prot · G509154 · 1981-12-31 00:00:00 — Enfråga som reser sig är denna: Kommer inte, genom utförsäljningen till ,en resurs för stålindustri att gå om intet, när den inte utvecklas ivårt land? 52 IndustriministernNILS ÅSLING: Det förhåller sig faktiskt tvärtom. Enligt min uppfattning kommer man,genom aft man till utlandet nu lyckats sälja fillämpningsme-toden för en avprocesserna, att få ett bättre underlag för att gå vidare inom , aftbära utvecklingskostnaderna och vidare utforma processerna i fortsättningen. Detär alltså precis tvärtom mot vad här försöker beskriva. Enexport av svenskt kunnande är i och för sig lika god export som export avsvenska bilar eller vad det kan vara fråga om. Mankanske också bör ägna en tanke åt den arbetsfördelning som gäller här i landetmellan samhället och företagen. Regeringens ambition är att skapa ettutvecklingsvänhgt klimat, och det har skett och sker på olika sätt. Jag erinrari mitt svar om industrifonden och dess betydelse för projekt av den härkaraktären. Jag kan också erinra om MEFOS, metallurgiska forskningsstationen iLuleå, som har fillkommit och som har visat sig ytterligtvärdeftill i det här sammanhanget. Över huvud taget befinner vi oss i ett skededär vi investerar mer i svenskt näringsliv med avseende på forskning ochutveckling än någonsin fidigare. Men leveri samma förkrympta värld som , Om nya svenska råjärnsprocesser att döma av hans debatt med statsministern , där hansade att investeringarna i svenskt näringsliv har gått ned dramatiskt. Ja, omman enbart ser till investeringar i maskiner och byggnader. Men ser man dentotala bilden - investeringar också i forskning och utveckling och imarknadsinsatser - finner man att den svenska industrin väl har hålht uppe sininvesteringsnivå . Det har lett till bl. a. aft vi här i landethar fått fram tre nya råjärnsprocesser, som utvecklas sida vid sida. Det är samhället som svarar för basinvesteringarna iforskning och utveckling, men ansvaret för att kommersiellt applicerainnovationer och nya idéer måste ligga på företagen, som har att förverkligaidéerna i den reguljära driften. Därför är det självfallet företagen som måstegå in och investera i den nya tekniken. Man kan säga att konjunkturen och marknadssituationen förstålverk inte har gjort det möjhgt för svenska verk att ännu i någon störreomfattning och i full skala tillämpa den nya tekniken. Försök i halv skalaförekommer, som bekant. Detta har sin förklaring. I det stålföretag som statenäger till har arbetet naturligtvis dikterats av önskvärdheten att slå vaktom och de investeringar i metallurgi som redan finns gjorda där. Det ärgivetvis angeläget att först och främst använda investeringarna i de tvåmasugnar som finns i innan man börjar diskutera hur man skall engagerasig i nya processer. Jag vill alltså säga sammanfattningsvis att utvecklingenav de nya råjärnsprocesserna vittnar om aft svensk stålindustri, trots detbesvärliga läge den befinner sig i, har kvar sin vitalitet och sin dådkraft närdet gäller att satsa på nya tillverkningsprocesser. Det kommer säkert ocksåtill god nytta för den industriella utveckhngen här i landet, men innan man harmöjlighet att satsa på fullskaleanläggningar får vi verkligen hälsa medtillfredsställelse att man kan se fram emot ett genombrott internafionellt, somger oss värdefulla exporfinkomster och en bas aft gå vidare på i vårtutvecklingsarbete. 53LARS-OVE (vpk): Jag vet inte om jag skall taindustriministerns påstående att jag lever i samma förkrympta värld som OlofPalme som en komplimang eller inte. Det får vara hur det vill med det. De svenska industrunvesféringarna i maskiner och byggnaderhar minskat kraftigt - det erkände också - och, framför allt, ökatutomlands. Men det tycks inte en borgerlig regering ängslas ett dugg över. Ochdet är den strategin som man har anledning aft oroas över. Svenska teknologiskaframsteg kommer därmed att användas på annat sätt än till en utbyggd svenskhemmamarknad. Då frågar man sig: Kommer som ett litet land, som kan