prot · G509124 · 1981-12-31 00:00:00 — Fördetta dömdes hon och förvisades till den lilla sibiriska byn i fyraår, långt från vänner som kunde besöka henne och till en hård isolering;människor i byn vände henne ryggen när hon försökte inleda samtal eller gicköver till andra sidan av gatan när de mötte henne. är hon emellertidfrigiven och än så länge tillbaka i , men hon måste förnya sinvisumansökan. Även vid förnyandet av visumansökningar har nya byråkratiskahinder uppstått. kunde en avslagen ansökan förnyas ,men nu Om situationen för judarna i Omsituationen för judarna i måste det dröja tolvmånader mellan varje ansökningstillfälle, och vidare måste varje ansökankompletteras med en ny inbjudan från . Tyvärr fungerar inte postgångensom den borde göra, och.denya inbjudningarna kommer inte alltidfram. IdaNudel har med fredliga metoder arbetat för sin och andras sak. Hon har betyttmycket för den judiska minoriteten i . Av det skälet har jag och någraandra riksdagsledamöter nominerat henne till det fredspris som skall delas utav i . Ettannat människoöde är , en amerikansk jude som för 50 år sedanutvandrade till , i tron att det kommunistiska samhället skulle gelösningar på de problem som finns i världen. Under Stalintiden märkte han dealltmer hårdnande antisemitiska förföljelserna och ville återvända till USA1952, men han fick då avslag på sin emigrationsansökan. Den har sedan förnyatsmånga gånger. fick han emellertid ett utresefillstånd för sig, sinryska hustru och deras gemensamma son. De sålde allt vad de ägde och hade föratt kunpa köpa flygbiljetter. Kläderna skickade de i väg till . När desatt på flygplatsen och väntade på att flyget skulle ropas ut kom enKGB-tjänsteman och sade att deras utresetillstånd var tillbakadraget, eftersomhans hustru var en säkerhetsrisk, Och där stod de. De kom inte ut ur . Deblev ett offer för diktaturens nyckfullhet. De hade inte någon bostad och inteheller några pengar. fick de bo hos vänner tills deefter kunde få tillbaka sin gamla bostad. Men de hade inga möbler,utan måste sova på tidningspapper, och fick de tvätta sina kläder,eftersom sommaren var het och fuktig och de inga ombyten hade. fick rätt till den pension som hanunder sina yrkesverksamma år arbetat in. Han lever numera på den, men undermycket små omständigheter och tvingas, trots sin numera höga ålder, att taextraknäck för att få det att gå ihop ekonomiskt. Han har fått fillbaka sittamerikanska medborgarskap. Det tog honom att få tillbaka detmedborgarskapet efter det att han ansökte - en behandlingstid som han tycktevar himmelsk. Men trots att han har sitt amerikanska medborgarskap beviljas haninte utresetillstånd. brott mot de mänskliga rättigheterna är grova.Sovjetstaten förhindrar inte bara att människor fritt lämnar sitt land utanvägrar också människor att återvända till sitt eget land. är ettoffer för den kommunistiska diktaturen. Utrikesministernssvar är en skarp protest mot brott mot de mänskliga rättigheterna. Detfinns inget att anmärka på agerande i olika sammanhang, men jagefterlyser ändå förslag till konkreta aktioner och protester inom den närmastetiden. Situationen är alarmerande för den judiska minoriteten i , ochaktiva åtgärder behövs . Jagvill därför fråga utrikesministern: åtgärder eller protester ämnarutrikesministern vidta eller avlämna till stöd för denjudiska minoriteten i ? 34ANITA BRÅKENHIELM (m): Även jag ber att få tacka utrikesministernför svaret på våra interpellationer. Av svaret framgår att den svenskaregeringen är uppmärksam på den förföljelse som religiösa och etniska minoriteteri Sovjetsamhället utsätts för. Jag tycker mig också mellan raderna i detformella svaret utläsa ett engagemang, som i så fall är glädjande. Alla pampiga uttalanden om strävan efter fredligsamexistens i världen måste förefalla som ett hån när de kommer från en statsom behandlar sina egna medborgare på det sätt som den sovjetiska.Kommuniststaten trakasserar dem som begår det oförlåtliga brottet att viljalämna det socialistiska