prot · G509169 · 1981-12-31 00:00:00 — Det förslag som industriministern harlagt fram är av avgörande betydelse för att förbättra förutsättningarna för attklara sysselsättning och service i de regioner som har de största problemen.Det är viktigt, i ett läge där de ekonomiska resurserna är begränsade, att demedel som ställs fill förfogande destineras fill de områden av landet som harde största problemen. Somjag har framhållit måste regionalpolitiken omfatta alla viktigasamhällssektorer. Det statliga stöd som ges till såväl person- som godstransporterhar därför stor betydelse för den regionala utvecklingen. Transportstödet fillNorrland är ett vikfigt medel för att mildra de ofrånkomliga nackdelar somstora transportavstånd kan innebära för företagen. Stödet kompletterar även deregionalpolitiska investeringsstöden och har stor betydelse för att man skallkunna upprätthålla en mer differentierad arbetsmarknad i Norrlandslänen. Medutgångspunkt i bl. a. en motion av och föreslårutskottet en förbättring av transportstödet fill en kostnad av ca 25 milj. kr.Utskottet har mot bakgrund av de utvecklingsproblem som finns i vissalandsdelar ansett det naturligt att transportstödet som generellt verkandemedel tilldelas en större roll som regionalpolifiskt medel. Vihade hoppats att ett enhälligt utskottsbetänkande skulle kunna uppnås i dennadel mot bakgrund av det initiativ som utskottet tagit. Men socialdemokraternahar trots detta funnit anledning till reservafion. Somett led i satsningarna på de sämst ställda regionerna i landet föreslås iproposifionen att differenfierade arbetsgivaravgifter används som regionalpolifisktmedel. Med hänsyn fill det excepfionellt svåra sysselsättningsläget imalmfältskommunerna i föreslås en sänkning av arbetsgivar-och egenavgifterna i , , och kommuner. Genomatt företagen på detta sätt får sänkta produktionskostnader stärkskonkurrenskraften. Företagen stimuleras också till expansion, och företag medlåg lönsamhet ges en möjlighet att fortleva och därmed upprätthållasysselsättningen. Socialdemokraternahar föreslagit ett system med återbäring av arbetsgivaravgifter. Utskottettillstyrker propositionens förslag om differentierade arbetsgivaravgifter.Denna metod ligger väl i linje med utskottets uttalande för enönskvärd.förskjutning mot större inslag av generellt verkande medel inomregionalpolitiken. Ett system med differentierade arbetsgivaravgifter är heltklart även väsentligt enklare att administrera än socialdemokraternas systemmed återbäring. Enannan åtgärd som riktar sig fill de ur sysselsättningssynpunkt sämst ställdaregionerna är införandet av regionalpoHtiskt stöd till företag förfastbränsleframställning. Stödet skall utgå i stödområde A och B till fastaanläggningar där torv eller flis förädlas. Socialdemokraternahar i reservation anfört att den ökade fliseldningen skulle innebära storarisker för skogsindustrins råvaruförsörjning, och de avstyrker förslaget.Utskottet anser däremot att tillvaratagande av hyggesavfall och klenvirke förflisning ger ett totalt sett bättre utnyttjande av skogsråvaran och därmedbättre ekonomiska förutsättningar för skogsbruket. Dessutom fillskapasvärdefulla sysselsättningstiUfällen i skogsbygderna. Beslutetår om ett samordnat glesbygdsstöd har haft stor betydelse för den positivainomregionala utvecklingen, främst i skogslänen. I den proposition som vi i dagbehandlar föreslås vissa ändringar mot bakgrund av de erfarenheter som vunnitsoch de förslag som glesbygdsdelegationen har lagt fram. Industriministernframhåller att glesbygdsinsatserna skall ses som en mycket viktig del avregionalpolifiken. Målet skall vara att skapa en livskraftig glesbygd medarbetsställen, service och en god miljö. I en motion av Berfil tas medelstilldelningenupp. Utskottet har därvid framhållit de ökade möjligheter att prioriteraglesbygdsinsatserna som länsstyrelserna får genom det samlade anslaget tillregionalpolitiska åtgärder. Jag vill i det sammanhanget framhålla att det ärglädjande