prot · G509165 · 1981-12-31 00:00:00 — men inte nog med det- han vill ha bättre flygplan med högre prestanda än vad ÖB och chefen förflygvapnet anser aft vi behöver ha. Går vi på den linjen och inriktar oss påatt fylla på med sådana flygplan i början av 1990-falef, när vi behöver dem, jadå har vi inget projekt som kan genomföras i . Då får vi antingenlicenstillverka flygplanen eller köpa dem. I båda fallen gäller atf vi för attfå bättre flygplan måste betala ett högre styckepris samfidigt som antaletflygplan blir färre. Detta avråder både chefen för flygvapnet och ÖB från. Meddet stora territorium vi har, med långa avstånd osv,, behöver vi ha ettförhållandevis stort antal flygplan. Säkerhets- och försvarspolitiken, m. m. Säkerhets-och försvarspolitiken, m. m. Enannan av de faktorer har pekat på är atf vi inte vet någonting omvilken dollarkurs som kommer att gälla. Jag inser mycket väl aft man kan sättai fråga beräkningarna därvidlag, men inte vet vi någonting mer om vilkendollarkurs som gäller på 1990-falet än om dollarkursen om eff halvår eller effår. Eller tror att vi kan ha en säkrare prognos om dollarkursen då? Menåterigen: Dollarkursen medför ju samma problem om vi skall köpa planen - ochjag tror inte aft har för avsikt att köpa dem för rubel. Skall viköpa dem i annan väst valuta än dollar, så får vi samma svårigheter attfastställa vilken kursrelation som kommer aft råda mellan den svenska kronanoch andra valutor. Såfill skillnaden mellan 24,9 och 25,7 miljarder. Vad är def som är aft märkahär? Jo, 24,9 miljarder är en siffra som överbefälhavaren har använt i sinaberäkningar. Regeringen har refererat den siffran, men aldrig angett den somsin. Det är det första. Def andra är aft ÖB, ställd inför den här sifiiafionen,säger sig: Den här fördyringen, från 24,9 fill 25,7 miljarder, kan jag ta genomaft göra omdispositioner inom den anslagsram som gäller för flygvapnet. Det ären bedömning som chefen för flygvapnet delar. Dåkonstaterar jag, , att detta svenskbyggda flygplan, som skallutvecklas för atf passa just den uppgift som vi vill ge flyget här i ,inte kräver något ökat fotalt utrymme för def militära försvaret, i alla fallinfe så långt vi kan bedöma. Ingen av oss kommer eller ett åratf kunna ha spiksäkra siffror för kostnaderna i slutet av 1990-talét, inte ensför kostnaderna i början av 1990-talef. Men vi har fastpriser för den förstaleveransen. Vi har kontrollsfafionen. Vi har klarlagt aft det är regeringen somskall besluta om förändringar, och vi har garanterat full insyn för depolitiska partierna. Sägkonkret på vilka punkter man skulle kunna nå framgång ! 59 OLOFPALME (s) replik: frågar: Vad kan man konkret uppnå? Jag vill vända pådef: Var råder def nu konkret oklarhet? Fördef första råder def oklarhet i fråga om prestanda. Det gäller bl. a. motornoch vingkonstrukfionen. - Statsministern väljer aft tala illa om arméchefen.Jag talar infe illa om någon av försvarsgrenscheferna eller om ÖB, utan jagkonstaterar bara att de har olika mening. Fördef andra gäller def kostnaderna. började med att säga attdet är fullständigt klarlagt att allt defta utan svårighet går in under denberäknade kostnadsnivån. konstaterade han att vi inget vetom dollarkursen . Men är dollarkursen som den är , så blirprojektet 1,5 miljard dyrare, och dagens kurs är mera sannolik än denberäknade. Imitt första anförande redovisade jag konkret för alla de andraosäkerheterna, som innebär atf vi måsfe höja den sannolika kostnadsnivån förprojektet. ÖB vill ju ha mer pengar. Han förutsätter ju reala höjningar av anslagsnivånframöver för att allt möjligt skall kunna inrymmas. Det kan vi inte vara medom. Vi kan inte föra in detta projekt, för då klarar man inte kostnadsramen. Om man vill bevara projektet kan man förmodligen skära nerdef på olika sätt eller göra nedskärningar någon annanstans. Men vi vet atfkostnadsberäkningen på 24,7 eller 25,8 miljarder inte håller. Kostnadernaligger en bra bit däröver. Def hade då varit lätt att säga: Det