prot · G50950 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:50 Om innebörden i visst fall av den svenska neutralitetspolitiken Förhandlingarnaleddes fill en början av förste vice talmannen. 1 § Justeradesprotokollet för den 3 innevarande månad. 2 § Svarpå fråga 1981/82:149 om innebörden i visst fall av den svenskaneutralitetspolitiken har med anledning av någraintervjuuttalanden i ett reportage om det svenska flygvapnet och NATO i DagensNyheter frågat om jag anser att de refererade ståndpunkternastår i överensstämmelse med den svenska neutralitetspolitiken och, om dettainte är fallet, regeringen är beredd att vidta åtgärder för att klargöra dennasin inställning för berörda militära myndigheter. 1 den mån de refererade uttalandena har gett intrycket attdet svenska försvaret skulle förutse något slags samverkan med NATO är detfullständigt felakfigt. Den svenska säkerhetspolitiken, som innebäralliansfrihet i fred syftande till neutralitet i krig, ligger fast. Därförutgår vår försvarsplanering från att vi skall kunna möta militära hot varifrånde än kommer. Överbefälhavaren har med anledning av reportaget försäkratmig att regeringens och försvarsledningens inställning är väl känd hos demilitära myndigheterna. Det föreligger således ingen anledning att vidtasärskilda åtgärder för att klarlägga inställningen hos berörda militäramyndigheter. 2 (vpk): Jag ber att få tacka försvarsministern försvaret på min fråga. Jag vill börja med några citat. Det första är hämtat fråndet avlämnade betänkandet från försvarskommittén. Under avsnittetSäkerhetspolitikens inriktning står bl. "Enväsentlig förutsättning för den svenska utrikespolifiska linjen - Om innebörden i visst fall av den svenska neutralitetspolitiken alliansfriheti fred syftande till neutralitet i krig- är att den möts med respekt ochförtroende i omvärlden. Detta kräver att politiken förs med konsekvens ochfasthet. Den får inte skapa vare sig misstro eller förväntningar hos någon avstormakterna. Allra minst får den ge stormakterna någon grund för misstankenatt svenskt territorium kan ställas till en annan makts förfogande och bildautgångsbas för angrepp." Vidare kanman under avsnittet Försvarspolitikens inriktning läsa: "Förberedelser och överläggningar som syftar tillmilitär samverkan med främmande länder är helt uteslutna. Vidare måste detmilitära försvaret vara så utformat att dess uteslutande defensiva syfte -försvar av det egna landet -klart framgår." Slutligenciterar jag ur från : " - Det är det hela handlar om. Så längemåste vi minst kunna slåss. Sen har Nato fått fram så stora styrkor att hela företaget blir alltför osäkert för ." Jag vill fråga försvarsministern; Är inte detta direktmotstridiga uttalanden? Om vi ställer uttalandena i försvarskommitténsbetänkande - som vi alla känner till är det vår hnje som där beskrivs - motdetta'uttalande från en militär chef, vilket intryck ger det? Försvarsministerntalar ju om intryck i svaret. Ger inte detta ett intryck som direkt strider motde slutsatser som finns i försvarskommitténs betänkande? Det är detta som ärdet allvarliga. Jag vill alltså veta vad försvarsministern anser i det fallet. Det sägs i den sista delen av svaret att överbefälhavarenhar försäkrat att regeringens och försvarsledningens inställning är väl kändhos de militära myndigheterna. Det är en plattityd, det är klart att den är välkänd. Det behöver man över huvud taget inte ta upp. Men jag vill veta omförsvarsministern tar avstånd från sådana uttalanden som har gjorts i dennatidningsartikel. I så fall skall det framhållas för resp. militära myndigheteroch chefer. Här är det ju fråga om en hög militär chef. Tar försvarsministernavstånd från detta uttalande, eller kan militära chefer i fortsättningen gå utoch säga dylika saker utan att få ett påpekande av något slag? Jag tror att detär intressant för den svenska allmänheten att få veta det. 3Försvarsministern : Fru talman! refererartill försvarskommitténs uttalande