prot · G509136 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:136 1 § Anmälan om kompletteringsval till utskott Socialdemokrafiska riksdagsgruppen har som ny ledamot iutrikesutskottet efter anmält nuvarande suppleanten Axel Anderssonoch som ny suppleant i utrikes- och jusfitieutskotten anmält . Vidare har socialdemokratiska riksdagsgruppen somsuppleant i utbildningsutskottet under ledighet anmälthennes ersättare . Moderata samlingspartiets partigrupp har som suppleant iutrikesutskottet under ledighet anmält hans ersättare . Centerparfiets parfigrupp har som suppleant iarbetsmarknadsutskottet under ledighet anmält hans ersättareMargareta . Talmannen förklarade valda till ledamot i utrikesutskottet Axel () suppleanter i utrikesutskottet () BarbroNilsson (m) suppleant i justitieutskottet () suppleanti utbildningsutskottet () suppleanti arbetsmarknadsutskottet () 6 protokoll 1981/82:134-137 Nr 136 2 § Justerades protokollet för den23 april. 3§ Talmannen meddelade attLe«aO/!A-5V(A:(s) återtagit sin plats i , varigenom uppdrag som ersättare upphört. Om SJ.s ansvar gentemot resenärer 4§ Svarpå interpellation 1981/82:168 om SJ:s ansvar gentemot har med hänvisning till ett brevfrån () till konsumentverket-konsumentombudsmannen (KO)frågat mig om jag anser dels att det är rimligt att SJ friskriver sig frånansvaret gentemot resenären-konsumenten på sätt som skett i nämnda svar tillKO, dels att SJ:s uppfattning om företagets skyldighetgentemot sina resenärer är förenlig med statsmaktens strävan att hosallmänheten öka benägenheten att färdas i kollektiva former. Jag vill först erinra om att jag här i kammaren nyligenredogjort för de betydande problem SJ haft att ge engod trafikstandard och för den historiska bakgrunden till problemen medförsummelser bl. a. på investeringssidan. Jag har också i kammaren redovisat deomfattande åtgärder som är på gång för att rätta till situationen. Éttprogram för att klara störningarna har upprättats- och genomförs nu efteröverenskommelser med berörda trafikhuvudmän. Jag kan därför nu på goda grunderkonstatera att SJ är på väg att lösa sina trafikproblem så att vi får en fulltgodtagbar järnvägstrafik här i landet. I det brev som åberopar förklarar SJ att enårskortsinnehavare på SJ inte kan garanteras att alltid få göra sinapendelresor mellan och enligt fidtabellen. Som förklaringanges att järnvägstrafiken sker i ett omfattande, integrerat och kompliceratsystem, varför det är ogörligt att helt gardera sig för störningar i form avtågförseningar eller tåginställelser. SJ, liksom övriga järnvägsförvaltningar iEuropa, har också friskrivit sig från skyldigheten att lämna ersättning tillföljd av tågförseningar. Det fall som tar upp prövas nu hos KO. Jag kandärför inte uttala mig i frågan. Jag vill dock allmänt klargöra att det ärförståeligt att SJ kan råka ut för trafikproblem och därför inte under allaförhållanden kan hålla tiderna. Det är heller inte ekonomiskt rimhgt att hållaen sådan beredskap att man alltid kan klara tågstörningar. Ett sådant stortansvar skulle givetvis också återspeglas i ett helt annat pris för kunden. Ochhöga priser verkar avskräckande för kollektivresenärerna - det visarlågprissatsningarna inom flyg, järnväg och busstrafik mycket tydligt. Tågresenärer hksom övriga kollektiva trafikanter skalldock givetvis ha en så bra trafikstandard som möjligt. Av SJ:s ekonomiskaansvar följer att SJ strävar efter att förbättra sin trafik så att antaletresenärer ökar och resultatet Regeringens medvetna offensiva satsning påjärnvägen ger också nu SJ bättre ekonomiska möjligheter att leva upp till dettamål. Jag vill fill sist även upplysa att SJ i enskilda fall vid förseningar kanersätta de utlägg som en trafikant kan råka ut för under eller i direktanslutning till en resa. Villkoren för ersättningen har SJ utformat efter enöverenskommelse med KO. 3 HANS (): Må det vara tillåtet att först göra enytterst personlig reflexion. Det känns htet underhgt att stå här inför en tomkammare, när man upplevt