spelar väl ingenroll. Vi tittar på detta med samma lättsinne och samma brist på noggranhef somregeringen, och så får det basa i väg. Men det ansvaret är vi infe beredda aftta. Vi är inte beredda att gå den lätta vägen, för då kommer det utomordentligtsurt efter för dem som skall bära ansvaret för landefs finanser och för landefsförsvar. De kommer atf få göra alla de hårda omdisponeringarna, när totalkostnadernablir mycket högre än om vi rättar organisafionen efter vad vi har rådmed. Det är typiskt att efter allt sitt snack om rubel och vaddef var så tog inte upp de två grundläggande frågorna. Vad har ni för anledning atf tro att kostnaderna hållersig fill 25,8 miljarder? På alla de punkter som jag har redovisat visardet sig att kostnaderna ligger högre och atf de sammanlagt blir uppemot 30miljarder. Med de usla statsfinanser vi har kommer det här beslutet atthårt gå uf över antingen andra delar av försvaret eller dem som behöversamhällets stöd. Eller också får ni låna ännu mer. Detta vet vi . På dennapunkt har inte gett oss något svar. Den andra punkten där inte gett någotsvar är denna: Om ni trodde aft det var viktigt med nationell enighet, varförtog ni då aldrig någon kontakt med oss för samråd? Den enda kontakt som förekomvar den som vi tog inifiafiv fill. Det skulle så vackert återkommas - def harjag berättat om. Jag har inga andra intressen än atf berätta sanningen om detsammanträdet. Vi fick på oss, men de räckte för att sägaaft projektet, så som det är framlagt, inte håller som en del i svensk försvarspolifik. Jag tror mig inte har mer, tid fill förfogande, och därförvill jag sammanfattningsvis säga följande. Def är synd om far ett beslut om detta flygplanmed dessa oändligt sfora ekonomiska åtaganden, samfidigt som man åläggerriksdags-minoriteten en tvångströja i form av sfora skadestånd. Jag betraktardef som klart odemokratiskt. Det är synd på försvaret, för vi kommer aft få ettelände med defta. Det är synd också ur den synpunkten - jag tvingas att sägadet - atf efter att ha varit med och format en någorlunda enhetligsvensk försvarspolitik måsfe jag nu konstatera att denna i en sällsynt arrogantoch högmodig hantering har spräckts av den svenska borgerligheten. Säkerhets- och försvarspolitiken, m. m. Anf.-60LARS (vpk) replik: Statsministern säger aft def är vanligt atfkommunisterna använder försvarsutgifterna som en regulator. def är möjligt, Säkerhets- och försyarspolitiken, m. m. ,att vi vill göra def, för vi menar atf man inom ramen för ett försvar, somskall hävda den svenska neutraliteten och alliansfriheten, också måstediskutera militärutgifterna på samma sätt som man diskuterar andra utgifter.Det var därför jag erinrade om den diskussion vi förde och som vihar fört , där ni som huvudlinje har drivit att de socialarätfigheterna skall börja urholkas, medan ni infe är beredda att diskuteramilitärutgifterna. På samma förenklade sätt som fördebatten kan jag ju säga aft ni använder, till skillnad från oss, de socialautgifterna som regulator i besparingssyfte. Jag ställde frågan vad statsministern skulle säga i FNinför nedrusfningssessionen. Jag läste ett inlägg i av aktivamedlemmar i - denna förening som hånatsav olika moderater under debatten . De föreslog, mot bakgrund av dendiskussion som har förts fidigare och som vi har förf här i kammaren , aftstatsministern skulle säga följande - jag skall läsa in det fill protokollet: "Vi förstår er supermakter, när ni känner er tvungnaatt upprusta. Trofs att vi är eff av världens minst hotade folk och har lyckatsutomordentligt med att framstå som fredsälskande har vi kunnattredubbla våra militäranslag (räknat i fast penningvärde). Den utvecklingen harvi kallat nedrustning och urholkning av vårt militära försvar. Visserligen har vi en snabbt växande folklig fredsrörelseemot oss. Men det är etablissemanget som har resurserna - de ekonomiska och depropagandistiska. Med mäktiga industriintressens hjälp har vi i en brydsam tidfått loss miljarder av skattebetalarnas