prot · G509120 · 1981-12-31 00:00:00 — Vi anser att en förutsättning för attinvandrarbarnen skall få valfrihet senare i livet är att alla invandrarbarn somverkligen behöver det får modermålsundervisning i tillräcklig omfattning. Dessutom har vi ställt krav på att begreppethemspråksundervisning byts ut mot modersmålsundervisning. Vi menar atthemspråksbegreppet är oegentligt och otillräckligt. Även barn vilkas föräldrarförsöker staka sig fram på en hjälplig svenska kan behöva undervisning i detegna språket, i vissa fall kanske mer än andra. Dessutom bör ämnet innehålla enambition att ge barnen grundliga kunskaper i deras nationella kultur ochhistoria, vilket inte begreppet hemspråk innefattar. Slutligen innebärbegreppet hemspråk ett avsteg från erkännandet av de nationella minoriteternasrätt att bevara sin särart. I det betänkande som vi behandlar nutillstyrker utskottet regeringens aviserade besparing på 45 milj. kr. De skäl som regeringen anför för inbesparingen är attkommunerna har överkompenserats för sina kostnader för hemspråksundervisninggenom att de veckotimspris som gäller för basresurser också fått avsestatsbidraget fill hemspråksundervisning. Regeringen bygger sitt påstående om kommunernasöverkompensation för hemspråksundervisningskostnader på en undersökning utfördav SCB som dock inte redovisas i propositionen, varför uppgiften inte låter siganalyseras och värderas. Vårt parti anser att det fordras betydligt grundligarestudier av hur och under vilka villkor hemspråksundervisningen bedrivs ute i Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. kommunerna.Det finns all anledning att anta att behovet av hemspråksundervisningen ute ilandets skolor är oändligt mycket större än det som täcks in med de nuvarandestatsbidragsreglerna. Detta borde ses över, bl. a. därför att här finns massormed belägg, både i form av vetenskapliga undersökningar och i form avvittnesmål från lärare ute på fältet. Det som med säkerhet kan fastslås är att den besparing på45 miljoner som hela utskottet, inkl. socialdemokraterna, har tillstyrkt kommeratt kraftigt minska möjligheterna till hemspråksundervisning. Den kommer attförsämra invandrarbarnens redan mycket svåra skolsituation. talade om invandrarpolitiken. Demotioner som har väckts av i dessa frågor och de reservationer somhar avgivits av ger mig anledning att säga att hade jag varitmoderat skulle jag skämmas för att försvara en sådan invandrarpolitik. Med detta yrkar jag bifall till samtliga vpk-motioner. 79KERSTIN (); I mitt inlägg kommer jag att uppehålla migvid reservationerna 1, 2, 3 och 4. Övriga reservationer i betänkandet kommeratt kommenteras av . I reservation 1 begär en översyn avresursanvändningen i . Det är alldeles riktigt som Hans Nyhage sade,att vi satsar stora resurser på . Det är naturhgtvis, som HansNyhage också påpekade, viktigt att fördelningen och användningen av deresurserna sker på bästa sätt och med utgångspunkt i de lokala behov som finns. Jag förmodar att när man begär den här översynen är detskolöverstyrelsen som man räknar med skall göra den. hör det till saken attdetta är en arbetsuppgift som skall syssla med kontinuerligt. F. n. är två stora utredningar klara. En är gjordkommunvis och en rektorsområdesvis. Man räknar också med att göraen utvärdering av resursanvändningen, speciellt när det gäller elever medsärskilda behov. I och med detta är de krav som ställs i motionen och i dennareservation redan tillgodosedda. I reservation 2 föreslår socialdemokraterna attytterligare 20 milj. kr. anslås till studie- och yrkesorientering. sade här att vi alla är överens om vilken stor och viktig roll studie-och yrkesorienteringen spelar när det gäller elevernas möjligheter att övergåfrån skola till arbetsliv samt när det gäller skolans uppföljningsansvar förelever upp till . Där råder det inga delade meningar. När vi beslöt om det nya statsbidraget tillSYO-verksamheten, var avsikten att detta bidrag skulle anknyta tilldet allmänna statsbidraget till