när det gäller säkerhetspolitik och försvar.Jag vill först säga att jag inte har någon som helst invändning mot deskrivningar som föreligger i dessa avseenden. frågar mig om jag tar avstånd från detsom står i denna arfikel. Det framgår ju redan av mitt svar, ,att jag gör det. Men vi har också undersökt bakgrunden till den härtidningsartikeln. Det är ju så att rubriken och ingressen till denna artikelsom särskilt vänder sig mot, enligt officerarna ger enfelaktig bild av vad som framförs i intervjuerna nedom. Överbefälhavaren ochförsvarets högsta ledning tar avstånd också från den ensidiga och felaktigabild som artikeln ger av svenskt försvars planering. De i sammanhangetinblandade officerarna ställersig inte heller bakom rubriken, ingressen eller vissa delar av arfikeln, därförfattaren framför åsikter som får stå för hans räkning. De tar vidare avståndfrån den uppfattning som skulle kunna föranledas av det intryck som artikelnger om samarbete med NATO och om uthålligheten hos det svenska försvaret i eventuella angrepp. 4 (vpk): Jag konstaterar att försvarsministern intesvarade på min första fråga, nämligen om dessa uttalanden inte är direktmotstridiga, något som är oerhört viktigt. Man tar alltså avstånd från journalisten ochtidningsarfikeln. Men försvarsministern svarade inte själv på frågan om hanöppet och klart tar avstånd från detta uttalande. Man kan inte bara skylla påjournalisten, därför att han måste ju ha fått sina uppgifter någonstans. Det ärmycket behändigt att säga: Detta har vi aldrig sagt. Men en journalist skriverinte något som är gripet direkt ur fria luften, utan det finns naturligtvis ettsakligt skäl bakom, något som han hört någonstans. Jag träffade själv överbefälhavaren för i måndagsnär jag var på en debatt uppe i . Han sade samma sak, dvs. att maninte har den uppfattning som framgick av arfikeln. Men om man släpper ur sig sådana här uttalanden iintervjuer av olika slag, så att journalister får tillfälle att skriva om dem,måste det finnas en bakgrund. Det är vi alla medvetna om. Då skall man inte iförsta hand ta avstånd från vad journalisten har skrivit, utan man bör taavstånd från de myndigheter och andra som går ut och säger saker som är direktmotstridiga mot vad som är fastlagt för den svenska neutralitets- ochförsvarspolitiken. Det är det som är det viktiga. Det är mycket bekvämt att föra över ansvaret påjournalisten och säga att det han har skrivit har man aldrig sagt. Det harblivit litet för många sådana uttalanden i den svenskaförsvarsdebatten. Om innebörden i visst fall av den svenska neutralitetspolitiken Anf.5 Försvarsministern : Fru talman! frågar pånytt om jag tar avstånd. Jag tycker att det har framgått klart av vad jagtidigare har sagt, att jag tar avstånd från vad som står i den refereradeartikeln. Det gör jag i likhet med vad de officerare har gjort som blivitintervjuade i denna tidningsartikel. 6OSWALD (vpk): Det är tydligen ingen mening med att fortsättadenna debatt. Man för över hela ansvaret, som jag sade förut, på tidningen ochpå journalisten. Man är inte villig att ta upp sakfrågan. Man vill inte ta uppde bakomliggande orsakerna fill detta. Det är de facto så, vilket alla som harsysslat med dessa frågor känner till, att det alltid i militärledningen iSverige har funnits uppfattningen - jag har själv hört det vid otaligagenomgångar och föredragningar av generaler av olika slag -att vi skall hålla ut till dess NATO kan hinna komma till undsättning. Om innebörden i visst fall av den svenska neutralitetspolitiken , men kommer samma påståenden fram igen. Det är alltså inteägnat att skapa trovärdighet för den svenska försvars- och säkerhetspolitiken.Det är det som är det allvarliga, och det kommer man inte ifrån genom att taavstånd från journalisten och säga att officerarna inte har sagt dessa saker.Det kommer inte ur tomma intet - ingen rök utan eld, . 