pengar fill ett nytt stridsplan.Fredsrörelsen får inte ens en promille av vad vi förser de statligt uppbackademilitära stödorganisationerna med. Dem kallar vi för frivilligaförsvarsorganisationer, vilket brukar väcka förståelse hos militarisfiskakamrater i öst. På det viset har vi hållit oss på samma fio-i-topp-listasom ni supermakter när def gäller militärutgifter per invånare. Kort sagt, vi förstår er så väl. I den grå praktiken är nivåra föredömen och inspirationskällor." Är def detta som tänker säga eller ärdet någonting annat? , fru talman, vill jag framhålla att vpk kommeratt rösta nej till JAS . vet vi atf def inte räcker för att fällaprojektet. Def finns ledamöter här i kammaren som har uppmanat oss atf lägganer våra röster efter det att vårt yrkande har fallit. Det är möjligt aft mangör def mot bakgrund av att det skulle behövas, därför atf man annars, medtanke på att det är en mycket knapp majoritet eller kanske ingen majoritetalls, infe skulle få igenom förslaget. Men i omröstningen när det gällerregeringens ja och det socialdemokratiska uppskovsyrkandet stöder vi ju detsenare, för det är bättre att uppskjuta ett beslut än att, som den borgerligamajoriteten vill, ge klartecken. Vi gör def för aft försöka stoppa regeringensja-linje. För att man skall få igenom förslaget om eff uppskov behövs våraröster, och därför stöder vi def socialdemokratiska yrkandet. Def betyder infepå något sätt att vi gettupp vårt motstånd mot JAS. Genom den litet märkliga debaftord-ningen här, medden snabbe falmannen som klubbade före middagspausen, har det varit svårt attfå svar på en del frågor som vi har ställt till socialdemokraterna. Men vi serdet socialdemokratiska yrkandet som en halv seger, för fortsättningen måsfe jubli aft man efter en vänstermajoritet i bör rivaupp det här beslutet. Vi kommer att driva frågan om JAS i valrörelsen, medmålsättningen att skapa en opinion och en majoritet som är motståndare fillJAS, så att vi kan avföra den frågan från dagordningen . Säkerhets- och försvarspolitiken, m. m. När jag ber komma med mera konkretainvändningar, återkommer han fill prestandakraven. Jag har redan försökt attutveckla hur det förhåller sig med den saken, och jag skall göra det en gångtill. Def är klarlagt aft inte bara överbefälhavaren utan också chefen förflygvapnet liksom chefen för marinen framhåller aft den nu avtaladegrundversionen av JAS är operativt godtagbar och att den från tekniskautgångspunkter uppfyller de krav på utvecklingspotential som den hotmiljö vi nukan överblicka ställer. Jag erkänner utan vidare, , att minakunskaper inte räcker för att göra en personlig och självständig bedömning avde tekniska prestanda som def här flygplanet väntas komma att utveckla: Men jagmåste utgå från att ansvariga chefer inom det militära försvaret, med stöd avall den expertis som de har till siff förfogande, ger oss politiker de beskedsom de anser att de i enlighet med sitt ämbetsmannaansvar skall ge oss. Det ärdärför jag tar stöd i detta. JAS är alltså ett litet, lätt, allsidigt och användbartstridsflygplan. Den motor man har valt - kom också fram till det -skall ge stor dragkraft i förhållande till detta nya flygplans vikt. o. m. ha större dragkraft än som gäller för motorn i JA 37, därför att JA 37är så mycket tyngre. JAS är utrustat med kvalificerade målinmätningssystem förbekämpning av såväl luffmål som sjömål. Dessutom har radarn en kvalificeradhavsövervakningsfunktion. Målinmätningssysfemet i kombination med den inomramen planerade vapen- och motmedelsanskaffningen ger ett för svenskaförhållanden avancerat stridsflygplan. Tanken med den gemensamma plattformenmed ett litet, lätt flygplan är aft skapa högsta möjliga systemeffekt. Detanser man vara uppfyllt. Def är viktigt atf vi kommer ihåg att JAS infe i varjesituation, i varje roll, är världens bästa flygplan. Vad man har strävat efterär ju att den samlade systemeffekten i kombinafion med vårt bas- ochstridsledningssysfem skall ge ett flygsystem med