prot · G509121 · 1981-12-31 00:00:00 — Man lägger alltså stor vikt vid att slå vakt omyrkesutbildningens kvalitet, I det sammanhanget vill jag gärna säga att det faktisktinte finns någon på den borgerliga sidan som sagt att yrkesintroduktion äryrkesutbildning. Anslag till gymnasiala skolor m. m. Anslag till gymnasiala skolor m. m. Yrkesintroduktionär just detta och ingenting annat, och det är inte fråga om att uttunnayrkesbegreppet. Det är ju faktiskt så att inga linjer på gymnasiet får såmycket resurser som just de yrkesinriktade linjerna, ägnade sig åt sifferekvilibristik och menadeatt det har gjorts stora besparingar på området, I det sammanhanget kanframhållas att grundskola och gymnasium fick tillsammans 8,6 miljarderkronor men att de tillsammans fick 17,6 miljarder. Även om vi räknarbort penningvärdeförsämringen är det fråga om en väsentlig utökning avresurserna till grundskola och gymnasium. Vad vi har genomfört under detsenaste året är en uppbromsning av utökningstakten. När det gäller handledarutbildningen hänvisar utskottetockså till att det för KOMVUX har utarbetats en läroplan för handledare iföretag. Utskottet menar därför att denna fråga är under uppsikt och att denåtgärdats, I reservationen sägs också uttryckligen att avlönekostnadsdelen av statsbidraget till inbyggd utbildning ochlärlingsutbildning skall användas för samverkan mellan skola och arbetsliv, I ett flertal skoldebatter i den här kammaren har jagpåtalat hur socialdemokraterna ständigt visar sin misstro mot.kommunernasförmåga att utföra sina uppgifter, och man försöker envetet binda kommunernashandlingsfrihet genom att specialdesfinera resurser. Detta är ytterligare enframstöt. Utskottet har sagt nej fill sådana förslag och avvisar ocksådetta. I skolförordningen står uttryckligen att styrelsen förskolan skall fillse att lämpliga åtgärder vidtas för att samverkan mellan skolaoch arbetsliv sker. har förtroende för att kommunernaföljer detta. I s-reservationen nr 3 föreslås att 10 milj. kr. avsättsför särskilda stödinsatser för vissa ungdomsgrupper. beslut om introduktionsprogrammen, vilka riktar sig till ungdomar medsärskilda behov. I förevarande betänkande tillstyrks också en utökning avintroduktionsprogrammen motsvarande 9 milj. kr. Det innebär /83 totalt24 milj. kr. för detta ändamål. talade om specialinsatser för dessaungdomsgrupper. Jag vill i detta sammanhang erinra om att det ju också finnsandra projekt ute i kommunerna som genomförs i samverkan mellanarbetsförmedling och socialförvaltning, där pengar lämnastill just sådan verksamhet. Jag tänker därvid på de projekt som kallashandledda beredskapsarbeten, de s. k. Haba-projekten, där de ungdomar som allra värsta situationen kan få hjälp att slussas ut i arbetslivet. I reservafion nr 4 föreslår socialdemokraterna attyrkesintroduktionen skall avskaffas till förmån för ungdomsplatser, I debattenom arbetsmarknadspolitiken hade vi här en omfattande diskussion om olikaåtgärder för ungdomar. fattade då beslut om att avslå de propåer somsocialdemokraterna nu följer upp i utbildningsutskottet. Det finns tydligen anledning att återigen erinra om depositiva resultat som utvärdering av verksamheten ger vidhanden. Så många som en tredjedel av ungdomarna hade funnit att det var klokastatt gå tillbaka Det viktigaste måste vara att först och främst motivera ungdomarnatill en yrkesutbildning, när vi vet att kraven på en sådan kommer att varaförutsättningen för att en ung människa över huvud taget skall komma i frågaför ett jobb . säger i sitt yttrande tillutbildningsutskottet att det inte kan komma i fråga att avbryta en verksamhetsom givit så övervägande goda resultat. Att i ett för ungdomar svårt arbetsmarknadsläge föreslåatt yrkesintroduktionen skall avskaffas är cyniskt och drabbar de ungdomar somär illa ute ändå. kan inte biträda en sådan åtgärd, sade att yrkesintroduktionen är underlägsenungdomsplatserna. Jag skulle vilja säga att yrkesintroduktionen är en viktigåtgärd, ungdomsplatserna en