några härliga folkmöten runt om ilandet under första maj. Icke desto mindre tycker jag det känns viktigt att fåstå här. Detta är kanske också en personlig kommentar, men jag trorjag kan få instämmanden från många av mina kolleger: iriksdagen har jag vant mig vid att inte ha för stora förhoppningar på detsubstanfiella innehållet i svar från våra värderade statsråd. Det svar somkommunikationsministern givit mig är ändock mer än vanligt utan substans ochsakligt innehåll, skulle jag vilja säga. När jag tackar för detta svar, gör jagdet med viss besvikelse och känner behov av att göra att antal kommentarer.Därför, herr talman, ber jag redan från början om ursäkt för att jag kommer attta kammarens, herr talmannens och statsrådets tid i anspråk . Kommunikationsministern finner anledning att inleda sittsvar med att sätta upp ett pekfinger och påpeka att han här i kammaren nyligenredogjort för SJ:s problem. Förmodligen säger han detta för att tala om för mighur onödig min interpellafion egentligen är. Jag delar dll ingen del herrministerns uppfattning, och jag skall försöka klara ut varför. Låt mig först få konstatera att då kammaren i årdebatterade just SJ i anledning av behandling av anslagen tillföretaget i fråga, så sades ingenting av det ansvariga statsrådet. Det är någotmärkligt, som jag ser det. Jag skulle med intresse ha tagit del av synpunkter,just inför detta interpellationssvar. I interpelladonssvaret till mig sveperkommunikationsministern med lätt hand över sakfrågan - resurserna till SJ -och gör några påståenden. Jag vill citera några meningar ur svaret,Kommunikafionsministern säger: "Jag har också i kammaren redovisat deomfattande åtgärder som är på gång för att rätta till situationen. Ettprogram för att klara störningarna har upprättats och genomförs nu efteröverenskommelser med berörda trafikhuvudmän. Jag kan därför nu på goda grunderkonstatera att SJ är på väg att lösa sina trafikproblem så att vi får en fulltgodtagbar järnvägstrafik här i landet." Jag skulle vilja ställa några kompletterande frågor medanledning av detta påstående. Den första frågan skulle vara: Vad innebäregentligen enligt kommunikationsministern en fullt godtagbar järnvägstrafik häri landet? Det är ytterst viktigt att få svar på den frågan med hänsyn till vadSJ tycker är en godtagbar standard om man köper årskort. Den andra fråganlyder: När kan man möjligen uppnå denna - som jag ser som något synnerhgenfikfivt -godtagbara järnvägstrafikstandard? Om SJ:s ansvar gentemot resenärer Om SJ.s ansvar gentemot resenärer Jag frågar därför att jag fakfiskthär i kammaren har diskuterat denna typ av frågor och SJ:s problem med fidigarekommunikationsministrar. Senast var det med . Han har som bekantavgått och har ingen plats i kammaren. Huruvida han på sina"missionsresor" i svenska bygder färdas med SJ vet jag inte. Gör handet inte, kan det möjligen bero på att han misstror förutsättningarna att kommafram i rätt tid. Men när han diskuterade med mig- måndagen den 15 december1980, alltså - var han ganska så bestämd om attSJ:s problem skulle lösas. Det lät misstänkt likt det nu säger.Jag skall därför be att få citera vad med ett ännu mer franktframträdande än den nuvarande kommunikationsministern sade till mig och dem somlyssnade i kammaren: "SJ har ansträngt sig för att klara de mångaresenärerna. Äldre personvagnar underhålls sålunda för att kunna användasytterligare i stället för att dömas ut. Verkstadsresurserna harutökats, bl.,a. under kvällsfid och vid veckoskiftena, för reparation avskadade vagnar. Förfrågan har gjorts - tyvärr med negativt resultat - hos andraländers järnvägsförvalt-ningar om köp eller inhyrning av personvagnar. SJ har vidare beställt 150 personvagnar och 100motorvagnar. Ett 30-tal personvagnar och ett 60-tal motorvagnar har redanlevererats. framöver kommer ytterligare 3 personvagnar och 5motorvagnar. Jag kommer i budgetpropositionen att gå in närmare på behovet avytterligare anskaffning av bl. a. personvagnar. Enligt vad jag