att socialdemokraterna visar ett större intresse förglesbygdsfrågorna än vad de gjorde 1979. läns, brottas liksom övriga skogslän med svåraproblem. Länets näringsliv är i stor utsträckning baserat på skogsindustrin. Strukturproblemeninom denna bransch har fått mycket kännbara verkningar i länet. Destörsta problemen med att upprätthålla sysselsättningen finns iinlandskommunerna , vilka också har placerats i stödområde B.Ett flertal motioner som tar upp länets problem har väckts. motion av och föreslås inrättande av enkartkonserveringscentral i Ange. En motion väckt av mig med samma yrkande hartidigare behandlats i civilutskottet. ställde sig bakommotionens krav på inrättande av en kartkonserveringscentral samt uttalade attregionalpolitiska skäl skall beaktas vid val av lokaliseringsort.Arbetsmarknadsutskottet uttalar i detta sammanhang att en lokalisering tillAnge är väl motiverad. Ange har f. ö. föreslagits som lämpHg lokaliseringsortav den arbetsgrupp inom lantmäteriverket som haft att utreda frågan ominrättande av en kartkonserveringscentral. Jag utgår ifrån att regeringenkommer att uttala sig för en lokalisering till Ange. Jag vill slutligen yrka bifall till reservafionerna 67, 70 och 80 och iövrigt till utskottets hemställan. Anf.62 () replik: gläder sig över att socialdemokraterna är mera glesbygdsvänliganu än vad de var tidigare. Jag vill i det sammanhanget bara erinra om att vinär glesbygdsinsatserna gjordes hade ensocialdemokratisk regering. Det är den regeringen som har tagit initiafiv tillväldigt många av de insatser som gör att de borgerliga partierna nu slår sigför bröstet och säger att de är så bra. Jag tycker att det är viktigt att manhar detta i minnet. Det är hela fiden angeläget att man har en helhetssyn när det gäller attåstadkomma en regional balans. Vi har tidigare här talat om att båderegionalpolitiken och glesbygdspolitiken är komplement till andra insatser. Ifråga om inställning till glesbygdsfrågorna viU jag säga att detalltid har varit lättare för att lösa glesbygdsproblemen när partietvarit utanför och således icke haft regeringsansvar. Det varså 1979. Då visste hur de flesta problemen skuUe lösas, men när centernsedan åter kom in i kanslihuset var det litet svårare. Då fortsatte utförslöpani glesbygderna med arbetslöshet. Serviceproblemen har också ökat. Vi har i dagi många glesbygder svårt för att t. ex. ta hand om de gamla-det finns ingahemsamariter. Närdet gäller den differentierade arbetsgivaravgiften kontra återbäring påarbetsgivaravgifterna har vi skilda synpunkter på den satsningen. Vi tycker attdet är viktigt att man effektivt använder de medel som står till förfogande.Det är också därför som vi anser att pengar inte skall strös ut generellt tillalla företag. Vi ser gruv- och tillverkningsindustrin som en motor i denutveckling som länet skall ha. När det gäller administrationen har bl, a,socialförsäkringsutskottet yttrat sig och anfört att från utskottets synpunktkan båda förslagen för avgiftsnedsänkning innebära en administrativmerbelastning. Utskottet har emellertid inte på något sätt hävdat att eraförslag skulle vara lättare att administrera än våra - båda går att genomföra.Det är också i det här fallet främst fråga om pengar. 63 () repHk: och jag kanske inte behöver tvista alltför mycket om vemsom värnar mest om glesbygdens intressen. Vi är båda två norrbottningar ochkänner väl till de problem som man har i glesbygden. Det arbete somcenterpartiet har bedrivit för att ta till vara justglesbygdens intressen är väl känt i den här kammaren. Vadgäller utveckHngen sedan kom i regeringsställning har ArneFransson här tidigare redovisat siffror på att utflyttningen från glesbygdenavsevärt har minskat . De visar klart att utvecklingenvarit positiv och att den regionalpolifik som förts har lett till positivaresultat. Närdet gäller frågan om differenfierade arbetsgivaravgifter eller en återbäring avarbetsgivaravgifterna betonade nu- hon gjorde det också tidigarei någon replik - att socialdemokraterna prioriterar gruv-ochtillverkningsindustrin och satsar på den. Jag vill påpeka att vårt förslag meddifferentierade arbetsgivaravgifter i malmfältskommunen verkligen innebär ensatsning på de företag som bär upp näringslivet i , nämligengruv- och tillverkningsindustrin. På den punkten råder alltså inga delademeningar. När det gäller administrafionen tror jag att:det klart framgår föralla som sätter sig in i båda systemen att ett system med differentieradearbetsgivaravgifter ställer sig betydligt enklare att-administrera än ettsystem med återbäring av arbetsgivaravgiften. Nr 169 Anf. 64 () replik: Jag noterade medtillfredsställelse att är 8 iuni1982 °" S' precis det somutskottet skriver, att det varit en Jag tog det till intäkt föratt Reeionalpolitiken °" sanningen sådan den var eftersom hon är från . Detta om detta! När det gäller glesbygdssatsningen är det ju så att detkrävs pengar. I det läge som vi haft har vi gjort en prioritering, och vi hardå sett det som angeläget att bibehålla servicen och öka sysselsättningen iglesbygderna. säger att det inte skett någonutflyttning från glesbygdsområdena. Men det skall inte tas till intäkt för attglesbygdsmänniskorna fått det bättre sysselsättningsmässigt. Jag tycker attJörn beskrivit situationen i landet ganska bra. I och med attsysselsättningsläget i hela landet har blivit katastrofalt, som vi upplever detmed massarbetslöshet, har människorna inte så många jobb att flytta till. IKalix t. ex. finns det 18 lediga platser, medan det är 300 som söker dessajobb. Det är väldigt få utbud, och då kanske en del stannar kvar i sinarbetslöshet i glesbygderna. Men det är säkerligen ingen bra tillvaro. Pajalakommun är den kommun som har de flesta arbetslösa per ledig plats. Jag tror att det är viktigt, som jag sade till ArneFransson, att man gör klart för sig vilka problemen är. Om man inte själv harnågon lösning på sina problem, så lyssnar man på andra när det gäller vilkainsatser som kan göras. Glesbygdspolitiken är en del av den samlade regional-och sysselsättningspolitiken. 65 () replik: tar upp detta med att vi haften viss utflyttning från . Det gör att jagtyvärr är tvungen att påminna om den enorma utflyttning - den s.k. glädjande folkvandringen - som vi hade . Det gällde då intenågot tusentals människor utan tiotusentals människor, som var tvungna attflytta. Det är naturligtvis att beklaga att situationen är sådan idagens läge att folk inte får stanna kvar i och att vi inte kanbereda sysselsättning åt alla. Men situafionen har ändå väsentUgt förbättratsom man jämför med hur det var . Arbetslösheten är alldeles för hög f. n. Det tycker jagockså. Men jag vill påminna om att vi fakfiskt hade likahöga arbetslöshetstal som vi har , och då var det en socialdemokratiskregering som styrde det här landet. Sedansäger att regeringen och vi från skall lyssna påandra, dvs. på socialdemokraterna och deras förslag. Jag tycker att det är en så allvarlig situation förNorrbottens del att vialla gemensamt bör hjälpas åt för att skapa sysselsättning i vice talmannen anmälde ätt anhållit'att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligarereplik. 66 (): I all behandling beträffanderegionalpolifiken som jag deltagit i här i aUtsedan 1976 har ettframträdande drag varit att huvudinriktningen i den borgerligariksdagsmajoritetens samfällda agerande gått ut på att de socialdemokratiskaförslagen skall avslås oavsett deras innehåll. Tyvärr kan vi konstatera att denna inställning har varitolycklig för utvecklingen här i landet, och vi har kanske hoppats på att denborgerliga gruppen skulle ha lärt sig att konfrontafion gentemötsocialdemokrafins förslag varit olycklig för arbetsmarknaden i landet - oavsettvad man här försöker bevisa med hjälp av olika statisfikuppgifter. Beträffande den stafistik som har presenterats tidigare avArne och industriministern måste man fråga sig vad som egentligen ärlögn och vad som osanning. Det finns mycket statistikunderlag att utgå