7 Försvarsministern : Fru talman!Oswald har säkert lagt märke till att det i uttalanden och på andrasätt har klargjorts av den att det inte förekommer någonsamverkan med någon försvarspakt. Vi har förklarat vårt land neutralt ochalliansfritt. Därav följer att kommer att försvara sig mot angrepp,från vilket håll det än kommer. 8OSWALD (vpk): Jag har ingen uppfattning som på något sättskiljer sig från försvarsministerns i den frågan, och jag känner tillregeringens uttalanden. Men det allvarliga i det här fallet är ju att dethandlar om uttalanden som är direkt motstridiga. Det borde föranleda regeringenoch dess ansvarige på det här området, dvs. försvarsministern, att på ettbestämt och klart sätt gå ut och säga att det har gjorts ett felaktigtuttalande av militärchefen och den militära myndigheten, i stället för atthålla dem om ryggen och skylla på journalisten. Det hjälper ju inte hur mångauttalanden regeringen än gör, om man inte är beredd att handla, när det från olikahåll sägs sådant som direkt strider mot den svenska officiella linjen. Det ärdetta det handlar om. Jagar angelägen om att säga att detinte är jag som har sagt att det som står i artiklarna är felaktigt, utan detär de intervjuade officerarna. Jag har ingen anledning att betvivla derasuppgifter. 10 (vpk): Det är tydligen så att i valet mellan attbetvivla en journalists uppgifter i en artikel och att betvivla en militärchefs uppgifter väljer försvarsministern att säga, att journalisten har gripitsina uppgifter ur luften och att den militära chefen inte har uttalat sig pådet sättet. Det är avslöjande för försvarsministern. 11 Försvarsministern : Fru talman!Det är kanske inte så stor mening med att fortsätta den här debatten, meneftersom det görs vissa glidningar här, är jag angelägen att betona attregeringens förtroende för överbefälhavaren och försvarsledningen är stort. 12OSWALD (vpk): Nr 50 Det är inte jag som glider i debatten. För glidningarna står helt den och hålletförsvarsministern och regeringen, när man inte är beredd att n kritisera uttalandena eller att ingripa och klart slå fastvad som gäller. skylleri stället på tidningsjournalisterna. Detta är allvarligt. Det kan vi q g,; fackliga konstatera och komma ihåg i fortsättningen. bland värnpliktiga Överläggningenvar härmed avslutad. 3§ Svar på fråga 1981/82:151 om den fackliga verksamheten bland värnpliktiga har frågat mig om jag villmedverka till att bidrag av allmänna medel inte utgår för att stimulerasoldatfacklig verksamhet. har ställt sin fråga medhänvisning till att Värnpliktiga arbetsgruppen erhållit bidrag frånsocialstyrelsens . Värnpliktiga arbetsgruppen består avnio personer som väljs vid den årliga värnpliktskonferensen, ellervärnpliktsriksdagen, som den också kallas. Gruppen skall på skilda sätt verkaför de värnpliktigas allmänna intressen och är administrativt ansluten till försvarsstaben.Bidrag för dess verksamhet anslås inom ramen för det ordinariebudgetarbetet och får disponeras enligt överbefälhavarens bestämmelser. Parallellt med de av riksdag och regering beslutadesamverkansformerna, av vilka Värnplikfiga arbetsgruppen är en del, har under desenaste åren på vissa håll vuxit fram s. k. värnpliktsfackliga föreningar.Dessa lokala "värnpliktsfack" har individuellt och frivilligtmedlemskap och har att verka under samma förutsättningar som övriga föreningari samhället. Bidrag av allmänna medel utgår ej för denna verksamhet. Regeringen har under innevarande år ställt 500 000 kr.till förfogande för att disponeras förinformationsinsatser kring alkohol och narkotika inom försvarsmakten. Regeringen föreskrev i sitt beslut att medlen skullefördelas i samråd med överbefälhavaren. för alkoholfrågor har av dessamedel beslutat bevilja Värnpliktiga arbetsgruppen . Enligt arbetsgruppens bidragsansökan skallsyftet vara att genom upplysning och diskussion bilda opinion mot droger ute pålandets förband samt att få i gång verksamhet ute i de lokala "soldatfacken". Överbefälhavarenuppger sig inte ha tecknat samråd på detta beslut. Information om och kamp mot droger är även inomförsvarsmakten en viktig verksamhet. Jag vill emellertid för min del deklareraatt anslag för sådan verksamhet bör kanaliseras genom befintliglinjeorganisation, t. ex. Om den fackliga verksamheten bland värnpliktiga överbefälhavaren,gärna efter hörande av och i samarbete med Värnpliktiga arbetsgruppen. Jag ser för min del ingen anledning att medverka till attbidrag av allmänna medel utgår för soldatfacklig verksamhet och förutsätter atthär nämnt bidrag används för antidrogverksamhet i enlighet med regeringensbeslut. 