skolformen. uppgår den ickeundervisningsbundna delen till 114 milj. kr. Såsom har påpekats här och även tidigare vid olikatillfällen har vi även på skolområdet skyldighet att vara aktsamma omutgifterna. Vi måste se till att prioriteringar och besparingar får slå igenomockså på detta område, lika väl som inom andra sektorer av samhället. anserutskottets majoritet att det inte finns något ekonomiskt utrymme förytterligare tillskott till denna verksamhet. I reservation 2 begärs också att SÖ skall utarbeta enmodell för vägledningen ute i kommunerna. När vi behandlade detbetänkande som rörde just studie- och yrkesorientering, sade utskottet bl. a.att det, om kommunerna behöver hjälp med organiserandet av detta arbete, kanbli nödvändigt att SÖ framställer ett material för att ge exempel på hurarbetet ute i kommunerna skall läggas upp. Utskottet underströk - det gjordeäven - att det inte är meningen att man på något sätt skalldetaljstyra. Kommunerna har det lokala ansvaret. De känner bäst till varbehovet finns och kan planera därefter. Men ingenting hindrar att SÖ kan varakommunerna behjälplig med just denna form av service. I reservationerna 3 och 4 tar moderata samlingspartiet uppden samlade skoldagen. I reservation 3 föreslår man att eleverna skall kunnabefrias från viss del av den samlade skoldagen, och i reservafion 4 föreslårman att det särskilda statsbidraget till den samlade skoldagen skall avskaffas. Hans Nyhage sade här att man har missbrukat dessa pengaroch inte följt de intenfioner som fanns när SIA-beslutet fattades. I någon månkan jag hålla med honom om detta. Skoldelegationen, som hade till uppgift attfölja upp denna del av SI A-reformen, hade i sin verksamhet fillfälle att iolika sammanhang och på skilda ställen i landet uppleva hur man hade planeratoch genomfört den samlade skoldagen. Det fanns utomordentiigt fina exempel påhur man verkligen hade lyckats och fått en fin anda i skolan. Men det fannsäven exempel, där resultatet inte blivit fullt så lyckat utan där man, precissom Hans Nyhage sade, hade missuppfattat själva grundtanken med den samladeskoldagen. Detta medförde att skoldelegationen skrev tillregeringen och påtalade just dessa missförstånd samt framhöll att det kanskebehövdes litet klarare riktlinjer och regler så att sådana här missförståndinte skulle behöva uppstå. I den nya läroplanen, Lgr 80, anges just vad den samladeskoldagen skall innehålla. Jag tycker att det om något är en garanti för inte skall vara ovetande om att skolans mål och den pedagogiskaverksamheten skall vara grundläggande för aktiviteterna. I sammanhanget skalldet också finnas en helhetssyn på verksamheten, och det innebär att mycket avde här aktiviteterna bör ha en klar anknytning till lektionerna. När det gäller lågstadiet har det sagts, och det framgårockså av läroplanen, att den samlade skoldagen ger barnen litet mera tid attsyssla med sådant som de gjorde i förskolan. Det tror jag i sin tur kaninnebära att övergången från förskola till lågstadium blir mjukare och mindrefylld av problem än vad den är . , herr talman, skulle jag vilja säga några ord omdet särskilda yrkande som centerledamöterna har fogat till betänkandet. Däranser vi att den utveckling som skett inom successivt måste följasupp med vissa förändringar. Den nya läroplan som kommer att träda i kraft ihöst öppnar ju möjligheter till årskurslösa stadier och därmed också ökatlokalt ansvarstagande. Mot den bakgrunden anser vi att det nuvarande statsbi- Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. Anslag till det obligatoriska skolväsendet m: m. dragssystemetskall vidareutvecklas och kunna bli elevrelate-rat. Herr talman!Jag yrkar bifall till utskottets hemställan i dess helhet. 