paradiset. Efter en tillfällig lättnad framför allt år1979 verkar det nu som om en tilltagande skärpning skulle resultera i attprakfiskt taget inga emigrationstillstånd beviljas. Jag har haft tillfälle att i möta en del avdessa människor, som lever i ett ingenstansland, en ingentingtillvaro, där de åena sidan är instängda i det samhälle som å andra sidan berövat demderas arbete, utbildningsmöjligheter, sociala trygghet och förankring - alltsåett samhälle som kastat ut dem i en oviss, fritt flytande tillvaro, där dentotalitära maktens nästa schackdrag är oförutsägbart. Det sägersig självt att myndigheterna genom att utsätta dem som ansöker somemigrationstillstånd för osystematiska trakasserier - just den bristandesystematiken gör osäkerhetskänslan och plågan desto större - och på samma gångnästan helt upphöra med beviljandet av emigrationstillstånd uppnår sitt syfte:antalet ansökningar kommer naturligtvis under dessa omständigheter att gå ner.Makthavarna kan sedan i officiell statistik påvisa att inga önskar emigrera-ingen söker om tillstånd. En familj som 1979 från hög nivå i utrikesdepartementetfått löfte att emigrera får , vart de än vänder sigför att påminna om detta myndighetslöfte, obevekligen hänvisning till en lågnivå inom emigrationskontoret, OVIR, där deras förfrågan slutligen obevekligtbesvaras med att den inte kan behandlas på denna låga nivå, I en mycket speciell situation hamnar han efter en planerad villkorlig frigivning från det arbetsläger iden kasakhstanska öknen, där han f, n, vistas, inte får återvända till sinhemstad . En intressant paradox är att Brailovskijs unge son, som jagträffade strax efter dennes återkomst från ett besök hos fadern, fått detintrycket att fadern behandlats förhållandevis väl av lokalbefolkningen, pågrund av det utbredda missnöje som finns hos den muhammedanskalokalbefolkningen i gentemot den sovjetiska invasionen iAfghanistan. Om Brailovskij frigives som beräknat omkring den 1september, hamnar han då i en fullständigt fågelfri tillvaro? Sommaren ochhösten bör vara tidpunkten för intensivt västerländskt engagemang för att förmåmyndigheterna att då tjllåta den emigrafion som han förgävesväntat på. Man måste onekligen fråga sig, varför Sovjetsamhället såobevekligt kvarhåller dessa ur samma samhälles synpunkt uppenbarligenmisshagliga Om situationen för judarna i Om situationen för judarna i medborgare.Det är svårt att frigöra sig från den obehagliga tanken att man här försökerlåta den judiska minoriteten tvingas in i den roll som detta folk på ett såskrämmande sätt fått inta under världshistorien, nämligen somsyndabock för att kanalisera ett obestämt missnöje i ett samhälle där frihet,trygghet och mänskliga rättigheter är i uppenbar fara. Det kan där vara bekvämtför de makthavande att ha en oskyldig och ofarlig grupp som måltavla för ettmissnöje som annars skulle riskera att ta sig mera öppna och för makthavarnabesvärande uttryck. Utrikesministern antyder att den kritik som västerländskaregeringar, organisationer och enskilda har riktat mot Sovjetmyndigheternainte har lett till några positiva förändringar. Man frågar sig också om ettvästerländskt engagemang och intresse för enskilda förföljda människors sakkanske utsätter dem för värre trakasserier än de annars skulle ha fått utstå.Jag vill dock, efter att under besöket i ha haft tillfälle att ingåendediskutera just denna problematik med de berörda niänniskorna själva,understryka vad utrikesministern sagt i sitt svar, nämligen att ilängden kanppast kan bortse från världsopinionens tryck och att enskildamänniskor i fångläger, på förvisningsorter och under svåra personligaförhållanden upprepade gånger intygat att det just är västerlandets uppenbaraengagemang och intresse för deras sak som dels hjälper till att hålla dem uppe,dels, trots allt, irriterar de sovjetiska myndigheterna i en sådan grad att detpå något sätt utgör ett visst skydd för de förföljda. Utrikesministern nämner i sitt svar ett antal enskildainitiativ som i denna fråga tagits från den och olikasvenska delegationers sida. Det är dock mycket angeläget med ett fortsattengagemang, men utrikesministern har inte nämnt någonting om eventuellakonkreta planer på svenska initiativ . Finns det t. ex.några möjligheter för den att ta några initiativ eller göranågra framstötar med anledning av den nu aktuella drastiska nedgången i antaletbeviljade ansökningar om tillstånd till emigration från ? 