prot · G509118 · 1981-12-31 00:00:00 — Idet läget blev till slut besluten i såväl konstitufionsutskott somjustitieutskott att man temporärt skall låta begreppet missaktning stå kvar mensamtidigt hemställa om att yttrandefrihetsutredningen på nytt skall få iuppgift att grubbla över vilket brottsrekvisit som skall finnas. Ett nyttförslag är således att vänta när yttrandefrihetsutredningen kommermed sitt slutbetänkande med förslag fill ny yttrandefrihetsgrundlag. Jaghar, fru talman, velat lämna dessa upplysningar med hänsyn till den allmännadebatt som förts i ärendet. Jag ber att få yrka bifalltill utskottets hemställan. 55 (): På några punkter vill jag instämma med . För det förstavill också jag fästa uppmärksamheten på de risker som kan finnas fördiskriminering och rasförföljelse i vårt land. Det gäller att vara uppmärksampå detta och gripa in . Fördet andra hävdar jag, liksom Berfil Fiskesjö, att en öppen debatt är enväsentlig del av demokrafin. Fördet tredje kan jag förena mig med Berfil Fiskesjö i uppfattningen att det måsteske en avvägning mellan skydd och öppenhet i frågor av denna art. Sedanvill jag gärna uttrycka den tillfredsställelse man känner när man som motionärfår framgång. Vid förra motionerade vi om att även invandrare iallmänhet skulle komma i åtnjutande av skyddet enligt 7 kap. 4 §tryckfrihetsförordningen. Denna motion är nu tillgodosedd och bifalls avriksdagen om , efter den deklarafion som har gjort. Menvi väckte också en mofion med anledning av den proposifion som i denförutnämnda delen kommer att bifallas, liksom motionen. Vi föreslog att manskall ha kvar ordet "missaktning" och att det inte nu skall bytas utmot ordet "förakt" som brottsrekvisit. Även på denna punkt harmofionen vunnit framgång. BertilFiskesjö argumenterade sedan för propositionens förslag på denna punkt, ettförslag som han inte biträder i yrkandet. För min del får jag väldärför något argumentera för det utskottsbetänkande som och jagstår för tillsammans med övriga utskottsledamöter. Ordetförakt är, såvitt jag förstår, ett svagare ord än ordet missaktning. Åtminstonehar det uppfattats på det sättet. I detta fall betyder det mycket hur manuppfattar ett begrepp, och framför allt hur man uppfattar det iinvandrarkretsar. Under den allmänna diskussionen i den här frågan har man idessa kretsar kommit åter till att det skulle innebära en försvagning, om manbytte ut ordet missaktning mot ordet förakt, samfidigt som man utsträckte denkrets som skulle inneslutas i skyddsbestämmelsen. 5Riksdagens protokoll 1981/82:118-119 Det ligger mycket i detta. För egendel skulle jag tro att det vore bättre att ha något annat, något tredje ord,men detta är ett så känsligt kapitel att man inte skall improvisera enlagstiftning på området. Därför har jag inte lagt fram något förslag i denriktningen. Men byter man ut ordet , kommer det nog att uppfattas på ett sättsom inte är riktigt. Det skapar oklarhet att nu åstadkomma en sådan förändring. Det är inte bara trycket från justitieutskottet som hargjort att jag kommit fram till min ståndpunkt. Den har sin grund i att jagtycker att ordet förakt inte skall införas här, utan man skall finna någotannat uttryck. Vi begär ju också en utredning, och man får se vad den kommerframtill. På den punkten vill jag inte binda mig . Därmed, fru talman, kommer jag fram till den fjärde punktdär jag kan förena mig med Berfil Fiskesjö. Liksom han yrkar jag bifall tillutskottets hemställan. 56BERTIL (); Jag har inte räknat de punkter där jag är ensemed herrarna . Jag konstaterar bara attefter vad de sagt har jag egentligen inte så förfärligt mycket att tillägga. Jag skall kanske säga, efter den litet semanfiskadiskussionen om innebörden av ordet missaktning resp. ordet förakt, att jag harmotsatt uppfattning mot . Jag tror att orden är tämligenlikvärdiga. Går man till synonymordböcker finner man att när det gäller ordetförakt är missaktning den först valda synonymen, och slår man upp ordetmissaktning finner man att förakt står som första synonym, så det är tämligenlikgiltigt. Som framgår av de föreliggande handlingarna delarjustitieutskottet uppfattning att när vi nu rimligenkan ena oss om att genomföra den angelägna delen, nämligen den som gällerutvidgning av kretsen av skyddsvärda grupper, kan vi t. v. lämna den andradelen till utredning, dvs. frågan om brottsbeskrivningens utformning, som förresten kom till i ett tämligen sent skede av lagstiftningsärendet. Vi har ijustitieutskottets betänkande sagt att vi har förståelse för