80 () replik; Det finns kanske inte så stor anledning attpå nytt föra den debatt om syon som vi hade . Jagkonstaterar bara att jag nu har fått svar på den fråga som jag ställde vid dettillfället, när statsrådet inledde debatten, nämligen om avsikten meddet förslag som lades fram var att också syon skulle drabbas avbesparingsåtgärder. har erkänt att även denna bit avskolans verksamhet får vidkännas besparingar. Här har vi en helt annan uppfattning. Vi anser detangeläget att stödja ungdomarna när de går i skolan och att vid uppföljningenefter se till att de får en fast förankring i arbetslivet ellerkanske i första hand kommer in på någon typ av utbildning. I de fall vi lyckasklara ungdomarna kommer vi att kunna göra besparingar påandra områden där vi annars blir tvingade att satta in resurser. Vi tror alltså att insatser här innebär minskade utgiftervid andra tillfällen. Vi ser också - det slogs fast i propositionen - att man begär ökade insatser av syon fr. o. m. /83. Vivet även vad praon kommer att betyda. Men går man fram med ett förslag som innebärminskade resurser för att klara dessa uppgifter. Därför säger vi; Detta betyder antingen att man vältraröver kostnaden på kommunerna eller att ungdomarna inte får det stöd och denhjälp de behöver. Ungdomarna kommer att känna att de inte har någon uppgiftatt fylla i samhället. Därför anser vi att det är en felaktig besparingsåtgärd.Vi kommer att få betala den om igen. Vi föreslår en ökning av resurserna föratt slippa betala . 81HANS NYHAGE (m) replik: Det är riktigt att granskateffekterna av det nya statsbidragssystemet, men vi har begärt att få en översynav hur de statUga och kommunala medlen används ute i skolorna. Inte minst anservi att man bör se över personaltillväxten. Avsikten är att försöka komma tillrätta med och undvika resursslöseri genom att få en vägledning för skolor ochkommuner av hur medlen bör användas på bästa sätt. Det är angeläget att en sådanöversyn snabbt kommer till stånd. När det gäller den samlade skoldagen är jag också heltmedveten om att man på många håll tillämpar bestämmelserna helt korrekt, har läroplanens syfte och det pedagogiska målet klart för sig. Men detfinns alltför många exempel som vittnar om att man inte följer dessaintentioner. Det leder mig till slutsatsen att det finns anledning att omprövahela systemet med det särskilda statsbidraget. Jag tror det medverkar till denmissuppfattning som fortfarande råder när det gäller innehållet iden samlade skoldagen.Då är det bättre att man ordnar den samlade skoldagens fria aktiviteter inomförstärkningsresursens ramar. Det är skälet till att vi yrkat avslag på detsärskilda statsbidraget, 82 (vpk) replik; I budgetpropositionens bil. 15,, står på s. 171 stod följande att läsa: "Menmånga av dem som tillhör den andra generationen invandrare har betydandeproblem vad gäller identitetsutvecklingen och större svårigheter än andra barnoch ungdomar vad gäller utbildning och arbete. Olika undersökningar tyder påatt många av dessa barn och ungdomar i mindre utsträckning än andra går vidarefill utbildning efter den obligatoriska skolan, tenderar att ärva föräldrarnasyrkesmönster samt har en högre arbetslöshet och därmed utsätts för risken avolika sociala problem. De åtgärder som vidtas för den andra generationeninvandrare måste syfta både till att ge dessa barn och ungdomar sammamöjligheter till utbildning och arbete som andra barn och ungdomar och till attge dem reella förutsättningar att känna förankring och trygghet i två språk ochkulturkretsar." I dagens betänkande har ett enigt utskott beslutat om attskära ned anslagen till hemspråksundervisning med 75 milj. kr. Jag skulle viljafråga i första hand, men även övriga ledamöter av utskottet:Är denna nedskärning med 75 milj. kr. en åtgärd som främjar det syfte som framställtsi budgetproposifionen, nämligen att ge dessa ungdomar en trygghet och enförankring i två språk och två kulturer? Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. 