35ANITA (); Judarnas situation i har förändratsdrastiskt . Det borde oroa oss alla. Denna försämring för judarna harvi också kunnat konstatera i och i den europeiska parlamentarikergruppsom ägnar denna fråga sin uppmärksamhet. Av min rapport till framgick, precis som påpekade,att drygt 50 000 judar fick utvandra . Året därpå hade antaletsjunkit till mindre än hälften, eller 21 000. fick färre än 9 500utvandra. handlar det om knappt 300 . Fortsätter denna tendens,närmar vi oss snabbt en situation där dörren helt stängs för de judar som villlämna . Att dörren håller på att slås igen tyder alla de byråkratiskahinder på som har upprättats. Många tecken vittnar alltså om att de sovjetiskamyndigheterna tar till allt hårdare metoder för att förhindra denjudiska emigrationen. Parfiapparatensofficiella linje tyder också på detta. Antisemitismen har intensifierats i massmedia.Publikationer på detta tema sprids systematiskt. Trakasserierna i samband meddet komplicerade ansökningsförfarandet är omfattande. Kostnaderna för ettutresevisum är ganska höga, "Refusniks", dvs, de människor som vägrasutresetillstånd, utsätts för mycket godtycklig behandling. Det är alltid någonav dem som sitter i fängelse eller som är förvisad till exil i någon avlägsendel av . I strid med såväl som FN-deklarationenom de mänskliga rättigheterna motarbetar alltså de sovjetiska myndigheternavarje jude som vågar ansöka om utresevisum. Det allvarliga äratt de formella svårigheterna har blivit betydande. Jag kan bl, a, påminnakammaren om att det numera måste vara en nära släkting, syskon eller föräldrar,som står för inbjudan. Annars går det inte att lämna , Antalet avvisade, som alltså blivit "refusniks",har ökat i mycket betydande omfattning. En säker siffra är 30 000 människor,men det finns de som hävdar att det skulle handla om så många som 50 000, Jag var, liksom , i för någon tidsedan och träffade ett stort antal judar. Deras berättelser ingav oss oro. Debekräftade att de judar som ber om utresevisum utsetts för den behandling somvanligen består i att de avskedas från jobbet och riskerar att hamna ifängelse. Men det innebär också att posten - däribland breven med inbjudan -numera sällan kommer fram till adressaten och att myndigheterna med jämnamellanrum kräver nya handlingar, som det ofta kan var mycket svårt att få fram. Ett av skälen till att judarna just upplever den härsvåra situationen tror jag är att förhållandet mellan de båda stormakterna harskärpts. Det har utspelat sig liknande händelser vid tidigare fillfällen, närdet varit spända relationer mellan och , Därför tycker jag attdet är mycket bra att utrikesministern uttalar sin protest , I densituation som vi befinner oss i tror jag att det just är de små staterna somkan ställa upp till utsatta gruppers försvar. Det gläder mig också att man haragerat vid ESK i , Jag kan inte nog understryka hur viktigt det är att viockså här i riksdag instämmer i utrikesministerns protest mot de brottmot mänskliga rättigheter som begås i och att vi tillsammans medkraft måste försöka att förändra situationen för judarna i det sovjetiskasamhället. Om situationen för judarna i 36RUNE (): I denna debatt vill jag fokusera desovjefiska myndigheternas agerande mot judar och andra dissidenter, dvs.personer som vågar hävda en annan uppfattning än den officiellt vedertagna, Iett demokratiskt samhälle som är det en garanterad rätt att man fåryttra sig fritt och får resa in i och ut från landet utan restriktioner, I sovjetisklag finns inga uttryckliga förbud mot dessa rättigheter, men i verklighetentrampar de officiella