ifrån,och som bekant kan man med hjälp av stafistik bevisa allting-jag skallåterkomma fill detta. Ett viktigt inslag i arbetsmarknads- ochregionalpolitiken är det ekonomiska stöd som samhället är berett att ställa uppmed. I vår reservation nr 24 aktualiserar vi frågan omprocentsatsens störlek för det lokaliseringsbidrag som framgent skallutanordnas. Enligt vår uppfattning återgår regeringen och utskottsmajoriteteni någon mån till klokheten i och med att man är beredd att lämna den år 1979införda regeln om avskrivningslån. Vi ställer upp på detta förslag, men vi anser att bidragetbörhöjas till i stödområde B och till i stödområde Csamt att det skall utgå i det av oss föreslagna stödområde D. Vi har föreslagit detta mot bakgrund av attsysselsättningsproblemen i de regioner som omfattas av stödområdesindelningennu är så stora att de kan åtgärdas endast med en så generös bidragsgivning sommöjligt. Som en konsekvens av detta vårt synsätt föreslår vi i vårpartimotion 2352 och vår reservation nr 27 att räntebefrielse förlokaliseringslån återinförs. Det är allmänt bekant att räntekostnaderna ärföretagens största finansiella problem. Framträdande exempel på detta finns bl.a. från mitt . hemlän , där företag som järnverk framhållitatt deras uppkomna ekonomiska problem beror på de höga räntekostnaderna. Enbartvid detta företag kostar det enhgt uppgifter i massmedia ca 60 miljoneratt rädda en del av sysselsättningen där. Det är avsevärt mer än vad vårtförslag om räntebefrielse skulle ha kostat. Även från järnverk i samma län har manframhållit att man måste få ner sina räntekostnader om man skall kunna utveckladen produktion som staten gett företaget stöd för. Från socialdemokratiskt håU menar vi att all verklighetinom regionalpolitiken talar för att det behövs en generös tillämpning avstödformer om problemen skall lösas.Detta gäller också det sammanlagda lokaHseringsstö-dets storlek, och därför börden begränsning av lokaHseringslån med högst som fillämpats sedan den 1januari 1982 omformas fill fidigare vedertagna principer, dvs, att lån ochlokaliseiingsbidrag får utgå med högst och utan den begränsning avlånemöjligheten som regeringen föreslagit. Ävennär det gäller lånesidan finns det en del praktiska exempel från mitt hemlän.Det rör sig i det här fallet, som gäller , om ettindustrigarantilån. Det sägs att regeringen inte kan gå längre ilånedelen än fill högst 30 milj. kr. Man har då räknat med, som det står iutskottsbetänkandet, att bankerna skall gå in och täcka resten. Men det görinte bankerna, och då är frågan om det blir något övertagande för dem som tänktsig att överta . Det blir det inte med de nuvarandeekonomiska stödformerna från samhällets sida. Det behövs alltså en höjning avden möjHga lånenivån i alla avseenden. I det offensiva sysselsättningsskapande arbete som måste till ute ivarje län, räcker inte den nuvarande organisatoriska uppläggningen till.Visserligen förekommer det i många län ett intensivt samarbete mellan olikalänsmyndigheter, men länssamarbetet har på många håll kommit i gång först dåproblemen har uppstått. Orsaken är att det har saknats resurser för etttidigare samarbete. Det behövs en bättre länsorganisation, och det behövs iförsta hand ekonomiska medel att bygga upp en sådan organisation. Någonregional industripoHtik finns inte och kommer heller inte att uppstågenom regeringens förslag. Därför anser vi att denna benämning iutskottsbetänkandet är en skrift i vatten som bör utgå ur betänkandet enHgt vårreservation nr 46. Vi har lagt fram förslag om inrättande av ett stödområde D. Detresursprogram för industriellt nyföretagande i stödområde A-C som föreslagitsbör omfatta även stödområde D, om beslutar att ett sådant skallinrättas. socialdemokratiska partimotionen 1489 aktualiserar vi åter frågan om ettsärskilt åtgärdsprogram för bruksorterna. Vi tog ursprungligen upp detta 1977,och vi har när vi tagit frågan upplysts om att ett arbete med attskaffa ny sysselsättning till utsatta bruksorter pågår