83KERSTIN () replik: Till skulle jag vilja säga attdet i och för sig är möjligt att satsa hur mycket pengar som helst på vilkenverksamhet som helst för att få fina resultat. Det låter på somom man skulle utarma hela den här delen. Men i budgetpropositionen anslås ändå114 milj. kr. till den icke undervisningsbundna delen av verksamheten. Vi har tagit vårt ansvar när det gäller besparingar föratt klara detta lands finanser. Detta ställningstagande är en del av dettaansvar. Här har vi samma mål och samma inriktning, men det ärnaturligtvis litet annoriunda med ansvaret när det gäller den finansielladelen. Hans Nyhage sade att man vill ha en betydligt meragrundlig utredning av hur statsbidragen används, och att kommunerna borde kunnafå råd, anvisningar och påpekanden. Det är också meningen att när man iskolöverstyrelsen har utvärderat den undersökning som har gjorts skall man idet kommentarmaterial osv. som sänds ut till kommunerna och skolorna ocksåpåpeka de här eventuella missförhållandena. Sedan säger att det egentligen blivit fleramissförstånd än goda resultat av den samlade skoldagen och att dettastatsbidrag är ganska meningslöst, eftersom det används på ett felaktigt sätt.Men jag tycker ändå att även om en del misstag har begåtts och man har använtstatsbidraget fel, sa är det väl bättre att vi försöker rätta till misstagen. 1Lgr 80 talas det klart Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. om vaddenna del av den samlade skoldagen skall användas till. Dras däremot det extrastatsbidraget för den samlade skoldagen in, kan man naturligtvis inte räkna mednågon kvalitet alls. Till skulle jag vilja säga att jaginte vill kommentera hans inlägg, beroende på att vi har en sådan fördelning avärendena att det är som tar upp de reservationer som handlar omhemspråksundervisningen. 84 (); Låt mig börja med att något kommentera HansNyhages anförande. Jag tycker att det på sitt sätt är ganska avslöjande förmoderaternas situation i skoldebatten . är den moderata debatteninriktad på att vi har en hög lärartäthet i skolan -1, o. m. så hög att vi kangå fram med kraftiga besparingar. Men det är inte så värst många år sedanmoderaterna hade den rakt motsatta uppfattningen. Då var det för få lärare iskolan. Det gick t. o. m, så långt att det , i den första regeringsförklaringsom de borgerliga åstadkom, skrevs in att man skulle öka lärartätheten ute iskolorna. Detta var ett moderat krav, som drevs ganska länge ,har man bytt fot: nu säger man att det finns för många lärare i skolan, ochdärför skall man dra ner på resurserna. Jag tycker att detta är ganskaavslöjande. Likadant är det här talar om "den avsocialdemokraterna påstådda" nedrustningen i skolan. Jag kan tala om förHans Nyhage att de resurser som de borgerliga regeringarna under de senastebudgetåren har plockat bort från skolan uppgår fill . Nusäger att det inte har varit så farligt och att man skall gåvidare, I och för sig är de där deklarationerna ganska bra därför att de är tydliga.Och det är väl nödvändigt att både jag och Hans Nyhage försöker göra dem kändaför så många som möjligt, eftersom de visar var står i dagensskoldebatt och vad vi har att vänta oss, om de skulle få inflytandepå resurstilldelningen till dagens skola. är inte att lita på iskoldebatten, och de är inte heller att lita på när det gäller att förse dagensskola med resurser. - Detta om detta. För socialdemokratin är invandrarbarnens situation enutmaning, där det vikfigaste är att förhindra att de blir halvspråkiga och intekänner trygghet i någon kultur. Förskolan och skolan måste motverka deoroväckande tendenserna till en skiktning mellan barn med olika bakgrund. har det allt tydligareframstått vilka långtgående effekter på samhällsutvecklingen som invandringentill vårt land har haft. Inte minst för förskolan och skolan har det gällt attfinna nya vägar att tillgodose invandrarbarnens rätt till en trygg och rättvisutveckling. De reformer på invandrarområdet som genomförts undersenare delen av bygger alla på den socialdemokratiska regeringensförslag till riktlinjer för invandrarna och för minoritetspolitiken. Förslagetantogs av en enig riksdag 1975. Riktlinjerna kan sammanfattas i begreppenjämlikhet, valfrihet och samverkan. Ettexempel på att de här riktlinjerna getts ett konkret innehåll är Nr 120 hemsnråksreformen, som