annan. De behövs båda för att underlätta ungdomarnasutträde på arbetsmarknaden. Och jag tycker att vi borde kunna förena oss i ensträvan att vidta så många åtgärder som möjligt för ungdomarna, efterlyste ungdomsplatser efter den 30 juni.Så sent som gav arbetsmarknadsministern i frågestund besked omatt ungdomsplatserna kommer att fortsätta också under nästa budgetår. Eftersombåde ungdomsplatserna och yrkesintroduktionen är försöksverksamheter, finnsdet naturligtvis saker och ting som kan behöva rättas till. I regeringskanslietförbereds också vissa samordningsinsatser. Vi borde gemensamt kunna arbeta föratt åtgärderna för ungdomarna skall utnyttjas på bästa möjliga sätt och för här skall ta ett ansvar för ungdomarna. tog också upp ansvaret för den ena eller denandra åtgärden. Det är viktigt att vi får ett lätthanterligt system, men viskall heller inte glömma att det finns grupper av ungdomar som aldrig skulledrömma om att återvända till skolan för att komma i fråga för åtgärder. Förvissa grupper av ungdomar är det naturligt att söka sig tillarbetsförmedlingen. Dessa ungdomar bör vi också ha i åtanke. Med hänvisning till vad jag har anfört yrkar jag bifalltill hemställan i utbildningsutskottets betänkande nr 18 och avslag på reservationerna. Anslag till gymnasiala skolor m. m. 110LARS () replik: Det skulle ha kunnat vara intressant attfortsätta debatten om bl. a. arbetstillfällena. Jag tyckte mig märka enresignation hos , som är så djup att hon accepterar att 50 000ungdomar går utan jobb. Det gör inte jag - av de skäl som jagtidigare har redovisat. De försöksverksamheter som vi har föreslagit när detgäller stödinsatser för vissa ungdomar är ett sätt att hjälpa de ungdomar somredan omfattas av uppföljningsansvaret. De har kanske gått igenomintroduktionsprogrammet och fått yrkesintroduktion, men de har fortfarande intenågon fast anknytning på arbetsmarknaden. Det är ungdomar som inte har kommitin på gymnasieskolan. Anledningen kan dels vara att de inte är intresserade avden, dels att de har någon form av arbetshinder. Varför kan man inte vidtaåtgärder för att hjälpa dessa ungdomar, som har det allra besvärligast? Anslag till gymnasiala skolor . m. m. har kanskegått ett eller utan arbete och är verkligen på väg attkosta samhället pengar. Vore det inte skäl att satsa några miljoner i enförsöksverksamhet för att se om vi inte kan rädda dem från utslagning? Jag vet, , hur de handleddaberedskapsarbetena fungerar, vad de kostar och vilka massiva insatser som görs.Jag tror att man inom den typ av försöksverksamhet som vi föreslår kanske kanrädda en del av dem som annars skulle vandra vidare och bli föremål förhandledda beredskapsarbeten, som är ännu dyrare än denna försöksverksamhet. Jag skulle också vilja säga att den jämförelse som jaggjorde beträffande arbetstillfällena avsåg det totala antalet arbetstillfällensom fortsätter att sjunka. Det är det som är så allvarligt. Ungdomarna får detvärre när platslistorna på arbetsförmedlingen blir mindre och mindre. Vi har juhaft denna utveckling . Då vi har tappat så mångaindustriarbeten och när även antalet anställda inom den offentliga sektorn nuhåller på att minska, är det svårt för ungdomarna , liksomockså för dem som är i åldern . Det är över huvud taget svårt förungdomarna att få en fast förankring på arbetsmarknaden. När det gäller arbetsplatser är det inte fråga om att intevidta olika slags åtgärder för ungdomarna, men splittringen av åtgärderna påolika myndigheter skapar problem. Jag vet att det till arbetsmarknadsverkethar kommit anvisningar, där det sägs att de ungdomar som står under skolansuppföljningsansvar skall överföras till skolan, varför de egentligeninte skall bli föremål för åtgärder från arbetsmarknadsverkets sida. Det ärdessa problem, , som gör att det är bättre att ha ett system somfungerar än ett system med splittring på olika myndigheter. 