bör givetvis baseras på vad somerfarenhetsmässigt visat sig vara mest rationellt och ekonomiskt mestfördelakfigt. Det ankommer på regeringen att tillse att kommunernatillhandahålls ett dylikt underlag för sina inköp. Föredragande statsråd har i budgetpropositionen ocksåföreslagit att kommunernas benägenhet att utöka antalet platser inomyrkesinriktad utbildning skall stimuleras genom ett särkskilt statsbidrag förförsta uppsättningen stadigvarande undervisningsmateriel. Bidrag skall kunnautgå med upp fill av normalkostnaden på studievägar inomteknisk-industriell och teknisk-naturvetenskaplig sektor. Kostnaden är beräknadtill 35 milj, kr. Enligt vår mening är det i nuvarande ekonomiska läge inteförsvarbart att öka kapaciteten på sätt som föreslås genom en utbyggnad av deninstitutionaliserade utbildningen. Vi vet att årskullarna inom några få årkommer att minska. Som jag redan anfört bör den yrkesinriktade utbildningenske i nära samverkan med arbetslivet, så att större delen av arbetsprakfikenförläggs till olika arbetsplatser. Dessutom kan kapaciteten i betydandeomfattning ökas till en lägre kostnad genom tillämpning av saxadschemaläggning. Vi moderater säger således nej till regeringens förslagoch yrkar avslag på begärda 35 milj. kr. Vi anvisar i stället andra vägar föratt öka kapaciteten på den yrkesinriktade utbildningen. Utöver vad jag redananfört hör hit också möjligheterna för en kommun att temporärt utnyttja entillfälUg lokal och förse den med adekvat utrustning, I stället för ettspecialdestinerat statsbidrag av angivet slag anser vi att bidrag om 30 milj,kr, bör ställas till regeringens förfogande för särskilda åtgärder när detgäller att öka omfattningen av den yrkesinriktade utbildningen i kommunerna. Med anledning av vad jag här har anfört yrkarjag bifall till de till betänkandet fogade reservationerna från moderatasamlingspartiets utskottsledamöter. Bidrag till undervisningsmateriel inom gymnasieskolan m.m. AnL 164SIGVARD (): I det betänkande från utbildningsutskottetsom vi nu behandlar föreslås viktiga åtgärder för att utveckla och säkerstäUaen yrkesutbildning som fyller kraven i arbetslivet. Jag skall i detta anförandekort beröra punkt 2, som gäller bidrag tiU undervisningsmateriel inomgymnasieskolan, Hans Nyhage har kort redogjort för förändringarna ibidragssystemet, och med hänsyn tiU den sena timmen skall jag inte upprepa det.Jag vill bara tillfoga att storleken på det individrelaterade beloppet, somföreslås bli , för följande budgetår givetvis får anpassas till det dåaktuella kostnadsläget. De föreslagna bidragen skaU utgöra stöd och stimulans förkommunerna att ordna yrkesinriktad utbildning i tillräcklig omfattning. Detfordrar givetvis tillgång till utrustning som fyller de krav som ställs främstpå arbetsmiljö, energihushållning och säkerhet. De föreslagna bidragen ärberäknade att täcka kostnaden för inlärning i skolsituationen; det vill jagsärskilt betona. Utskottsmajoriteten ansluter sig till regeringens förslag. Ocksåfrågan om differentiering av det individrelaterade bidraget med 11 protokoll 1981/82:112-113 Bidragtill undervisningsmateriel inom gymnasieskolan m. m. hänsyn till de faktiskainvesteringskostnaderna för olika linjer har varit föremål för överläggning iutskottet i anslutning till behandlingen av motion 1981/82:1789.