inhämtat har SJvidare redan kommit överens med leverantören av personvagnar om snabbareleveranser. Man har vidare diskuterat möjligheterna av ytterligare leveranserav sittvagnar, sovvagnar och restaurangvagnar. Det finns alltså många åtgärdersom håller på att vidtas för att förbättra situationen. När det gäller trafiken mellan och harSJ ändrat om tidigare liggvagnar fill 1 klass sittvagnar. Fr. o. m. denna månadoch senast " - observera: - "kommer deursprungliga vagnarna som har bättre komfort att successivt återinsättas. Itakt med att SJ tillförs nya vagnar kommer vidare fler vagnar att sättas in pålinjen. Den stora ökningen av antalet resenärer fillsammans medtekniska skador på vagnar och lok har medfört förseningar. En genomgripandeundersökning av orsakerna håller just på att slutföras inom SJ. Med ledning avdenna analys utarbetas ett åtgärdsprogram. Det beräknas vara klart i slutet avjanuari 1981. Jag anser att det är mycket angeläget att SJ:s serviceförbättras, och jag förutsätter att SJ nu vidtar åtgärder som ger resultat såsnart som möjligt." Vet kommunikationsministern vad det blev för resultat avdessa undersökningar om orsakerna till förseningarna, de tekniska skadornam.m., som drabbade resenärerna och som föranledde mig och någraandra att ställa dessa frågor? Vad blev resultatet? Man kände i varje fall inteav några resultat under den sistlidna vintern, och det är det som har föranlettmig och andra att undra hur det egentligen står till. Detta handlar om resursfrågor.Därför skall jag ta mig friheten att återknyta till den debatt som fördes här ikammaren i år- den dag . då kommunikationsministern föredrog atttiga. Det fanns andra som talade i stället, bl. a. socialdemokraternasföreträdare . Mot bakgrund av en socialdemokrafisk mofion medförslag om ökade resurser fill SJ sade Berdl : "Vi säger för den skull: Bygg fler lok och vagnar,bygg nya järnvägar, öka spårkapaciteten, ge SJ bättre förutsättningar! Detlönar sig både att ge SJ de möjhgheterna." Så sade man från socialdemokratiskt håll. I konsekvens meddet resonemanget hade man också begagnat sig av motionsrätten med anledning avbudgetpropositionen i denna del. Och i trafikutskottets betänkande 1981/82:22har man från socialdemokraternas sida preciserat sig och pekar just på behovetav kraftiga investeringar, eftersom problemen 1981/82 blev minst lika stora ominte större än problemen 1980/81. Man har också yrkat på ett anslag utöver detsom regeringen har föreslagit i budgetproposifionen på 460 milj. kr., bl. a.för att kunna göra de nödvändiga inköpen av vagnar och andra materiellaresurser. Men detta förslag har man från borgeriigt håll inte funnit anledningatt följa. Jag beklagar det, därför att jag är ganska viss om att resenärernamellan och och på andra håll i landet tyvärr kommer att fåuppleva en minst lika besvärlig vinter igen. Trots att det nu är vår och tågengår litet bättre tycker jag att det finns anledning att ta upp dessa problem,och med adress till kommunikafionsministern vill jag säga att man verkligenskall ägna intresse åt detta. I sitt interpellationssvar föredrar kommunikafionsministernatt göra underlaget för min interpellafion - ett svar från SJ fillkonsumentombudsmannen - fill en fråga som rör ett speciellt fall. Jag har intepå något sätt redogjort för detta fall, utan jag har bara hänvisat till SJ:ssvar. Det har jag gjort först och främst därför att innehållet i detta svar ärrena advokatyren. Det allvarliga i sammanhanget är att där tillkännages i höggrad SJ:s policy mot resenärerna, och det är den det gäller. Den KO-anmälan jagåberopat rör f. ö, i grunden inget tekniskt-ekonomiskt problem, även om den somhar skrivit till KO har framställt saken på det sättet i sitt yrkande. Det jagvill peka på såsom allvarligt är det policymässiga innehållet i SJ:s svar i dethär sammanhanget, och det skall jag be att få återkomma fill. Men låt mig sägaatt det här s, k, fallet är högst allmängilfigt. Det har en förfärandeallmängilfighet. Flera tusen SJ-resenärer