111GÖRAN () replik: Jag skall börja med att citera vad andre vicetalmannen sade i en debatt här i kammaren omSIA-propositionen. Detta gör jag med anledning av någotokunniga inlägg om socialdemokratins inställning till ett decentraliseratbeslutsansvar. Så här uttryckte sig andre vice talmannen vid tillfället ifråga: "Jag kan därför både som utredare och utskottsledamotslå fast att den förändring av beslutsfunktionen som skall ske på skolansområde, både pedagogiskt och administrativt-ekonomiskt, blir en av de mestgenomgripande decentraliseringar som skett i svensk statsförvaltning. Detanförande som statsrådet här höll verifierade ju även att det blir en kraftigförändring i själva beslutsfunktionen." Jag ville citera detta, eftersom idebatten envisas med att beskylla socialdemokraterna för att vara något slagsanhängare av centralstyrning och detaljreglering. Så är det ju inte. Det är juvi som har stått för SIA-reformen, som innebär just den här storadecentraliseringen som andre vice talmannen tog upp i debatten ,Det kan, som den gamle folkpartiledaren sade, vara bra att läsa på historienlitet. Sedan villjag ta upp vår reservation om praktikplatserna. Det rör sig här ombetydligt större problem än vad vill göra gällande. Jag följerden tekniska utbildningen nära och kan konstatera att dagens studerande på den4-åriga tekniska utbildningen har mycket svårt att få praktik. Vi har ettläge då många av dessa pojkar och flickor kommer att få lämna utbildningen utanatt ha fullgjort den praktik som skall ingå. Praktiken som skall ingå iutbildningen grundar sig ursprungligen på krav från näringslivet, avnämarna.Men när ungdomarna skall gå ut och få praktik möts de av kalla handen. Jag ärmedveten om att detta naturligvis i stor utsträckning är ett konjunkturfenomen.Vi är inte alls anhängare av i första hand en lagstiftning, utan tror att manskall kunna lösa dessa problem inom de organ som finns. Det visar sigemellertid att de inte räcker till i alla lägen, och därför för vi fram kravetpå en lagstiftning för att skydda de här ungdomarna. Jag tror att de förstårdet här kravet, även om nu inte gör det. Jag tycker också att vi skall uppmärksamma att de somligger särskilt dåligt till i detta sammanhang är flickorna. Som alltid är detde som har svårast att få praktik, särskilt gäller detta den tekniskapraktiken. Detta är också en anledning för oss att se allvarligt på problemet,och vi har alltså för vår del rest kravet på lagstiftning. Slutligen yrkesutbildningsbegreppet och uttunningen. Jagtycker att det vore välgörande om i sin nästa replik villekosta på sig att klargöra att det vid yrkesintroduktion icke är fråga omyrkesutbildning. Anslag till gymnasiala skolor m. m. 112YLVA () replik; sade att jag hade resigneratnär det gäller ungdomsarbetslösheten. Jag tyckte att hela mitt inlägg gick utpå att understryka hur viktigt det är att vi med alla medel försöker underlättaungdomarnas utträde på arbetsmarknaden. Jag accepterar ingen ungdomsarbetslöshet.Ett uttryck för detta är ju att vi för inte så länge sedan här i kammaren, närvi behandlade arbetsmarknadspolitiken, fattade beslut om att utöka uppföljningsansvaretför ungdomar i åldern . Det om något är väl ett uttryck för attvi anser att vi bör ha en uppföljning för ungdomarna under en väsentligt längreperiod, eftersom vi vet att de något äldre ungdomarna också har det besvärligt. Sedan talade om problemen när det gällerbåde yrkesintroduktionen och ungdomsplatserna. Och visst finns det problem, Ibåda fallen är det fråga om försöksverksamhet, och då är det angeläget att virättar till bristerna. Jag sade också till att man iregeringskansliet håller på att förbereda fortsättningen av verksamheten medungdomsplatserna. citerade ett mycket vackert uttalande omsocialdemokraternas beredvillighet till decentralisering. Då skulle jag viljafråga honom: Varför lever ni inte upp till de högtflygande och vackra orden?Men det är bara läpparnas bekännelse. När det kommer till beslut här i kammareni fråga om de socialdemokratiska motionerna - åtminstone på skolområdet -finner vi att varenda en innehåller krav på specialdestinering av bidrag. Anslag till gymnasiala skolor in. sätt attpå de flesta områden binda kommunernas handlingsfrihet. Det rimmar illa med dedecentraliseringstankar som säger att socialdemokraterna äranhängare av. I varje debatt vi har haft om skolfrågor i denna kammare har detvarit regeringen som har försvarat decentraliseringssträvandena.Socialdemokraterna har inte gjort någonting annat än att komma med krav påspecialdestinering av bidrag - och vad är det, annat än centralstyrning? 