blihårt trängt av flera stora multinationella företag och sammanslutningar, attha någon teknologisk konkurrenskraft? När de stora jättarna tar hand om vårateknologiska landvinningar - ta detta som ett varningens ord -var står då vårstålindustri? Slår de ut den med våra egna vapen framöver? När detgäller ett stort framsteg som de här råjärnsprocesserna är detta den De skulleväl till varje pris ha använts i vårt land och samordnats med vår produktion.Då kanske infe försäljningen till hade varit aktuell. Om de kommit ikommersiellt bruk i kanske vi hade kunnat se an medtillförsikt. Då kanske vi hade haft ett svenskt stålföretag som vetat att detbehövt dessa processer och planerat för den framtiden. Men det ingår tydligeninte i regeringens polifik. Detkanske viktigaste som sägs är att man i nuvarande konjunkturläge inte haftmöjlighet att i full skala uppföra en sådan anläggning. Det tycker jag äruttryck för en oerhört kortsiktig politik. Vaddet handlar om är att staten skall gå in med forskningsmedel - och det har mangjort till viss del. Men när det verkliga klivet skall tas för attSverige skallkunna utnyttja de här kunskaperna är samhället inte med längre. Detta bordeleda till någon eftertanke för framtiden: Måste inte svensk kunskap samordnasså att den kan utnyttjas i ? Vi har inte någon hemmamarknad planeradför att ta emot det här. Det är det sorgliga resultatet av dé insatser som hargjorts av de kunniga tekniker och forskare som har tagit fram dessa processer. Omförordnande av lärare som saknar behörighet Överläggningenvar härmed avslutad. 11 § Svar på fråga1981/82:370 om förordnande av lärare som saknar behörighet har frågat mig om jag är beredd att ändraskolförordningen så att en obehörig lärare, som tjänstgjort , kanförordnas än en termin. Behörighetsregleringeni skolförordningen, liksom bestämmelserna om att den som saknar behörighet fårförordnas för längst en termin, motiveras givetvis av en strävan atttillförsäkra skolan så goda lärare som möjligt. Åandra sidan upplevs nuvarande sysfem ibland som mycket besvärande för de eleversom tvingas byta lärare under ett pågående läsår. Tilldetta kommer att underlaget för lärartjänster -bl. a.till följd av minskande elevantal - kan förväntas gå ned. Det får naturligtvistill följd en mer begränsad arbetsmarknad framför allt för dem som går ut frånlärarutbildningen, vilket kan ske såväl hösttermin som vårtermin. Detfinns alltså flera hänsyn att ta vid bedömningen av denna fråga. Jag delaremellerfid de bekymmer ger uttryck för. Frågan bereds f.n.inom i samband med den översyn av skolförordningen som pågårpå grund av ställningstagandena fill propositionen om den statligaskoladministrationen m. m. En lösning som därvid övervägs är att geskolstyrelserna möjlighet att på befintligt tjänstunderlag förordna obehörigalärare för högst ett läsår i stället för som , för högst en termin. Om förordnande av lärare som saknar behörighet 55MARGARETA (): Tack för svaret. Först några ord om bakgrundentill min fråga. hade man i landetshögsta andel obehöriga lärare-14 % på lågstadiet, på mellanstadiet och19,av ämneslärarna på högskolan och i gymnasiet. I var 484 eller av samtliga lärare igrundskolan icke behöriga. Det innebär att i den kommunen var var tredje elevpå låg- och mellanstadiet och samtliga elever på högstadiet undervisade helteller delvis av lärare utan behörighet. Förmodligen kommer det att dröja långtid innan alla lärartjänster i blir tillsatta med behöriga lärare. Detär nödvändigt att räkna med den verkligheten och anpassa regelsystemetdärefter. Vad händer när skolförvaltningen två gånger om årettvingas handlägga flera hundra formella förordnanden? Eleverna får inte vetavilken lärare de skall ha nästa termin. Lärarna vet inte om det är lönt aftplanera för mer än en termin. Och skolförvaltningen tvingas avsätta resursertill formella ansökningshandläggningar-resurser som skulle kunna användas tillaft ge stöd och hjälp åt en del obehöriga lärare. Och detta sker i en kommundär en stor andel