mycket goda egenskaper,anpassade till de svenska förhållandena. Man kan förbättra motorn, omsfridsmiljön skulle förändras så aft det krävs. Vi kan få litet bättreprestanda när det gäller tvära svängar, genom aft göra om vingen. Men redan igrundversionen är JAS operativt godtagbart, säger de ansvariga myndigheterna.Detta om defta. Så till kostnaderna. Låt mig fala om vad som har varit enförutsättning från regeringeris sida. Ett villkor för atf vi skullerekommendera anskaffning - 9 protokoll 1981/82:164-165 Säkerhets- och försvarspohtiken, m. m. som viockså gav uttryck för i proposifionen - var att man uppnådde ett fast pris ochfasta åtaganden från industrin, och i def avtal som föreligger har dessa måluppnåtts. Def finns alltså i kontraktet ett fast pris på hela utvecklingsdelenoch de 30 första flygplanen. Dessutom finns def ett maximipris på de resterandeflygplanen - 110 stycken - fram fill . Det finns i avtalet också envinstbegränsningsklausul, som förhindrar att leverantörerna eller konsortiet,som kallar sig IG JAS, skulle få en oskälig vinst på statsmakternas bekostnad. Kostnadsberäkningarna för fyputveckling och delserie 1,alltså de 30 första planen, bör kunna sägas vara mycket säkra. Ochkostnadsberäkningarna avseende leveransen har så hög grad avsäkerhet som man rimligen nu kan uppnå. Jag återkommer till dollarkursen. Visst är den en osäkerfaktor, men i den pågående programplaneringen för försvaret och flygvapnet harändå inom planen för avdelats en reserv på 200 milj. kr. Det är skillnaden mellan en dollarkurs på 4.58 och endollarkurs-på 5.65. Det finns alltså en reserv. För att klara oförutseddahändelser har dessutom, inom JAS-ramen på 25,7 miljarder, planerats in enreserv på . Socialdemokraternas förslag lyder på 24,9 miljarder, och medutgångspunkt i argumentation hade det alltså inte varit något aftdiskutera om vi hade landat på 24,9 miljarder. Jag påstår infe att skillnadenmellan 24,9 och 25,7 miljarder är negligerbar, men vi får inte glömma aft denskillnaden kan slås ut av - def är ju den totalaprojektkostnaden det gäller. Jag upprepar än en gång: Överbefälhavaren, chefen förflygvapnet och chefen för försvarefs materielverk har klart redovisat att dekommersiella aspekterna i kontraktet är fillfredsställande, och jag har sammauppfattning. återkommer fill de . Men inte kommenterat det.förhållandet aft det infe har funnits någon oppositionmot vårt uttalande att ni hade fiden på er fram fill . Def har intevarit någon opposifion när vi har sagt atf ni borde ha reagerat tidigare, imotionen i anslutning till proposifionen, som gick ut på atf vi borde faställning nu i flygplansfrågan. De visste ni ju om man gjordeupp i utskottet om att man skulle börja behandlingen . Den 18 majskulle man justera. Det är i efterhand som detta påpekande harkommit. Sanningen är nämligen, , att material har stått fill ertförfogande fortlöpande. Och kontakter har tagits. Det är rätt att jag infe hartagit direkt kontakt med , men mina medarbetare i kanslihuset hartagit kontakt med sekreterare i den speciellt upprättadearbetsgruppen hos socialdemokraterna. Gör det skillnaden så stor? Def har juändå gällt att få fram faktamaterial! En sak fill har slagit mig. 1980 hade vi en stordiskussion här i kammaren, då vi från regeringen föreslog aft skulleställa 200 milj. kr. fill förfogande och att industrin skulle ställa lika myckettill förfogande, så att man skulle kunna ta framett bra beslutsunderlag och driva det här arbetet vidare. Då kritiserades viför aft vi öste på pengar. kritiseras vi för att inte beslutsunderlaget ärtillräckligt gott. Tänk om inte hade fattat det beslut som regeringendå rekommenderade! Def gjorde dess bättre. Alltså har vi ett bättrebeslutsunderlag än vi hade haft om följt den socialdemokrafiskalinjen. Någon konsekvens får det ändå vara från den socialdemokratiska sidan! Jumer jag lyssnar till den här debatten, fru falman, desto mer övertygad blir jagom aft def i denna fråga råder beslutsvånda inom