i kanslihuset. Utskottsmajoritetenförsöker nu rädda sig undan med att hänvisa till att man inom pågåendelänsplaneringsarbete bör kunna uppfylla vårt krav om åtgärdsprogram förbruksorterna. Detta är en undanflykt från det som har ufiovats. Vissthar vi vant oss. vid att leva med det ena politiska löftesbrottetefter det andra. Men vi tänker ändå inte nu godta den ljummautskottsskrivningen om bruksorternas problem. Denpågående utarmningen av bruksorterna måste hejdas och bör, som vianfört i vår reservation nr 76, framhålla, att den begärda redovisningen avåtgärdsprogram för bruksorterna skall lämnas senast i samband med nästa budgetproposifion.De ledamöter som kommer från län med bruksorter vill jag uppmana: Svik intebruksorterna ytterligare en gång! Jag vill även beröra innebörden i vår reservafion nr 74. Den gäller enuppföljning av mofion 2009 av m. fl. och dess yrkande om attregeringen skall besluta att uppta överiäggningar med landsfinget i Värmlandangående landsfingskommunala investeringar. a. fill att man genom sådana överläggningar kanske skulle kunnaåstadkomma resultat som i någon mån räddar sysselsättningen för de 500byggnadsarbetare i som är arbetslösa. Antalet arbetslösa kommer attöka till ca 1 000 om inte åtgärder vidtas. Dettaär ett tidigare framfört krav som varje gång har avslagits av den borgerligamajoriteten, och även har man avstyrkt det. Det är erbarmligt att varje årbehöva konstatera, att inte ens de borgerliga ledamöterna från det län detgäller kan sätta det egna länets problem före parfifållans uppfattning. I årinnebär detta att utbyggnaden av Kyrkeruds folkhögskola i försenas, attsjukhemmet i skjuts framåt i tiden och att sjukhemmet i Storforsförskjuts i tiden. Efter mig kommer borgerliga ledamöter, kanske från , attförsöka bortförklara innebörden i mofion nr 2009 och vår reservation nr 74.Detta är i så fall underligt, med beaktande av att de beträffande andra delarav betänkandet ställer sig bakom att det är inom länet-och dess olika organ somman bäst kan utvärdera behovet av åtgärdssatsningar. Genomförslagen om landstingsinvesteringar i har man inom länet tagit framett länsanpassat och rikfigt förslag för att skapa arbetstillfällen. Ochdärför vill jag till de borgerliga ledamöterna från säga: Visa nunågot av konsekvens och visa att åtgärdsprogram av typ landstingsinvesteringari är länsförslag som ryms i ett fruktbart länsarbete. uppe i debatten och uttryckte då en viss bristandeförståelse för bl. a. inställning - att inte Hta på länsorganoch länsrepresentanter. Han är också välkommen att ställa upp på den härreservationen om han känner lust till det. Slutligen något om den aktuella sysselsättningsstafistiken, somtidigare har tagits upp. Det sägs i den stafistiken att sysselsättningstillfällenoch befolkning i skogslänen skulle ha ökat med en fiondels procent mer underåren 1976-1980 än . Jag har också fått en statistik, somlär vara baserad på AKU-siffror. I den sägs att antaletsysselsättningstillfällen i skogslänen ökade med 30 000och att det ökade med 26 100. varökningen, enHgt de här uppgifterna, totalt 52 000. Mendet är, som jag sade, en sak att med statistik försöka bevisa att det harblivit bättre i länen. Jag kan konstatera att vi i mitt eget hemlän under1970-talet - i första hand - har förloratmellan 11 000 och 12 000 arbetstillfällen. Den eventuella sysselsättningsökningsom ägt rum har främst varit orsakad av investeringar och satsningar inom denoffentHga sektorn - men kommer, som bekant, sådana satsningar att hållasnere. Det ingår i regeringens poHtik! Nr 169 ställas: Vilka sysselsättningsökningar skall framöverkunna Tisdaeen den åberopaför att kunna slå sig för bröstet? Hur skall man nu finna en fjäder att Detförhållandet att vi i exempelvis mitt län kunnat i viss mån kompensera Reeionalpolitiken bortfallet av sysselsättning inomindustrin är i första hand en frukt av det socialdemokratiskt styrdalandstingets insatser. Ungefär så är det i övriga delar av landet. på storstadsregionerna