drabbades i synnerhet sistlidnavinter av enorma förseningar. Det gällde över hela landet. Själv har jag bådeunder dagfid och under nattid stått på många olika järnvägsstafioner och väntatpå tåg som inte kommit. Men för mig har naturligtvis problemen varit mestbesvärande när det gäller sträckan . Man kan mot den bakgrunden också fråga sig hur mångaarbetsdagar som gick förlorade genom att så många människor fick stå påstationerna i väntan på en försenad tågförbindelse. Jag vågar inte ge mig in påen uppskattning av hur många arbetsdagar det kan röra sig om, men klart är attdet är oerhört många. Om SJ.s ansvar gentemot resenärer Om SJ.s ansvar gentemot resenärer En av de drabbade resenärerna haralltså nu anfört klagomål till SJ. I det här fallet gäller det en resenär somhar årskort, men problemen är ju desamma även om man köper biljett för enspeciell resa. Med anledning av denna anmälan har KO bett om SJ:s synpunkter,och SJ har lämnat sådana i ett brev från sin juridiska avdelning den 25februari . Jag tillåter mig att citera ur detta brev. -Jag förmodar,eftersom det finns speciell anledning att göra det, att redaktören förGrönköpings stundom studerar protokoll, och jag villtillägga att det i det här brevet finns en del blomster. Även om de är nog såvildvuxna och tillhör släktet ogräs, kan de vara intressanta att botanisera i. Innan jag citerar ur brevet från SJ skall jag som enbakgrund till dessa citat be att få läsa några rader ur ett officiellt trycksom SJ använder i sin marknadsföring för årskortet. I rubriken säger man attårskortet egenfiigen är alldeles för billigt, och sedan fortsätter man med atttala om hur fantasdskt detta kort är. Jag hoppas att KO tar sig en titt på denhär marknadsföringen, för detta är verkhgen en konsumentfråga. Låt mig återgenågot av vad som sägs i det här trycket. "Årskortetlönar sig snabbt, även för en ganska måttlig resenär." De som läser detta drar förmodhgen slutsatsen att SJ härmenar en pendlare mellan två givna stationer. Det är väl "en måttligresenär". Sedan ger man i tre punkter exempel på andra fördelar medatt köpa årskort, varav den första sägs vara: "Möjligheten att snabbtändra resplaner." - Min kommentar är att man ibland inte har något val,utan SJ tvingar en att ändra resplanerna. Andra fördelar: "Fri avbeställning av sov- ochliggplats. Lätt att beräkna reskostnaden ." Min kommentar: Det är sannerligen inte lätt att beräknareskostnaden , om man skall färdas mellan och iförhoppning om att komma till sitt arbete i rätt tid. Då får man räkna med attanvända privatbilen . Det rekommenderar ju t. o. m. SJ:sgeneraldirektör resenärerna att göra - och det blir inte billigt. Jagciterar vidare under rubriken : "Det här är 'tågluffabiljetten i ' förportföljbärarna. Biljetten för de verkliga resproffsen. Alla som reser mycket och sätter värde på komfort ochsnabbhet samt möjligheten att kunna utnyttja restiden till avkoppling ellerarbete. Det är bekvämt att kunna resa från city till city. Med tåget anländerman alltid mitt i stan och slipper tidsödande transferresor till och frånflygplatsen eller tröttande bilkörning." Detta är alltså den marknadsföring SJ tillämpar när manskall sälja sitt årskort. Här har man inte med ett ord gjort någon reservationoch sagt att det kan uppstå förseningar och komplexibilitet i trafiken. Jag har en viss kännedom om detaljhandeln, och jag villsäga till herr kommunikationsministern att om man där skulle gå ut med sådanahär annonser och sedan lura kunden - i det här fallet resenären - så grundligtsom SJ gör mer eller mindre , då skulle det bli ett förfärligt liv i det här landet. Men förkommunikationsministern är det här "ett fall" som han egentligen intekan ha någon mening om, utan om vilket han bara återger det krystade resonemangsom förs i det av mig åberopade brevet från SJ. Jag skall be att få citera ur innehålleti det brevet. Där får man reda på sanningen, och den står i ganska bjärtkontrast till vad SJ försöker tala om för resenärerna, när SJ vill