socialdemokrafin. Självupplever jag det så, att def efter all den planering .som ägt rum - helariksdagen har varit inriktad på att beslutet i flygplansfrågan skall fattas isamband med beslutet om säkerhets- och försvarspolitiken - faller på vårtansvar atf fatta beslutet , också i flygplansfrågan. Den rekommendationenfrån regeringen kvarstår, inte minst därför att beslutsunderlaget i den fråganär ovanligt gott jämfört med hur det varit vid tidigare tillfällen. Säkerhets-och försvarspohtiken, m. m. Förstevice talmannen anmälde aft och anhållit aft fillprotokollet få antecknat att de infe ägde rätt fill ytterligare repliker. Det känns som något av eff stilbrott aft efter den långa debatten omtidtabeller för JAS-beslutef, tänkbara dollarkurser vid nästa sekelskifte,vingkonstruktioner på JAS, osv., säga någonting om' den internationellasäkerhetspolifiska miljö, i vilken det svenska försvaret skall verka. Jag skalländå försöka göra det, men inte heller jag tänker undvika den viktigaJAS-frågan, som den här debatten är till för aft belysa. Jag återkommer medsynpunkter på den, men jag vill redan nu säga att jag med stigande förvåninglyssnat till de socialdemokratiska inläggen i flygplansfrågan. Det måste, föratt sammanfatta det, vara något annat som trycker än de svårigheter som man försökt anföra till förmån för ett uppskov med beslutet. De två föregående försvarsbesluten, de 1972 och 1977, utgick frånförhoppningen om en fördjupad avspänning mellan stormakterna. De minskademotsättningarna, de uppenbara ansträngningarna aft hitta metoder för aftkontrollera och begränsa konflikter, den europeiska säkerhetskonferensen medalla dess avtal, det första SALT-avtalef om begränsningarna avkärnvapenstyrkorna - allt detta var hoppfulla tecken. Visserligen hade dennaavspänning inte lett till konkret nedrustning i , men förhoppningen omframsteg också på det området fanns där och tycktes inte helt obefogad. är dess värre situafionen en helt annan. Def internationella läget harskärpts betydligt . En beskrivning av världsläget i dagblir med nödvändighet en katalog över kriser och krig, rustningar ochhotbilder, längre och hemskare än kanske någonsin fidigare under vad vi Säkerhets- och försvarspolitiken, m. m. brukatkalla för efterkrigstiden. Båda stormakterna upprustar i en omfattning somaldrig . Nya kärnvapensystem har installerats eller är på väg attinstalleras. Motsättningarna och konflikterna inom den tredje världenhar ökat. Nationella, rehgiösa och politiska motsättningar skapar instabilitetmellan och inom tredje världens länder. Konflikterna förvärras av stormakternasbenägenhet atf pressa in den tredje världens länder i sina egna maktsystem.Bakom varje konflikt i tredje världen anar stormakterna, med ständigt stegradmisstänksamhet, motståndarnas planer och konspirationer. Denna kombination avmaktsfrävan och misstänksamhet blir delvis en självuppfyllande profetia:konflikter som från början infe hade något alls med stormakternas motsättningaratt göra pressas ändå in i detta mönster. Utvecklingen i ochSödra är två bra men dess värre avskräckande exempel. Till bilden hör också att stormakternas retoriskaaggressivitet har ökat. Uttalanden om den andra sidans verkliga eller förmentaavsikter skapar oro. Också de riskerar atf bli självuppfyllande profetior ochförsvårar för stormakternas ledare att hitta konstruktiva lösningar på uppkomnakonflikter. Till detta kommer aft den intensiva upprustningen i sigverkar destabili-serande. Nya vapen väcker fruktan hos den andra parten omvilka avsikterna är. Genom teknologins framsteg blir det möjligt aft hota ocksåvad man tidigare betraktat som säkra vapensystem. Det finns trots allt också ljusglimtar i detta mörker. Dithör att allt fler människor börjar reagera mot rustningarna, de aggressiva gesternaoch tonfallen. Fredsrörelsen har blivit en polifisk kraft som infe kannonchaleras. Absurditeten i de strategiska kalkyler som görs framstår alltmersom ett hån mot sunt förnuft och mänskligt förstånd. Hela