initierades av densocialdemokratiska regeringen, -r j . Reformeninnebär ett ökat samhällsansvar för att ge invandrarbarn möjlighet ,r i ,qo-, att lärasig sitt hemspråk och få en trygg förankring i den egna kulturen. medreformen är att främja aktiv tvåspråkighet på olika nivåer i detsvanska ,, ,11 H t utbildningsväsendet.Hemspråksreformen har under de år den varit i kraft ur . Mer än dubbelt så många elever får nu undervisning i . j . väsendet m. m. Ett ökat antal lärarveckotimmar per elev tas ut förundervisning i hemspråk, vilket indirekt ger bevis för att eleverna nu får merundervisning i hemspråk . Intresset för hemspråksundervisning blandinvandrarföräldrar har ökat starkt . Inom förskolan kan samma utvecklingstendens iakttas, Ävenom framgångar kan konstateras, kvarstår emellertid många olösta frågor innaninvandrarbarn i förskola och skola kan uppleva en situation lik den de svenskabarnen har. Ökade ansträngningar måste göras för att förebygga en situation därinvandrarbarnen ändå kan komma att sakna social trygghet, självtillit och enkulturell identitet. Riskerna för detta är stora. Vi ser invandrarbarnen och deras föräldrar som en resurs ivårt samhälle. För skolans del innebär detta att de kunskaper, erfarenheter ochkulturbegrepp som invandrarna för med sig ses som en tillgång, vilken måsteutnyttjas i undervisningen. Det är viktigt att detta klart kommer till uttrycki skolans arbete. Mot bakgrund av denna principiella syn och vikten av attalla invandrarbarn tillförsäkras en tillräckligt hög kvalitet på sin skolgångvar det med oro vi tog del av årets budgetproposition. I den föreslogstatsrådet att bidraget till hemspråksklasserna skulle tas bort. finns 550-600 hemspråksklasser. av dessa har finska som hemspråk. Mednågra undantag återfinns deras elever i våra fattigaste kommuner, vilka redantidigare hårt drabbats av regeringens attacker. Det räcker om jag i dettasammanhang nämner kommuner som , , och . De här kommunerna har ambitiöst och målmedvetet byggt uppen verksamhet med hemspråksklasser. Det har varit i överensstämmelse medstatsmakternas intentioner, ja, man kan faktiskt säga i enlighet medstatsmaktens önskan. Det här har också understötts av de storainvandrar-organisationerna med i spetsen. Verksamhetenutvärderas just , och vi kan vänta resultat . I det här läget lade regeringen fram sitt förslag omborttagande av hemspråksresursen i hemspråksklasserna. Man ansåg att det förelåg, som man uttryckte det, en dubbelfinansiering. Alla som sysslar med frågan var lika förvånade, Vad menade egentligen statsrådet? Att förslaget dessutom hade spetsen riktad mot i första hand de finskspråkiga eleverna och de invandrartätaste och fattigaste kommunerna gjorde inte saken mer begriplig. Anledningen sades vara att man ville uppnå en besparing. Det hade centerpartisterna lovat när man bildade den sista Fälldinrege- ringen. Här trodde man sig ha funnit ett sätt att ta hem drygt 40 milj. kr. Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. in. Tyvärr,för regeringen, visade det sig att förslaget var så konstruerat att man ute ikommunerna kunde välja annan organisationsform för hemspråksundervisningen ochdå också i fortsättningen inkassera minst nuvarande statsbidrag, även om man dåskulle få slå sönder ett tusental låg- och mellanstadieklasser i landet. I korthet kan man sammanfatta regeringsförslaget påföljande sätt. Det var för det första en attack mot finländarna. Det varför detandra en attack mot de fattigaste och invandrartätaste kommunerna. För dettredje medförde det ingen statlig besparing, utan troligen ökade statsutgifter.Och för det fjärde skulle förslaget, om det genomförs, skapa väldiga problemför de drabbade eleverna, lärarna och kommunerna, med åtföljande stegradekommunala kostnader. Låt mig, för att exemplifiera denna galenskap, beskrivahur propositionen skulle ha slagit i två invandrartäta kommuner, ochEskilstuna. I skulle hemspråksklasserna ha fått avskaffas ocheleverna integreras i svenska klasser. Då