av barnen och deras föräldrar har små ekonomiska och socialaresurser. har ansökt om regeringens tillstånd attunder en försöksperiod av få anställa en del av sina obehöriga lärare förhelt läsår. Regeringen har avslagit denna ansökan. Kommunen tvingas nu åter ini det omständliga och delvis meningslösa anställningsförfarande som blirföljden av stelbent tillämpade regler. Konsekvenserna får bäras av eleverna,föräldrarna, lärarna och skolförvaltningen i en kommun med många och svårasociala problem. Det blir en ond cirkel. Om regeringen har för avsikt att i stället ändraskolförordningen, måste jag få fråga: Hur snabbt kan detta ske? När kommer detbesked till länsskolnämnd och kommun? Kommer det möjligen före den här vårterminensslut? Det är oerhört angeläget aft elever och föräldrar, lärare ochskolförvalfningspersonal får besked snabbt. Ansökningsprövningarna tillhöstterminen pågår intensivt. Det är rimligt för alla parter att besked lämnasinnan denna vårtermin avslutas. Som jag har sagt kan man verkligenhysa förståelse för fråga. Inte sällan undrar föräldrar,skolledning, elever och lärarkolleger: kan inte denne utmärkte lärare,som har lyckats bra och som är ambitiös och engagerad men saknar fullständigaformella meriter, få stanna.kvar åtminstone läsåret ut? Men som MargaretaPalmqvist säkert också inser finns det situationer där nya och motstridandeaspekter konkretiseras och pockar på att bli medtagna i bedömningen. I ensituation där elevantalet minskar kan helt naturligt de fackligarepresentanterna ha sina intressen att bevaka. Djupast sett är frågan faktiskten förhandlingsfrå- ga, eftersom mångaintressen skall vägas samman. På när vi är klara med vårt förslag kan jag den ara att det blir omkring . 57 MARGARETAPALMQVIST (s): Visst finns det många aspekter på frågan. Eftersom jag har framställtden i form av en enkel fråga är tiden begränsad, och jag kan inte ta upp allaaspekterna. Givetvisär det ett viktigt förhållande att underlaget för lärartjänster minskar,eftersom skolklasser krymper. Jag tycker också att det är mycket angeläget attalla våra barn får lärare med behörighet, dvs. att alla lärare skall ha ettvisst mått av grundkunskaper inom sitt undervisningsområde. Just därför har bl.a. vi socialdemokrater i mofionerat om åtgärder som skulle kunnaunderlätta för s. k. obehöriga lärare att få del av vidareutbildning. MenBotkyrkas framställning om dispens från enferminsförordnande innebär inte attbehöriga sökande skall kunna hindras från att få arbete. Ett visst antaltjänster inom varje lärargrupp skulle alltid komma att annonseras ut. Menverkligheten ser ut så här när det gäller . Endast 24 sökandehade behörighet, varav bara 15 anställdes. De övriga valde anställning i annankommun. hade annonserat ut totalt mellan 700 och 800 lärartjänster. situationen är det angeläget att vara rädd om de s. k. obehöriga lärarnaoch inte förvärra en besvärlig skolsituafion genom stelbent byråkrati. Dåmotarbetas nämligen målet av de medel som var avsedda för att nå detsamma.Situationen i är ett exempel härpå. Därför har jag velat fästauppmärksamheten på möjligheterna att justera reglerna, så att de blir fill gagnäven då verkligheten ser ut som den gör i t. ex. den ifrågavarande kommunen. Omförordnande -av lärare som saknar behörighet Jag vill bara upplysa om att det fakfiskt förhållersig på det sättet att länsskolnämnden redan nu kan pröva om lärare skall fåtillsättas utan lediganmälan. Sedan vill jag understryka vad jag sade tidigare,nämligen detta aft olika hänsyn måste sammanvägas. Vid en sådan sammanvägningmåste också den aspekt som gör sig fill tolk för ha en visstyngd. 