företrädarna för sovjetiska myndigheter dessa rättigheterunder fötterna, 15 protokoll 1981/82:120-124 Om situationen för judarna i Under utrikesdebatten redovisade jagbehandlingen av och , som båda dömts till mångårigintern förvisning till små orter i , bara därför att de demonstreratför sin rätt att utvandra till , Glädjande nog har nu efteravtjänat straff kunnat återvända till , där hon bott hela sitt tidigareaktiva liv. Jag vill uttrycka den förhoppningen att de sovjetiska myndigheternaäntligen måtte bevilja henne det tillstånd att åka till som hon undermer än tio är kämpat för, I dagens interpellationsdebatt skulle jag dock specielltvilja fokusera situationen för en annan judisk oliktänkande, nämligen AnatolyShcharan-sky, vars enda brott - såvitt jag kunnat utröna - består i att handels velat och vill utvandra till , dels informerat utländskajournalister och turister om situationen för judar och andra dissidenter, bildade tillsammans med någraliktänkande humanister den s, k, , vars uppgift varatt kontrollera hur de sovjetiska myndigheterna levde upp till den överenskommelsesom undertecknat i , och som skulle innebära ett åtagande attinom respektera de mänskliga rättigheter som fastlagts i olikaFN-konventioner och som respekteras av alla demokratier som en självklarhet.När Shcharansky började kritisera de sovjetiska myndigheterna för uppenbarabrott mot Helsingforsöverenskommelsen, då började dessa att trakassera honom påalla upptänkliga sätt. Efter hand som trakasserierna tilltog, fann Shcharanskysituationen närmast ohållbar, varför han ansökte om emigrationstillstånd. Dettaförvägrades honom, I stället började myndigheterna att på olika sätt beskyllahonom för diverse brott mot sitt land. visades i TV , därShcharansky beskylldes för landsförräderi. beskyllde S. Lipavskyhonom i en artikel i för spionage för CIA;s räkning. Detta ledde tillatt , som f, ö, var relativt nygift med Avital, eller - somhon egentligen heter - , häktades och hamnade i detökända Lefortovofängelset, Belysande för svårigheterna att få fram personer som kundeförmås att vittna falskt mot Shcharansky är att häktningstiden genomextraordinära beslut förlängdes till nära 15 månader, innan en rättegång kundeöppnas. Under hela hölls han helt isolerad i fängelset, ochmyndigheterna vägrade också tillstånd för kontaktade advokater och jurister attträffa honom och biträda honom vid rättegången. anordnade vi i detta hus den s, k.Shcharansky-hearingen under ledning av borgmästare , och underdenna klarlades enligt min mening att beskyllningarna mot Shcharansky förlandsförräderi var orimliga och osanna. Vi vädjade efter denna hearing attShcharansky skulle friges eller i vart fall ställas inför en domstolmed biträde av valfri jurist. Men först öppnades en - som jagvill kalla det - skenprocess mot honom, där han biträddes av enmyndighetsutsedd advokat. dömdes han till fängelse och tioårs arbetsläger med hård regim. har gång på gångunder olika förevändningar avstängts från de rättigheter till brevskrivning ochbesök han enligt sovjetisk lag har. Trots att han som synes redan för längesedan avtjänat sitt treåriga fängelsestraff, har myndigheterna åter placerathonom i ett fängelse, nämligen i det ökända Christopolfängelset, Under hänvisning till det anförda vill jagvädja till utrikesministern att han och övriga företrädare förutrikesförvaltningen söker hjälpa till frihet ochutvandring till , Om situationen för judarna i 37HANS (); Här har nämnts. Vi var tre svenskarsom träffade henne , strax efter det att hon kommit tillbakatill exil i , Hon hade fått detta straff därföratt hon hade satt upp ett anslag vid sin bostad om att hon ville ha ett visum. Det var litet svårt att börja tala med , Hon sadeatt hon över huvud taget hade svårt för att tala med människor, eftersom honunder de här fyra åren egentligen bara haft sin hund att tala med.Myndigheterna hade sagt till människorna i den lilla byn där hon vistades attde inte skulle tala med henne, för hon var en fiende till