kan vi finna att exempelvis harökat sin befolkningsandel mer än under förstadelen av . Men det finns kanske andra storstadsregioner - ochGöteborg - som har en sämre sysselsättningsutveckling. Det har vi konkretabevis på, bl. a. sådana som har framträtt i varvskrisens spår. Jag ber att få yrka bifall fill samtliga socialdemokratiskareservationer. Anf.67 () replik: Jag är förvånad över att vill göra gällande att man farmed lögn och osanning när man använder sig av statistiska centralbyrånsofficiella stafistik över sysselsättningsutvecklingen i skogslänen under1970-talet. Det skulle vara mig fjärran att beskylla för lögnoch osanning vid de tillfällen då han använder sig av officiell statistik.Statistik kan man naturligtvis i och för sig tolka på olika sätt, men officiellstafistik är ändå officiell statistik! Låtmig slutligen säga några ord till beträffande utvecklingen iVärmlands glesbygd . Man skall självfallet inte slå sig förbröstet, men man kan ändå konstatera att antalet invånare i glesbygden under deförsta fem åren minskade med närmare 6 000 medan minskningenunder senare delen av var drygt 3 500. Detta vittnar, om något, omatt den glesbygdspolitik som de ickesocialistiska regeringarna har fört harvarit avsevärt bättre än den glesbygdspolitik som socialdemokraterna fördeunder . Det är bara att konstatera detta med detstatistiska material som finns. Anf.68 () replik: Det är inte min mening att beskylla för att fara medlögner, när jag säger att det kan vara fråga om vad som är lögn och vad som ärsanning när man använder sig av statistik som bevismaterial. Jag har ocksåskaffat statistik, men den stämmer inte överens med den statisfik som ArneFransson har presenterat här. Vi får väl låta någon som är mer objekfiv i dettasammanhang bryta våra uppfattningar om vad som är riktigt och vad som ärfelaktigt i de statistikuppgifter vi har erhållit. Om vi ser litet till vad ArneFransson säger om utvecklingen i glesbygden, kan det kanske vara så att man i vissa glesbygder har fått en viss sysselsättningsförstärkning.Jag vill inte frita socialdemokratin från en del av 94 förtjänsten av detta. Jag har personlig erfarenhet från mitt hemlän avhur de satsningarsom gjordes och så Nr 169 småningom gav frukt i mitten och senare delen av . Det finns den många praktiska och konkreta bevis på detta. När viskall se på befolkningsutvecklingen i ett län som mitt hemlän, kan vi plockafram olika siffermaterial, bl. a. i länsstyrelsernas planeringsunderlag. Där kan vikonstatera en viss nedgång för en rad kommuner med glesbygder. Det har ikommunerna skett en viss omflyttning från glesbygd till tätort. har intevarit helt av ondo med en sådan utveckling - den har tvärtom varit nödvändigför att man skall kunna ge alla kommuninvånare en dräglig Vi har i detta län kunnat upprätthålla sysselsättningennågot så när . Antalet sysselsatta är nu något hundratalmindre än det var 1975. Vissa glesbygdskommuner inom länet - jag tror det ärlika i alla skogslän - har haft en starkare avtappning. Men just genomsatsningen på ett regionalt centrum i detta län har människorna kunnat stannainom länet, och det har varit fill nytta för samtliga länsfunkfioner och föross alla som bor och verkar där. Det är väl det som är en del av skillnadenmellan er typ av regionalpolitik och den som vi förordar när det gällerortsplaner. 69 (): Den moderna regionalpolifikens start brukaranges fill 1964-1965. Då infördes stödområdet och systemet med lokaliseringslånoch bidrag, och då började en mer sammanhållen regionalpolitisk planering. Bakgrunden var den ökade obalansen mellan länen när detgällde sysselsättning och arbetslöshet - en obalans som förbättrades,medan den inomregionala obalansen ökade. Det var obalanser som fill att börja med berodde påstrukturomvandlingen inom jord- och skogsbruk och som bidrog till omfattandeomflyttningsrörelser från norr till söder, från inland fill kustområden. På1960-talet hade vi t. ex. från en nettoutflyttning,av 30 000personer.