säljaårskort. Har man varit så dum, skulle jag vilja säga, att man köpt årskort, fårman först efteråt reda på sanningen. Brevet är från SJ:s juridiska avdelning,som det heter, men jag förutsätter att SJ står för innehållet. Det är ju ettvikfigt dokument, så jag förutsätter att står bakom det. Den 25februari skrevs följande: "Frågan om störningar i systemet nedsatttransportkvaliteten under det mått trafikanten äger fordra blir naturligare attbesvara med hänsyn till omfattningen och arten av vad järnvägen åtagit sig attfillhandahålla och dll längden av åtagandets giltighetstid. Förårskortsinnehavarens del innebär järnvägens åtagande att järnvägen" -lyssna nu noga - "godtar årskortet som gildg transporttitel iall persontrafik på järnvägsnätet." Jag måste avbryta citatet där och frågakommunikafionsministern: det inte en märklig formulering? Måste man godta ensådan formulering? När man köpt ett årskort, får man alltså vara glad om SJ"godtar årskortet som giltig transporttitel". Vore inte detta värt enkommentar, herr kommunika-fionsminister? Man skall väl inte bara behöva nöjasig med att det här är "ett fall"? Ja visst är det ett fall, ettbland hundratusen, skulle jag vilja påstå. Det måste väl ha sinallmängiltighet. läser jag vidare ur brevet: "Störningar på enenstaka sträcka får följaktligen värderas med hänsyn fill sin verkan påårskortets sålunda angivna användbarhet. Att innehavaren valt att koncentrerasin användning av årskortet på en enda lokalsträcka ger honom inte rätt attfordra att betydelsen av störningar på denna sträcka skall bestämmas i relationendast fill trafiken på samma särskilda sträcka." Om man med andra ord är så dum att man köper årskort föratt färdas från city till city - det gäller här inte vilka cityn som helst utanSveriges främsta kulturstad och landets huvudstad - får manlära sig vad det egentligen gäller, nämligen att man får vara glad om det gårbra på andra håll. Man får försöka komma underfund med hur det går för andrasom inte valt att åka mellan dessa två cityn. Att det går bra för andra kan manmöjligen känna en tröst i, om man är statistiker. Men om man är en vanligresenär, som har arbetsfider att passa och barn att hämta på daghem, blir maninte särskilt glad av att få reda på att det t. ex. går alldeles utmärkt attresa mellan och . Nej, jag tycker att detta är en bedrövelsens akt. Det sägs vidare i brevet: "De av klaganden åberopadestörningarna i lokaltrafiken mellan och har inte medförtnågon inskränkning av den sålunda objektivt bestämda nyttan utöver vad klagandenbör tåla i sin egenskap av årskortsinnehavare. Det kan tilläggas att SJ integenom utfärdande av årskort ålägger sig någon inskränkning av rätten iförhållande fill årskortsinnehavare att, t. ex. i samband med periodiskafidtabellsskiften, dra in tåglägenheter, förändra tågens tidslägen eller Om SJ.s ansvar gentemot resenärer Nr 136 sammansättning med olika resklassereller omdisponera vagnbeståndet efter den trafikutveckhngen på nätet i dess helhet." 3 mai 1982 slutar brevet med följandeblomster: "Klaganden har således missförstått innebörden av SJ:s åtagande gent- Om SJsansvar emot årskortsinnehavaren då han hävdar att SJ 'sålt tjänster sominte funnits eentemot resenärer tillgängliga'. Årskortet utgör enblankoförbindelse att godta kortet som transportfitel till alla de persontrafiktjänster som vid varje tid finns tillgänghga." Men hur är det, när det inte finns några trafiktjänstertillgängliga? Det har ju varit fallet vid ett stort antal fillfällen. Då stårman där med sitt årskort och får uppleva hur dum man varit som skaffat sig detoch hur litet SJ:s reklam för årskorten egenfiigen betyder. Det är detta detgäller, herr kommunikationsminister, och det är därför jag framställt mininterpellafion, sedan jag tagit del av handlingarna i det här ärendet. Även omdet formellt gäller ett enskilt fall, så speglar det ändå ett fillstånd somdrabbar - jag upprepar det - tusen och åter tusen resenärer. Det rör ytterstSJ:s policy och därmed det vikfigaste