14 (): Jag ber att få tacka försvarsministern försvaret på min fråga. Jag har fäst mig vid ett par formuleringar i svaret. Jagdelar uppfattningen att försvaret är en av de viktigaste målgrupperna när detgäller information om droger, och det är inte mot detta jag har vänt mig i minfråga. Däremot konstaterar jag med förvåning att det samråd som skulle ha ägtrum med överbefälhavaren inte tycks ha ägt rum. Sedan säger försvarsministern att han förutsätter attnämnt bidrag används för antidrogverksamhet i enlighet med regeringens beslutoch att bidrag av allmänna medel inte utgår för soldatfacklig verksamhet. Dettabetraktar jag som en felaktig uppgift. 1 den ansökan som Värnpliktigaarbetsgruppen har sänt till och som jag citerat sägerman klart ut att det skall kopplas ihop just för att stimulera densoldatfackliga verksamheten. Det anser jag vara helt felaktigt. Jag hoppas att försvarsministern verkligen ser till inte får den här kopplingen när det gäller detta bidrag. Inte bara jag utanväldigt många inom försvaret - det gäller både befäl och värnpliktiga - ochbland allmänheten anser att soldatfacklig verksamhet inte har någonting med devärnpliktiga att göra. Värnplikten är nu en gång av den karaktären att det ären skyldighet -det är någonting som man över huvud taget inte har möjlighet attförhandla om. Jag anser f. ö., fru talman, att värnplikten inte bara är enskyldighet utan även en rättighet, även om en del upplever den som tvång. Om försvarsministern inte redan gjort det skulle jag viljauppmana honom att studera protokollet från värnpliktskonferensen i imars . Det förekom en lång rad inlägg från värnpliktiga, som reagerade emotdet förslag som förelåg om bildande av lokala soldatfack. Det gick så långt attdet blev en votering i slutomgången mellan ett kompromissförslag och förslagetom soldatfacklig verksamhet. Jag vill minnas att marginalen mellan de bådaförslagen var sju röster. Det fanns alltså en mycket stark opinion emot detta. Därför tycker jag att man från försvarsdepartementets sidabör engagera sig för att se till att de pengar man nu har fått för enupplysningskampanj mot droger- vilket jag tycker att det är bra att man fått -inte på något sätt kopplas till soldatfacklig verksamhet..Det är helt enkeltnågonting som upprör inte minst befälet inom försvaret. Jag har inte någon större anledning att gå i polemik med Per-OlofStrindberg i denna fråga. Vi tycks i stort sett ha samma Det som tydligen intefungerat här är samrådet med överbefälhavaren. måste nufaktiskt falla på att se till att de medel man beviljat används påavsett sätt. 16 (): Jag vill gärna tacka försvarsministern för detsenaste klara beskedet att han har i stort sett samma uppfattning som jag. Dettar jag till intäkt för ett antagande att detta inte kommer att upprepas. Om ifrågasatt rivning av Grati-hammars slott i Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på fråga 1981/82:154 om ifrågasatt rivning av Granhammars slott iKungsängen har frågat mig om jag villmedverka till att rivningsbeslutet beträffande Granhammar inhiberas i avvaktanpå beslut om den framtida försvarsorganisationen. Regeringen bemyndigade genom beslut i juni 1980fortifikationsförvaltningen att låta riva Granhammars slott vid I 1 iKungsängen. I beslutet ålades förvaltningen att före rivningen låta dokumenterabyggnaden och ta vara på värdefulla byggnadsdetaljer. Bakgrunden fill beslutetvar att det inte finns något