nationen och enförrädare. De som försökte säga någonting till henne blev tillsagda av polisenatt inte göra det, vänner sade oss att hon hade varit deprimeradoch även fysiskt sjuk, men själv sade hon - och det gällde en kollega fill osshär i : Hälsa att jag inte är förändrad! Hon sade också att vi skulleberätta om vad hon varit med om. Hon vill att man skall föra fram detta i såmånga fora som möjligt. Det kändes litet konstigt att sitta och tala med dennalilla kvinna. Man undrade: Hur svag är inte den regim som måste attackera ensådan som hon? Vad är det som gör att den är så rädd för en ensam kvinna, förhenne som kallas fångarnas ängel? Vi var också i , Vi fick rapporter om atttusentals böcker och dokument har tagits vid husrannsakan i hemmen där mansöker judiska böcker, även barnböcker. Man tar kassetter- alla slags kassetter,även med ABB A-musik- skrivmaskiner och all undervisningsmateriel, därför attjudar får inte bedriva studier om sin kultur, om sin egen religion och i sitteget språk. Människor som håller på med sådant här blir inte barahotade själva, utan det sägs till dem, att slutar ni inte kommer det att drabbaera barn i skolan. på flera årtionden har det i vintrasspelats judisk teater i . Det har gjorts hemma i lägenheter. Den somvar närmast ansvarig för detta blev arresterad. Man kan få sitta i 15 dagarutan rättegång. Det här skedde för . Vid vårt besök satt enav hans närmaste kamrater fortfarande i arrest. Det står ingenstans att det ärförbjudet att spela teater i . Men när judar försöker göra det ärdet straffbart, och då sätter KGB in sina resurser. Om situationen för judarna i Det är alldeles klart att situationen för de sovjetiskajudarna har försämrats drastiskt . Det finns ändå nyanseri bilden. En sade till oss: Vi har alltid varit diskriminerade, och visst hardet blivit mycket värre , men det har ju blivit värre för alla.Andra grupper av dissenter, demokrater och kvinnoföreträdare har mer ellermindre krossats. Det är mycket svårt för judar, men det är också svårt förandra. Andra pekade mer på den ökade antisemitismen, på destatliga propagandaböckerna, alltid med svart-gula omslag, där man sprider utagitation mot judisk kultur, mot judar i och mot . Det kanske mest oroande var att det sades att det är såmycket som har gått snett. Livsmedelssituationen är mycket svår. Det är pågrund av planeringsmisstag svårt att få tag i smör, mjölk, grönsaker och fisk.En pervers prioritering gör att brännvin säljs överallt men att det finnsmycket litet av livsmedel och att dessa kräver långa kötider. Man var rädd föratt denna kris, om den fortsätter, kommer att skyllas på judarna precis så somdet har hänt i , I finns bara 1 %oav de judar som fanns före ,men denna promille skyller man nu på och säger, att det är ni som rår för attdet är som det är i , Man sade att det finns en klar risk att detsamma kanhända i , dvs, att överheten drar i gång antisemitiska kampanjerför att få människor att tro att det är judarna som rår för de svårigheter somfinns i samhället. Så upplever man det. Man är diskriminerad i fråga omutbildning, kultur och språk, och man förlorar sitt arbete om man begär att fålämna , Myndigheterna vill inte ha oss här, säger man, men varförlåter de oss inte lämna landet? Den judiska minoriteten i harkänt att inneburit en mycket kraftig försämring, och den ärdärför starkt oroad inför vad som skall hända. Uppmaningen till hela världen äratt följa vad som händer och att reagera. 