59 MARGARETAPALMQVIST (s): Jag vet att länsskolnämnden har denna möjlighet, men länsskolnämnden iStockholms län har avslagit kommuns begäran att få den här dispensen.Det har skett efter den behandling som ärendet fått i regeringen. Jagtycker aft det var bra att vi fick klart besked om att kommunen kan räkna medaft få veta hur förändringarna i skolförordningen kommer att se ut.Man är mycket angelägen om att få klarhet på denna punkt. Det kan dockkonstateras att beskedet inte kommer innan vårfermi- Om självstudier i gymnasieskolan Betyder detta att man inte i efterhand kanbesluta sig för aft fill nästa vårtermin, dvs. , avstå från aftutannonsera alla tjänster som blir tillsatta, eller måste man upprepautannonseringen och det nya tillämpas först ? Överläggningen var härmed avslutad. 12 §Svar på fråga 1981/82:389 om självstudier i gymnasieskolan Hans Nyhage har funnit att skolöverstyrelsenoch länsskol-nämnder enligt "fillförhtliga uppgifter" informerar omatt gymnasieskolorna är skyldiga att lägga ut självstudier på schemat. HansNyhage har därför frågat om jag anser att detta stämmer med beslut.Han har också frågat vilka åtgärder jag tänker vidta med anledning av detta. Efter kontakter med och ett urvallänsskolnämnder skulle jag kunna göra mitt svar mycket kort. De uppgifter HansNyhage fått är inte fillförlitiiga. Det finns, efter vad jag känner till, intenågon sådan information som talar om. I informations- och servicematerial omsjälvstudier talas redan i förordet om möjligheter till självstudier - heltenligt riksdagsbeslutet - och det betonas att materialets innehåll är attbetrakta som allmänna råd och inte bindande föreskrifter. Jag kan också upplysaom att och länsskolnämnderna haft två gemensamma konferenserom genomförandet av de sparåtgärder beslutat. Därvid haruppläggningen av informationen om åtgärderna diskuterats ingående. Jag har motdenna bakgrund ingen anledning att tro annat än att informationsinsatsernavarit samstämda inom hela den statliga skoladministrationen. 61 (): Eftersom Hans Nyhage tyvärr är förhindrad attvara här har det fallit på mig att fa emot svaret på hans fråga. Jag tackarskolministern för detta svar. När jag har läst det finner jag att här står faktisktuppgift mot uppgift. Frågan är ställd därför att det harkommit påstötningar från gymnasieskolor i olika delar av landet attskolöverstyrelsen och länsskolnämnder vid förfrågningar gett muntlig informationom att det föreligger skyldighet för gymnasieskolorna att införa självstudier iform av s. k. lärarlösa lektioner. Skolministern säger i svaret att de uppgifter Hans Nyhagefått inte är tillförlitliga. Jag vet inte vad skolministern har för krav på fillförlitlighet.Jag vet inte om ett justerat protokoll från ett sammanträde kan räknas som entillförlitlig källa, men det finns i alla fall exempel på att rektorer har gettuttryck åt uppfattningen att riksdagsbeslutet om självstudietid innnebär att sådanskall finnas i alla avslutningsklasser på gymnasieskolans teoretiska linjer. Jaghar också ett informationsmaterial från som har gått ut tillvissa gymnasieelever. I en ruta där kan man läsa: "Självstudier införs fr.o. m. " osv. Detverkar alltså som om innebörden av riksdagsbeslutet inte klart framgår av deninformation som ges. I utbildningsutskottets betänkande 1981/82:5 står på s. 9:"Självstudietimmarna bör kunna reduceras eller helt tas bort om skolornaså önskar." Jag anser att det är fullkomligt otvetydigt attriksdagsbeslutet inte innehåller något krav på att självstudietimmar skallförekomma i gymnasieskolan och att tolkningar i den riktningen strider emotbeslutet. Deninformation som ges från myndigheternas sida måste vara korrekt. Om det är såatt skolministerns svar nu är tillförlitligt är dét så mycket bättre förgymnasieskolornas del. Jag tackar ännu en gångför svaret. menar att det inte klart framgår av detinformationsmaterial som har gått ut vilken avsikten har varit medsjälvstudier. Hans Nyhage kallar sina uppgifter tillförlitiiga - att skolöverstyrelsenoch länsskolnämnder skulle ha ålagt gymnasieskolan självstudier som någotobhgatoriskt. Dethär, , är det material som har gått ut från skolöverstyrelsen.Vi har konstaterat att däri finns ingenting som ålägger någon skolasjälvstudier. Man pekar på detta som en möjlighet - på första sidan i förordet.Här står nu alltså uppgift mot uppgift, ty frågan gäller faktiskt