behov av byggnaden för militära ändamål och attbyggnaden är i ett mycket dåligt skick. En restaurering av främstkulturhistoriska skäl skulle därför medföra orimliga kostnader för försvaret.Någon rivning har ännu inte kommit till stånd på grund av att arbetet meddokumentation m. m. inte helt slutförts. Bakgrunden till fråga är det förslag tillförsvarsmaktens framtida fredsorganisafion som överbefälhavaren har lagt framoch som innebär bl. a. att Fo 44 stab i förs över från K 1 till I 1och att även Kl:s verksamhet flyttas dit. anser attmöjligheterna att använda Granhammar vid ett genomförande av detta förslagskulle kunna komma i ett nytt läge. Enligt vad jag har inhämtat haröverbefälhavaren vid utarbetandet av sitt förslag inte räknat med att kunnautnyttja Granhammar som lokaler för den överflyttade verksamheten. Anledningentill detta är att kostnaderna för iståndsättning av samt för anpassningav lokalerna till den verksamhet som skulle flyttas över dit har bedömts bliorimligt höga, liksom de framtida drift- och underhållskostnaderna. Det harbedömts bli väsentligt billigare och även vara mer rationellt att tillgodoseeventuellt uppkommande behov av lokaler vid I 1 genom en mindre nybyggnad ianslutning till I l:s kasernetablissement. Om ifrågasatt rivning av Granhammars slott i Jag anser att överbefälhavarens bedömning är riktig. Frånde synpunkter jag har att företräda finns det därför inte något skäl att skjutaupp rivningen av Granhammar längre än vad som är nödvändigt för att genomföraden dokumentation m. m. som regeringen har ålagt fortifikationsförvaltningenatt utföra. Jag är sålunda inte beredd att medverka till den inhibering avrivningsbeslutet som önskar. 18 (): Jag ber att få tacka försvarsministern försvaret på min fråga. Av svaret framgår att försvarsministern inte är beredd attmedverka till en inhibering av rivningsbeslutet, och det är i varje fall ettklart besked, som det väl inte är särskilt mycket att göra åt. Jag beklagaremellertid att man inte har kunnat göra en ny bedömning av möjligheterna att hakvar det här . Jag har i och för sig respekt för att de kostnader somskulle uppkomma är stora, men jag tycker att det är synd att man inte kunnatfinna en lösning där man kunde kombinera militärt och civilt användande avGranhammars slott. Det har framgått av alla de resonemang som varit tidigareatt det skulle kunna finnas även ett civilt intresse, från föreningslivet ochkommunen, av att bevara . Svaret ger mig inget hopp om att försvarsministern skallmedverka till detta, och då får jag nöja mig med det. Det är inte mycket atttillägga i sammanhanget. Jag vill först säga att jag personligen harett stort intresse för kulturhistoriska byggnader, och det är därför intespeciellt glädjande för mig att behöva lämna det här svaret. Men som jag sagttidigare är det främst kostnadsskäl som orsakat detta svar. För att belysa frågan vill jag nämna attfortifikationsförvaltningen har gjort en uppskattning av kostnaderna för attrenovera hela utvändigt och för att renovera och ställa i ordning detvå lägsta våningsplanen - det skulle räcka för Fo-stabens och K l:s behov. Denuppskattning som man gjort omfattar också nya installafioner för värme, vattenm. Kostnaderna för dessa åtgärder uppskattas till ca 9 milj. kr. Mot detta får ställas att man beräknar kostnaden förrivning och uppförande av en eventuell tillbyggnad till högst 5 milj. kr. Detär alltså en skillnad på 4 milj. kr., som försvaret inte kan ta på sig. Jag vill emellertid också säga, att om någon annanspekulant - t. ex. en annan statlig myndighet eller kommun -skulle anmäla sig, är jag fortfarande beredd att närmare pröva frågan omöverlåtelse eller upplåtelse av byggnaden. 