38GABRIEL (): Flera ledamöter har redan berättat om sinaupplevelser i kontakterna med judar i , Låt mig ge ytterligarenågra bidrag fill bilden, 1976 och besökte jag , Jag hade förmånenatt träffa några av dem som lever utanför samhället, som har begärt och vägratsutresevisum. Jag säger att det var en förmån, för det varen gripande upplevelse. Trots den tragiska bakgrunden fick jag i kontakternamed dessa människor bevis på mänsklig okuvlighet och frihetslängtan, som jagaldrig glömmer. Jag fick bevis på sammanhållningens och självständighetensbetydelse även i svåra materiella situationer, "De som har förflutit sedan jag begärdeutresevisum har varit de bästa åren i mitt liv, trots trakasserier och trotsatt jag blev av med mitt jobb, min ställning och mina arbetsuppgifter",sade professor till mig. Jag har , sade han,levt ärligt och befriat mig frän dethyckleri som är en oskiljbar del av det sovjetiska kommunistsamhället. Jag tänkte framför allt uppehålla mig vid frågan omundervisningen i hebreiska. Som några talare redan har nämnt, är det helt klartatt det hebreiska språket diskrimineras. Den judiska minoriteten är densextonde i storlek av över hundratalet minoriteter i , Det finnsinget annat språk som behandlas på samma sätt som hebreiskan. Det måste varanågot oerhört farligt för sovjetsamhället med den judiska kulturen och denjudiska sammanhållningen, eftersom man inte tillåter någon offentligundervisning, inte utgivning av några böcker på hebreiska och inte införande avböcker på hebreiska till . För att möta denna situation har många judar, i linje meddet starkt ökade intresse för judisk kultur som har vuxit fram ,börjat med privat undervisning. Men den godkänns inte som hederlig, lagligförsörjning. Det är den sovjetiska varianten av det berömda moment 22. Den somansöker om utresevisum blir av med sitt jobb. Om han eller hon då försökerförsörja sig genom privatundervisning godkänns inte det som hederligförsörjning, utan vederbörande riskerar att fällas enligt lagen om parasitism. Den undervisning i hebreiska, som ändå har byggts upp, varimponerande. Åtskilliga hundratal människor deltog i dessa studier i deltagarnashem, trots de stora risker som det innebar för dem som var med. När jag var däruppskattade man att deltagarantalet bara i var omkring 1 000, och detvar60 lärare engagerade. Men och framtill nuhar det kommit allt tätarerapporter om trakasserier mot dem som undervisar. KGB sätter sina spionerutanför de lokaler där undervisning äger rum, fotograferar och söker upplärarna och varnar dem att de kommer att bli åtalade för vanliga brott om deinte slutar med undervisningen. Deras bostäder genomsöks, och all litteraturtas ifrån dem. Det är helt klart att detta strider mot flera av deFN-konventioner som också har skrivit under. Enligt konventionenom medborgerliga och politiska rättigheter är språkfrågan en nyckelpunkt ibegreppet kulturell frihet. De stater som har etniska, religiösa ellerspråkliga minoriteter skall inte vägra någon som tillhör en sådan minoriteträtten att tillsammans med andra medlemmar i gruppen utöva sin kultur, utövasin religion och använda sitt eget språk, sägs det i en av dessa konventioner.Även i Helsingforsdokumentet betonas rätten till språket och till den egnakulturen. Det är ingen överdrift, herr talman, att säga att vad vinu bevittnar är ett försök till kulturellt folkmord på den judiska minoriteteni . Som det har sagts här tidigare: De tillåts inte lämna landet,och är de kvar så tillåts de inte att vara judar. Det är glädjande att notera den stora enighet som har råtti diskussionen . Det är bara vpk som inte har funnit det motiverat attdelta. Det är kanske begripligt, men det är beklagligt. Låt mig sluta med att ge en liten praktisk illustrationtill hur den kulturella isoleringen utövas. När jag reste till tog jagmed mig de här tre Om situationen för judarna i Om situationen för judarna i böckernasom jag tänkte ge till mina vänner. Del var inga provokationer, utan mycketoskyldiga böcker; en judisk , en barnbok med teckningar om freden avisraeliska och arabiska barn och en bok om judisk kultur, alla tre på ryska ochden sista boken utgiven av , Men inte ens en bok utgiven av omjudisk kultur fick införas, utan alla tre böckerna togs av tullen utan närmaremotivering. Jag förutsätter att den pålämpligt sätt protesterar mot det kulturella övergreppet att inte ens böckerutgivna av FN-organ, som är med i, får införas till människorna som bori , Det är svaghet man visar, när man inte ens vågar låta människornaläsa skrifter utgivna av FN-organ,