kollektiva trafikföretaget i landet, somdessutom bedriver sin verksamhet praktiskt taget på monopolbasis. SJ är ettföretag som, om det sköttes bra, skulle kunna lägga grunden till att människori allmänhet insåg hur viktigt och värdefullt det är att färdas kollektivt. Detär därför jag ställde min andra fråga, om kommunikafionsministern anser attSJ:s uppfattning om företagets skyldighet gentemot sina resenärer är förenligmed statsmakternas strävan att hos allmänheten öka benägenheten att färdas ikollektiva former. Jag tycker att det är viktigt att få svar på den frågan. Jaghoppas att kommunikationsministern, som i det skriftliga svaret underlåtit attsvara på den, nu kommer att göra det här i talarstolen. Som i någon mån företrädare för konsumentintresset i olikasammanhang kan jag inte frigöra mig från att man får ett väldigt bestämtintryck, när man läser den citerade handhngen från SJ:s juridiska avdelning mentyvärr också när man läser kommunikationsministerns svar, att det ärresenärerna som är till för SJ och inte SJ för resenärerna. En investering iett årskort är en betydande investering för många människor. Man köper inte ettsådant kort utan vidare. Det står faktiskt i denna handling att det dyrastekortet kostar . Det är alltså inga små summor. Om man löst ett årskortoch trott på reklamen, så möts man av detta besked. Det är klart att man dåinte blir någon stor propagandist för kollektiva reseformer. Därför skulle jagbli glad om kommunikationsministern ville svara mig på den här frågan, som jagtycker är väldigt central. Medverkar inte den här attityden från SJ till att vifår en negafiv inställning hos människor fill kollekfivtrafiken? 4 Kommunikationsministern : Herrtalman! Först vill jag ta upp det sade om att man ibland frågar sigom SJ är till för resenärerna eller resenärerna för SJ. Ja, , denfrågan har jag också ibland ställt mig. Den ställde jag många gångerunder mina första som riksdagsman, både i frågor och i andra sammanhanghär i till de socialdemokratiska kommunikationsmi- nistrarna, som då hade att försvara en ständig nedläggningav trafiken. Det gällde kanske inte trafiken mellan och , fördet är ju alldeles riktigt som säger att det är två storakulturcentra, och det vore ju konstigt om man lade ned eller begränsadetrafiken där. Men det finns andra platser i landet, , om vilka manfört den här diskussionen långt fidigare och där man drog in det lilla somfanns. Det har blivit en vändning på den punkten, och det kanske såsmåningom når fram till också. Det är alldeles självklart att SJ:s uppgift är att se tillatt man har en trafik som så långt det går ger möjlighet för folk att användasig av detta kollektiva färdmedel. frågar mig om SJ:s sätt attmarknadsföra sina tjänster, och därvid läser han innantill ur ett brev som gåttfrån SJ:s juridiska avdelning som ett svar på anmälan till KO, om detta ärförenligt med statsmakternas syn pä SJ-politiken. Jag tror att man kan plockafram formuleringar ur vilka dokument man vill och lösryckta få dem att te signågot märkliga. Jag kan hålla med om att det är formuleringar i den härskrivelsen som kanske inte precis tillhör marknadsföringssidan och som inteheller avser att tillhöra den. Jag försvarar inte formuleringar som finns ikorrespondensen mellan affärsverk och myndigheter. Det får de göra som har detdirekta ansvaret. Jag ställer mig naturligtvis inte heller bakom varendaformulering -hur skulle jag kunna göra det? Jag skulle naturligtvis kunna kommentera innehållet idessa inlagor hur mycket som helst, men jag tror inte att det gagnar särskiltmycket. Låt mig i stället knyta an till vad sade inledningsvis. Han hade inte blivit van vid att få några innehållsrikasvar under sina som riksdagsman, sade han. Och det är tydligt att inteheller jag bröt mot den tradidon som känner till sedan nio årtillbaka. Men beträffande tolkningen av svaret så, att jag tycker att HansAlséns interpellation skulle vara onödig, måste jag säga att läserin sådant som inte har med verkligheten att göra.