113 () replik: Vad jag menade med att harresignerat var att hon i diskussionen om antalet ungdomar som går utan jobbbara gör jämförelser med andra länder och hänvisar till destrukturrationaliseringar som sker inom landet. Varför inte tala om vad denekonomiska politik som har bedrivits har inneburit? Besparingsåtgärdernaminskar antalet sysselsatta inom den offentliga sektorn. Det är enresignation, när man inte medverkar till att öka antalet jobb. När vi i andrasammanhang har föreslagit att man skall satsa på investeringar för attdärigenom få i gång hjulen, svarar och den borgerligamajoriteten att vi skall spara oss ur krisen. Men besparingar leder fill ökadarbetslöshet. Vad jag har velat komma fram till är att skolan har ettansvar. Skolan skall medverka till att ungdomarna erbjuds utbildning varvad medpraktik, så att de får en rimlig chans att få fäste på arbetsmarknaden. Det är glädjande att det äntligen har kommit ett besked omungdomsplatserna. Parterna har lokalt inte kunnat fortsätta att förhandla,eftersom de inte har vetat vad regeringen tänkt göra. kommer beskedet,vilket i och för sig är glädjande. Men varför kommer regeringen alltid så sent?Det förvärrar ju situationen för parterna. De har hållit uppmed arbetet på att få fram fler ungdomsplatser, på grund av att regeringen intehar kunnat lämna detta besked. Det skulle i och för sig vara intressant att veta vadförändringarna när det gäller ungdomsplatserna innebär. Vore det inte vettigt,, att ta steget fullt ut och vidta åtgärden att skapa enkombination av arbete, praktik och utbildning? Det är ju i verklighetenungdomsplatser enligt den typ vi föreslår. Men där är parterna med redan frånbörjan och medverkar till att ge ungdomarna det stöd de behöver ute påarbetsplatserna, genom faddrar och liknande, och gymnasieskolan tar ansvaretför viss del av den utbildning som behövs. Då får man en direktkontakt mellanparterna på arbetsmarknaden och skolmyndigheterna i en praktisk ochlätthanterlig fråga, som kan handhas av en myndighet, och med ett sådant systembehöver man inte riskera några konflikter. 114GÖRAN () replik; Jag skall fatta mig mycket kort och baraupprepa min vädjan till att här i kammaren deklarera att det iyrkesintroduktionen inte är fråga om yrkesutbildning. Jag gör det påförekommen anledning, eftersom det ansvariga statsrådet gjort en del uttalandeni det här sammanhanget som inte ärägnade att skapa klarhet. Det vore därför värdefullt om utskottets talesmanville slå fast vad yrkesintroduktionen är. Det är naturligtvis någonting som viborde kunna bli överens om över partigränserna, eftersom detta är en sådangrundläggande kvalitetsfråga för yrkesutbildningen. Skulle vi skilja oss åt påden här punkten, tycker jag att det vore mycket smärtsamt. Jag ber alltså YlvaAnnerstedt att göra den deklarationen, och jag skulle hälsa det medtillfredsställelse. Närvi diskuterade det decentraliserade ansvaret frågade varför viinte lever upp till det. Vi har tagit en del initiativ här i kammaren som harsyftat till att slå vakt om kvaliteten och om de svagaste i skolan, men vi harmisstänkt att det ibland kan ha varit så att en mycket vidsträcktdecentraliserad beslutsordning kunnat ge en del effekter som inte varitönskvärda. Låt mig ta ett exempel. Jag har i interpellationssammanhang fört endebatt med skolministern om resursfördelningen i , där man ser klaratendenser att årskurs 1 får mindre resurser och att resurserna fördelas alltmindre efter behov. Då måste man naturligtvis som skolpolitiker