föresfällningen aftkrig inleds och förs av experter med fullständig överblick av situafionen ärfelakfig. I själva verket präglas de förlopp som leder fill kriser, konflikteroch krig ofta av misstag, felbedömningar, oförnuft eller kanske rent av panik.Vi ser ett ganska bra exempel på def i Sydaflanfen just . Def är också därförden pågående upprustningen är så farlig. Just mot bakgrund av de hårdnande motsättningarna mellanstormakterna och den ökande upprustningen har en akfiv svensknedrustningspolitik framstått som alltmer angelägen. Vi är självklart medvetnaom vårt begränsade inflytande. Men vi är också medvetna om def ansvar som vihar. Vår nedrustningspolitik baseras på två grundläggandeprinciper. Den första är att nedrustning måsfe vara kontrollerad och ömsesidig.Annars kan den bli destabiliserande. Den andra är att nedrustning bara kan åstadkommas om deinblandade parterna försöker minska den ömsesidiga misstänksamheten ochkonstruktivt strävar efter att finna politiska lösningar på konflikter.Avspänning och nedrustning måste gå hand i hand, de är ömsesidigt beroende avvarandra. Vi menar aft stormakterna infe har något atf vinna påökade rustningar utan att dessa tvärtom minskar den säkerhet man säger sigeftersträva. Vi hävdar atf en ömsesidig begränsning och därefternedrustning av styrkorna är fullt möjlig att förena med bibehållen styrkebalansoch utan aft på något sätt medföra något hot mot den ena eller den andra sidanssäkerhet. Vi kräver atf stormakterna sätter stopp för utveckling avnya kärnvapen och genomför ett allmänt provsfoppsförbud som eff första stegtill en nedtrappning av de enorma förstörelsepotentialerna. Vi hävdar FN:s betydelse som säkerhetspolitiskt organ ochkräver av stormakterna att de stärker FN, infe försvagar def. Vi kräverförbud rnot fillverkning och användning av kemiska vapen. Jag vill i def här sammanhanget gratulera tillden rapport om nedrustning som han presenterade för FN:sgeneralsekrefera- Säkerhels- och försvarspolitiken, m. m. Även om rapporten utarbetats av från regeringar oberoendemedlemmar tror jag att den kommer atf få stor betydelse: därför aft rapportenpresenterar en rad på en gång realisfiska och progressiva förslag och därföraft den också genom kommissionens sammansättning har en betydande politisktyngd. Jag noterar också med tillfredsställelse att den s. k.Palmekommissionens förslag i allt väsentligt sammanfaller med ståndpunkter somredan stöds av den . Det försvarsbeslut vi nu skall fatta måsfe ofrånkomhgenses mot den internationella bakgrund som jag skissartat har försökt teckna. En del frågar sig, även i denna debatt, om det ärmoraliskt möjligt att verka för en nedrustning internationellt och samtidigtupprätthålla ett starkt svenskt försvar. Mitt svar är att nedrustningspolitik och Sverigesförsvar har samma syfte: att minska riskerna för krig. Def är eff svar som allade demokratiska partierna står bakom. Def är också utgångspunkten förresonemangen i en i stort sett enig försvarskommitté. Att vpk har en helt annanmening spelar dess bättre ingen roll. Def sveriska försvaret har rent defensiva syften och hotaringen. Vårt försvar är en förutsättning för den svenskaneutralitetspolitiken, som i sin fur verkar stabiliserande. "Den nordiska balansen" är eff uttryck som oftaanvänds när svensk och nordisk säkerhetspolitik diskuteras. Det vi då talar omär egentligen inte någon avsiktlig militär balans. Uttrycket innebär inteheller aft man föreställer sig en självständig, isolerad nordisk balans.Snarare har den samband med förhållandena i . Det är ett sätt att tala omen situation, som av omvärlden uppfattas som positiv och stabil. Det säkerhetspolitiska mönster som har utvecklats i Nordenefter , med , och i NATO och ochFinland som två neutrala länder mellan pakterna, har accepterats som ettstabiliserade element i europeisk polifik. De nordiska ländernas utrikespolitikhar, var och en på sitt sätt, bidragit till def lugna läget i vår del av Säkerhets- och försvarspohtiken, m. rn.