20LARS (): Till det sista som försvarsministern sadeskulle man kunna göra den kommentaren att det naturligtvis är synd att ärendethar kommit så långt att tiden inte är särskilt gynnsam för att ta nyakontakter. Det tycker jag är beklagligt. Beslutet om att riva kom, enligt vadförsvarsministern säger, . Det är alltså . Om manhade haft intresse från försvarets sida för att söka rädda , skulle manunder det här året ha kunnat ta kontakter med andra myndigheter för att se vadsom kunde göras -om det fanns andra intressenter som ville ställa upp. Jag tyckerdet är synd att man inte utnyttjat tiden för det. Jag vet inte vilken bedömning försvarsministern gör - omdet fortfarande finns tid för kontakter med andra myndigheter för att undersökahuruvida de kan gå in i en diskussion om användningen av . Om överföringen av långa varutransporter från järnvägtill landsväg 21 Försvarsministern : Fru talman!Tiden är knapp. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1981/82:167 om överföringen av långavarutransporter från järnväg till landsväg 22 Ekonomi- och budgetministern : Frutalman! har frågat mig om jag är beredd vidta åtgärder för attförhindra att statliga företag överför sina långa transporter från järnväg tilllandsväg. har hänvisat till uppgifter i massmedia om att Vin-& Spritcentralen allvarligt överväger en sådan åtgärd. Verksamheten i de statligaaktiebolagen skall i princip drivas på ett företagsekonomiskt lämpligt sätt.Detta gäller även de statliga monopolbolagen. Man bör därför enligt min meninginte föreskriva t. ex. att bolagen skall använda ett speciellt transportmedel.Jag är därför inte beredd att vidta några åtgärder i den riktningen. 23ELLA (): Jag tackar ekonomi- och budgetministern försvaret. Men tyvärr kan jag inte tillägga att jag är riktigt nöjd med det. Vin- & Spritcentralen har flera lager i vårt land, ochnu gäller det det lager som är beläget i . Där har man långtgångnaplaner på att låta långa varutransporter flyttas över från järnvägtill landsväg. Man motiverar detta med att man övergår till en ny lagerteknik ioch med att man genom tillbyggnad ökar produktionen. Detta innebär att ca sprit kommer att fraktas med långtradare på våra vägar. Omräknati järnvägsvagnar motsvarar detta 34 vagnar per dag i medeltal. Från början äranläggningen planerad för järnvägstransporter. Om överföringen av långa varutransporter från järnvägtill landsväg bekostadesjälv järnvägsbron fram till fabriken, då den byggdes för fem . har angiviten bestämd viljeinriktning om att långa transporter bör ske på järnväg ochkorta på landsväg. Detta har flera orsaker. Samhällsekonomiskt innebär ju enövergång till landsvägstransporter merkostnader, dels genom ökad oljeförbrukning,dels genom ökat slitage på våra vägar och dels genom försämrad miljö, såsomluftföroreningar och buller. De aviserade planerna har också skapat oro bland deanställda. Troligtvis kommer ingen att behöva gå, men omplaceringar kommer attbli nödvändiga. Med tanke på allt detta och på de uttalanden som hargjort, som jag nämnde, vid flera fillfällen, förvånar det mig något attekonomi- och budgetministern inte är intresserad av att se till att dessauttalanden efterlevs. Ekonomi- och budgetministern menar visserligen i sitt svaratt även ett statligt företag måste drivas på ett företagsekonomiskt sätt. Detär väl i och för sig riktigt, men det ena goda behöver ju inte förskjuta detandra. Vad gäller transportkostnaderna har jag vid samtal med projektledareninom Vin- & Spritcentralen fått betygat att grundofferten från SJ har varitmycket konkurrenskraftig. Genom den nya datorstyrda lagertekniken skulle detemellertid uppstå ökade kringkostnader vid hanteringen inom fabriksområdet, omman fortsätter med järnvägsfrakt. Dessa kringkostnader jämte vissainvesteringar skulle fördyra det hela med ett par miljoner. SJ:s trafikområdeschef i konstaterade vid minförfrågan att de praktiska problem som uppstår kan SJ lösa. Således borde detgå att lösa dem utan att lönsamheten för Vin- & Spritcentralen äventyrasoch utan att statligt företag kringgår uttalanden. 24 Ekonomi- och budgetministern : Frutalman! De riktlinjer som har fastlagt för trafikpolitiken gäller -det har jag naturligtvis inte på något vis tagit avstånd ifrån.