skulle hemspråksresursen, på grundav förslagets konstruktion, ha utgått igen. Dessutom skulle alla elever havarit tvungna att intensivstudera svenska för att kunna följaundervisningen i klasserna. Detta skulle ha ökat statens kostnader för bidragtill kommunen för svenska som främmande språk. Troligen skulle det ha blivit enfyrdubbling. Antagligen skulle detta ha medfört en ökning av de statligakostnaderna bara i med i runt tal 2,5 milj. kr. Dessutom skulle detsäkert ha blivit en ökning av de kommunala utgifterna. Ett trettiotal lärareskulle ha fått sluta och ett trettiotal andra skulle fått anställning. Allt skulledessutom ske som återstår av läsåret och undersommarmånaderna. Resultatet skulle troligen ha blivit kaos och ett berättigatförakt för de politiker som drivit igenom förslaget. I skulle man ha varit tvungen att slå sönderett sjuttiotal låg- och mellanstadieklasser. Ungefär 1 500 elever i en känsligålder skulle ha ryckts ut ur sin invanda skol- och kamratmiljö. Jag tror att de här två exemplen räcker.Regeringsförslaget var så illa underbyggt att inte ens de egna i utskottetkunde stödja det. Det hedrar centerpartister och folkpartister i utskottet attde tog sig samman och stödde oss, när vi yrkade avslag på propositionen i dennadel. Egentligen skulle man med detta kunna släppa frågan, menjag skall tillfoga ytterligare en sak. Det är anmärkningsvärt att ett sådanthär förslag ser dagens ljus. Det är ännu mer anmärkningsvärt att ett statsrådgör det till sitt eget. Det är egentligen katastrofalt att statsrådet inteomger sig med mer kompetenta rådgivare än att förslaget läggs fram ipropositionsform. Detta, herr talman, är i själva verket också ett uttryck förregeringsmaktens förfall. Låt mig så gå över till och deras agerande ihemspråksfrågan. De framhärdar i sina sparkrav. Vi har hört Hans Nyhageberätta om hur angeläget det är att spara på detta område. 40 milj. kr. Hur lyckas inte riktigt klara ut. Deras nonchalantabehandling av frågan illustreras väl bäst av att besparingsförslagen inte ärsärskilt väl genomtänkta utan tycks ha kommit till underutskottsbehandlingen. Att ett förverkligande dessutom skulle drabba en av desvagaste grupperna i bekymrar tydligen inte heller . Dethär är allvarligt. De moderata attackerna mot hemspråket sätts inte bara in motresurserna. Ämnet hemspråk ifrågasätts av . Detta framgår klart avderas partimotion, som har nr 2018 och som sägs vara storapartimotion fill detta . Först och främst säger man att man vill föra hemspråkettill tiden för de fria aktiviteterna. Man skall inte som i första handjämka timplanerna för att få rum med lektionerna. Praktiskt betyder det härattinvandrareleverna skall ha den fulla kurs som de svenska barnen deltar i föratt därefter delta i hemspråksundervisningen. Vi vet att utvecklingen avhemspråkskunskaperna är avgörande och grundläggande för den fortsattaskolgången. Dessa studier vill hänskjuta till tiden för de friaaktiviteterna. Där skall alltså hemspråket konkurrera med t. ex. hobbybetonadverksamhet. När det gäller att uppnå det andra målet medhemspråksundervisningen, att ge en kulturell identitet, är ännuhårdare. Denna del av undervisningen bör, menar man, förläggas helt utanförskoldagen. Med de här förslagen äventyrar hemspråketsskolmässighet. De kvalitativa kraven på undervisningen skjuts åt sidan. Tankenatt man skulle behandla ett annat ämne i skolan på samma sätt visar hur omöjligtdet moderata förslaget är. En rak fråga till företrädare; Vilketannat ämne i skolan skulle ni kunna tänka er att behandla på samma sätt? Detvore intressant att få svar på den frågan. Låt mig, herr talman, avslutningsvis peka på att ettgenomgående drag i både propositionen och motion är att man ärbekymrad över de sfigande kostnaderna för hemspråksundervisnigen. Vi vet attdet finns många barn och ungdomar som har rätt till hemspråksundervisning, mensom inte utnyttjar sin möjlighet härvidlag. Om de söker sig till hemspråksundervisningen,ökar naturligtvis statens kostnader.