reagera ochförsöka påpeka faran. Detta är inte ett uttryck för att man vill utövacentralstyrning eller förmynderi, utan för att man känner ansvar och intresseför de här frågorna. Framför aUt är det ett uttryck för att man vill slå vaktom den decentraliserade beslutsordningen också i fortsättningen. Men detinnebär givetvis inte att vi på centralt håll skall vara helt passiva. Vi måsteockså här kunna ha uppfattningar om utveckUngen - annars vore det mycket illaställt. Jagvill sluta med att säga att jag inte heller fick någon kommentar av YlvaAnnerstedt när det gäller kravet på lagstiftning om praktikplatser. Detta togjag upp särskilt mot bakgrund av den svåra situation som de flickor somstuderar till tekniker har. De har mycket svårt att få praktikplatser. Jagmenar att detta i sin förlängning också är en jämställdhetsfråga. Det vorevärdefullt att höra motivering till varför de här flickornainte skall få detta skydd och stöd, eftersom det så uppenbart finns ett behovav det, kan ta del av den aktuella statistik som finnsframtagen och som visar att vi nu riskerar att få ut ungdomarfrån den 4-åriga gymnasieutbildningen som inte har den praktik som föreskrivs,eftersom näringslivet inte kan erbjuda dem det. Det är mot den bakgrunden vireser detta krav, och det är därför vi tycker att den här frågan är så viktig. Detvar de enkla frågor jag hade att ställa till , och det vore braom hon ville svara på dem. Anslagtill gymnasiala skolor m. m. 115 () repUk: sade att jag bara gör jämförelser med andra länder, menjag tycker faktiskt att det är viktigt att också göra det. Insatserna i Sverigehar nämligen visat att vi har klarat oss väsentligt bättre än andra länder idet svåra arbetsmarknadsläge som drabbat alla industriländer. Jag gjorde ocksåen jämförelse som gällde förhållandena inom så till vida att jag pekadepå att arbetsmarknadsstatistiken faktiskt visar att regeringens 8Riksdagens protokoll 1981/82:120-124 Anslag till gymnasiala skolor m. m. åtgärderhar börjat ge resultat, framför allt när det gäller ungdomar . Visst är det viktigt att också skapa ytterligare jobb, ochregeringens insatser innebär att det sker omfattande satsningar pånäringslivet. Det är inte bara fråga om att spara sig ur ett svårt läge. Vimåste också göra satsningar på expansiva områden. För inte så länge sedan ladesdet en småföretagarproposition, som väsentligt har medverkat till att små ochmedelstora företag får möjligheter att utöka sin arbetsstyrka. En av de allra största satsningarna f, n, i ärjust nu energisatsningarna. Det är miljarder som satsas på detta område. Detär självklart att det också kommer att generera ytterligare arbetstillfällen. Till vill jag beträffandeyrkesintroduktionen framhålla att jag redan i ett av mina tidigare inlägg sadeatt yrkesintroduktion inte är yrkesutbildning. Regeringen har heller inte inågon proposition - såvitt jag har kunnat läsa - gjort gällande attyrkesintroduktion är någonting annat än just yrkesintroduktion. Detta är enåtgärd som vi gemensamt kommit överens om skall omprövas föratt vi skall kunna se om man i det läget kan finna den yrkesutbildning som mankan motivera den aktuella eleven för. När det gäller decentralisering är det riktigt som GöranPersson säger att det på något område finns tendenser som visar attdecentraliseringssträvandena kanske inte har utfallit så som man hadeförväntat sig. Det är klart att man skall titta på det. Men inte kan det välvara så att man på varje område finner att man måste specialdestinera resurser.Det är precis det som socialdemokraterna gör. På varje område i skoldebattenhar man haft krav på specialdestinationer. vice talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. 