vadskolöverstyrelsen och länsskolnämnder har gått ut med för information. Detgäller här det material som jag kallar tillförlitligt, och Hans Nyhage kallarsina uppgifter för tillförlitliga. Jag ifrågasätter naturligtvis inte HansNyhages tillförlitlighet, men eftersom jag har svart på vitt när det gällertillförlitligheten i det material som har utgått från SÖ, återstår logisktinget annat än att ifrågasätta tillförlitiigheten hos den källa som Hans Nyhagehämtat sina uppgifter från när det gäller informationen från länsskolnämnderoch skolöverstyrelse. En missuppfattning torde föreligga hos någon av deinblandade - det är den närmast till hands liggande förklaringen. Det protokollsom hänvisar fill var, om jag infe missuppfattat det, skrivet pådet lokala planet. Jagvill också tillägga att vi på departementet har undersökt inte bara deninformation som länsskolnämnderna har lämnat utan också formerna för den.Därvid har vi fått bekräftat att varken form eller innehåll i informationenrimligen skulle kunna vara föremål för missförstånd på ett sådant sätt att"möjligheter till" självstudier skulle kunna uppfattas som"nödvändigheten av" självstudier. Det skulle f. ö. förändra bildenav den debatt som förts om självstudieval på ett sådant sätt, att lärarfacketpå en skola inte skulle kunna underlåta att reagera. Om självstudier i gymnasieskolan Jag vill dessutom fillägga att vidmina många kontakter ute i landet även självstudierna har varit uppe tilldiskussion, men att den form av missuppfattning som det här rör sig om aldrighar kommit till uttryck. 63 (): Det är ju väsentligt att eventuellamissuppfattningar så fort som möjligt undanröjs. Frågan om självstudiefiden pågymnasieskolorna har verkhgen varit infekterad. Kan då denna frågestund iriksdagen bidra till att de missuppfattningar som förekommit undanröjs, är detdesto bättre. Jag vill instämma i det sista som BirgittaRydle sade, nämligen att det är nödvändigt aft sådana här missuppfattningarklaras ut. Jag har konstaterat att SÖ och länsskolnämnden inte har gått ut mednågot material där självstudier påbjuds. Man pekar i stället på sådana som enmöjhghet. Rörelsefriheten för den enskilda skolan är mycket stor.Tillåtelsen för den enskilda skolan att fillämpa självstudier måste f. ö.tilltala både Hans Nyhage och , som i ett annat sammahang,nämligen i en motion med Hans Nyhage som första namn framlagd med anledning avregeringens gymnasieproposition, uttalat följande: "De farhågor som yppatsgentemot vissa icke-lärarledda studier är överdrivna och mindre välunderbyggda. ---------------------------- Vi" - alltså Hans Nyhage m. fl. - " anser att självstudier i olikaformer bör utgörainslag i gymnasieskolans under\'isning. En sådan inriktning är inte baraekonomiskt utan också pedagogiskt motiverad." Hans Nyhage och har alltså fått sinaönskemål tillgodosedda, men som framhållits föreligger det inget tvång när detgäller självstudier. 65 (); Det var bra attskolministern tog upp den av oss väckta motionen, dels därför att jag står fastvid det som framhålls i den, nämligen att det är bra för eleverna att de harmöjlighet att öva sig i självstudier, dels därför att kommunerna måste hafrihet att själva bestämma om de vill ha lärarlösa lektioner eller inte.Avslutningsvis vill jag upplysa skolministern om att det var mycket just tackvare moderat medverkan som vi i utbildningsutskottets betänkande fick inpassusen om att självstudier helt skall kunna tas bort. I en mening är Hans Nyhages fråga bra,nämligen däri att den visar att missuppfattningar kan ligga nära till hands.Det som skett i detta fall är ett enstaka undantag - det måste det vara frågaom - och det är viktigt att misstaget undanröjs. Om det skulle ha förblivitouppklarat, skulle det ha vållat obehag för båda lärare och elever. Jag villockså tillägga att jag litar på att Hans Nyhage, som har fått motta så tillförlitligauppgifter som har lämnats i frågan, i sin tur också skall lämna sin sagesmandessa tillförlitliga uppgifter. Överläggningenvar härmed avslutad. 13§ Svar på fråga 1981/82:393 om en samordning av skattereglerna med den statligaenergipolitiken Anf.67 Ekonomi- och budgetministern : har frågat mig om jag är beredd aft vidta åtgärder så attinte reglerna för beskattning av jordbruksfastighet motverkar statsmakternasenergipolitiska strävanden. Enligt medges avdrag vidbyte av en oljepanna, medan en jordbrukare som går över till en alternativenergikälla, t. ex. en värmepump, enbart får åriiga värdeminskningsavdrag. Utgifterför anskaffande av driftbyggnader på en jordbruksfastighet dras av genom årligavärdeminskningsavdrag. Såvitt rör byggnadens mera varaktiga delar, t. ex.väggar, medges avdrag endast i form av årliga värdeminskningsavdrag. I fråga ommindre-varaktiga delar - dvs. sådana delar som är underkastade sådan förshtningatt de regelmässigt måste ersättas en eller under byggnadens.bestånd- medges avdrag dels i form av årliga värdeminskningsavdrag på det ursprungligaanskaffningsvärdet, dels genom avdrag för kostnad för ersättning avförslitna delar. Byts en sådan del, t. ex. en oljepanna, ut mot en energikällaav annat och dyrbarare slag, medges avdrag för utgiften för enlikvärdig panna, medan merutgiften får dras av genom årliga avskrivningar. PärGranstedts farhågor att skattereglerna missgynnar en övergång till exempelvisvärmepumpar synes därför vara ogrundade. Någon anledning att ändra de nuvarandereglerna förehgger enligt min mening inte. Anf.68 (): Jag ber att få tacka ekonomi- och budgetministern för svaret på minfråga. Bakgrundentill frågan är att det kommit till min kännedom praktiska fall -åtminstonenågot fall - där en person som velat gå över från oljeeldning till värmepumphar fått besked att det beskattningsmässigt kommer att fungera så, att byterhan till oljepanna får han avdrag för hela kostnaden, medan handäremot om han går över till värmepump bara får årliga värdeminskningsavdragför detta. Jaghar tittat htet grand i handlingarna och försökt se vad som gäller. Av detmaterial jag har kunnat få fram går det inte heller att få något klart besked omhur tolkningen skall göras när man går över från en uppvärmningsform till enannan, som kan uppfattas som en förbättring. Huvudprincipen är ju den attunderhållsåtgärder är någonting som man får avdrag för direkt, Omen samordning av skattereglerna med den statliga energipohtiken 4 protokoll 1981/82:154-155 Omviss momsbefrielse för periodisk skrift medan däremotförbättringsåtgärder skall medge avdrag genom årliga värdeminskningsavdrag. Detvar för att bringa klarhet i detta, där det tydligen finns en viss förvirring,som jag ställde frågan. Jag tycker att det svar jag har fått är positivt ochklargörande. Visserligen kan man hävda aft även med den tolkning som ekonomi-och budgetministern har givit missgynnas en värmepump jämfört med t. ex. en nyoljepanna. I fallet oljepanna får man alltså ett direkt avdrag för helakostnaden, medan man däremot när det gäller en värmepump eller enytjordvärmeanläggning inte får avdrag för den merinvestering som en sådananläggning innebär. Det önskvärda vore kanske att man kunde fullständigtlikabehandla de båda uppvärmningsformerna. Nuär det ändå så att det utgår förmånliga lån i vissa fall - om det är helt nyaenergikällor osv. - och det finns andra bidragsmöjligheter som gör aft detkanske kan vara motiverat att ändå ha det system som ekonomi- och budgetministernredogjorde för. Kvarstår att här tydligen föreligger ett informationsbehov. Tydligen har det inteträngt ut ordentligt på det lokala planet hur bestämmelserna skall fillämpas,och det lämnas tydligen felakfig informafion till enskilda. Det är ju ocksånegativt - det kan också motverka oljeersätfningen. Detta tycks vara något avett parallellfall till den förra frågedebatten, så fill vida att man lokaltinte rikfigt följer upp de intentioner som statsmakterna har slagit fast. Jaghoppas att den här frågedebatten skall kunna utgöra ett bidrag till attklargöra hur bestämmelserna skall tillämpas i praktiken. Överläggningenvar härmed avslutad.