116BENGT WITTBOM (m); Skälet till att jag tar till orda i den härdebatten kring utbildningsutskottets betänkande nr 18 är helt enkelt att deterbjuder socialdemokraterna ytterligare en möjlighet och kanske den slutligamöjligheten före valet att lämna besked om varför man vill avskaffa yrkesintroduktionen,varför man inte ställde sig bakom arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 21,vilket vi behandlade före påsk, och slutligen varför man försöker slå blådunster i ögonen på de arbetslösa ungdomarna och på väljarna genom att påpresskonferenser presentera förslag som inte har några som helstmöjligheter att behandla och som därigenom inte kan komma de arbetslösaungdomarna till del på något positivt sätt. Det är ganska hårda ord om den socialdemokratiskaarbetsmarknadspolitiken vad det gäller ungdomarna. Men orden är berättigade,herr talman. När arbetsmarknadsutskottet behandlade sitt betänkande 21 och dåden borgerliga majoriteten tog initiativ till att forma ett riksdagsbeslut som innebarväsentliga ambitionshöjningar, framför allt när det gäller ungdomar mellan 18och , då hänvisade de socialdemokratiska ledamöterna med spetsen till att samtliga väsentliga yrkanden som finns i densocialdemokratiska politiken för att klara ungdomsarbetslösheten behandlas iden del av motionen som kommer att beredas av utbildningsutskottet. Därför har jag naturligtvis med mycket stort intresse settfram mot denna debatt. Jag blir då litet förvånad när jag lyssnar och får höraatt säger: "Här pratar vi bara utbildningsfrågor." Vifår inte heller ens konturerna av någon sorts alternativ till beslutföre påsk - vilket vi hade blivit utlovade. Vad vi får oss till livs är ensocialdemokratisk presskonferens där man presenterar någonting somheter "utbildning och arbete till alla ungdomar". Där sades i ochför sig många tänkvärda saker, men synpunkterna ges en sådan presentation i demeddelanden som sprids till pressen och får en sådan behandling i pressen attde som tar del av dem via tidningarna lätt kan komma att tro att detta ärförslag som är möjliga att genomföra med kort varsel och som får omedelbaraeffekter. Det är nämligen ändå så, och , att det ärnu som dessa åtgärder måste sättas in. Det går inte att komma med några förslagtill åtgärder som kanske kan få effekter i slutet på 1983, därföratt det är nu vi har 45 000 arbetslösa ungdomar. Det är nu åtgärderna måstetill. Det är också därför som majoritet före påsk fattade beslut omatt alla ungdomar upp till skall erbjudas möjlighet till arbete, praktikeller utbildning. Det gick ni socialdemokrater emot med hänvisning till ertförslag inom utbildningsutskottet. Ni skulle komma med alternativ , ochhär får vi beskedet från att vi bara pratar utbildningsfrågor. Vad gäller yrkesintroduktionen, herr talman, kankonstateras - och det är värt att här upprepa det - att harutvärderat verksamheten med yrkesintroduktion. Av rapporten framgår attkommuner med gymnasieskola med få undantag anordnat försök medyrkesintroduktion, att antalet deltagare uppgått till 9 600, vilket i detnärmaste är dubbelt så många som hade beräknats när vi tog beslutet, attflertalet kommuner kunnat anordna tillräckligt antal elevplatser i företag ochinstitutioner, att det varit lättare att anskaffa platser inom den privata äninom den offentliga sektorn och att ingen avstått från gymnasiestudier för atti stället delta i yrkesintroduktion. Huvudintrycken av utvärderingen sammanfattarskolöverstyrelsen på följande sätt: Yrkesintroduktionen uppfattas somett betydelsefullt komplement till övriga alternativ för ungdomen. Yrkesintroduktiohens oväntat storaomfattning i många kommuner och totalt i riket visar att åtgärden som sådan haranpassats till rådande förutsättningar och behov. Möjligheterna till anställningvarierar i och för sig relativt kraftigt men varierar efterarbetsmarknadssituationen - uppskattningsvis har en tredjedel av ungdomarnaanställts i anslutning till yrkesintroduktionen. Anslag till gymnasiala skolor m. m. Anslag till gymnasiala skolor m. m. Ett förhållandevis stort antal ungdomar skaffar sigerfarenheter och kvaUfikationer för fortsatta studier. Uppskattningsvis är dengrupp som söker utbildning i anslutning till yrkesintroduktion minst lika storsom den som får anställning. Även arbetsgivarnas attityder har undersökts.