tanken att ta bortordet missaktning ur lagrummet. Missaktning är, säger vi, en ganska vagbestämning, och användningen av det begreppet kan ge upphov till en oklarhet omrättsläget som inte är önskvärd. Därför, fru talman, föreslår jag attbiträda justitieutskottets hemställan i denna del. Men tanke på att jag har ett förflutet i ärendet - jagdeltog i den debatt vi hade 1970, när lagstiftningen fick sin nuvarandeutformning - har jag i ett särskilt yttrande anlagt vissa synpunkter pålösningar som bör övervägas i det fortsatta utredningsarbetet. Liksom HildingJohansson är jag inte på något sätt benhård när det gäller vilken lösning somkan vara den riktiga. Jag skall inte förlänga debatten genom att läsa upp vadjag skrivit i mitt särskilda yrkande, utan jag nöjer mig med att hänvisa tilldet. Anf.57 (vpk): Regeringens proposifion 1981/82:58 om ändring i tryckfrihetsförordningenoch om hets mot folkgrupp har framlagts med anledning av detförslag till åtgärder som diskrimineringsutredningen har presenterat efterslutfört arbete. Syftet med diskrimineringsutredningens arbete var bl. a. attundersöka möjligheterna att föreslå en lagändring, innebärande en skärpning avlagen, så att skyddet för invandrare mot olika yttringar av diskriminering,hets och invandrarfientlighet förstärks. Ett sådant förslag fill lagändring somförstärker skyddet för invandrarna är helt nödvändigt enligt vår uppfattning,med tanke på den omfattande aktivitet som bedrivs av vissa nazistiska ochfascistiska grupper, som i den ekonomiska krisens och arbetslöshetens spårförsöker underblåsa rasistiska och invand-rarfientliga fördomar. Ävenom proposifionens syfte var att lägga fram förslag som stärker skyddet förinvandrare mot diskriminerande behandUng, innehöll proposi-fionen förslag tilllagändring som skulle kunna ha en motsatt effekt. Jag syftar på propositionensförslag att byta uttrycket missaktning mot ordet förakt. Nukan man med fillfredsställelse konstatera att utskottet har fillstyrkt våramotionsförslag och genom att avstyrka propositionens förslag har intagitståndpunkten att uttrycket missaktning fortfarande skall finnas kvar ilagstiftningen. Men det gör man som man säger: "Utskottet villhärvid särskilt fästa uppmärksamheten på första lagutskottets uttalande attbegreppet missaktning måste tolkas med viss försikfighet och att det inte bordeinnefatta alla uttalanden av nedsättande eller förnedrande natur utan att förstraffbarhet borde krävas att uttalandet fullt klart överskrider gränsen för ensaklig och vederhäftig diskussion rörande folkgruppen i fråga." Vidare kanman läsa i betänkande att konsfitutionsutskottet"instämde i första lagutskottets uttalanden samt erinrade om att det förstraffbarhet alltid krävs uppsåt att missakta folkgruppen som sådan och atttryckfrihetsförordningen utgick från grundsatsen att i tvivelsmål hellre friaän fälla". När man läser konsfitutionsutskottets uttalande kan detta tolkas somatt uttrycket missaktning i den nuvarande lagstiftningen innebär en vissskärpning av tillämpningen av lagen, så att tryckfriheten kan vara i fara. Jagvill fästa utskottsledamöternas uppmärksamhet på det faktum att så inte alls ärfallet. Med den nuvarande lydelsen av lagen, där ordet missaktning ärbrottsbeskrivande, kan en organisation som är känd som förespråkare förrasistiska idéer uttrycka sig så här: "åt svenskarna eller vill duatt invandrade negrer, mongoler, zigenare och judar skall bli herrar i vårtkära fosterland. Det var tysta knegande svenskar som gjorde till vaddet är : Låt det även i fortsättningen bli svenskar som bor här. Stoppa invandringen - slå vakt om vår nordiska ras, stoppa denfria aborten, som mördar svenskarna innan de föds, stoppa importen av färgadeadoptivbarn." En organisation kan alltså uttrycka sig på det viset -och en åklagare finner att det inte innebär den missaktning som lagrådet talarom! Förbud mot spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Jag har inget yrkande i ärendet, men jag villefästa utskottets uppmärksamhet också på detta faktum. Överläggningen var härmed avslutad. betänkande24 Utskottets hemställan bifölls. betänkande 41Utskottets hemställan bifölls. 9 § Förbud mot spridning av bekämpningsmedel överskogsmark Föredrogs jordbruksutskottets betänkande 1981/82:22 omförbud mot spridning av bekämpningsmedel över skogsmark (prop. 1981/82:91). 58SVANTE (): Jag måste säga att jag förstår dem somförvånats över de olika turerna i regeringens och handläggning avfrågan om skogsbe-sprutningar. Vi socialdemokrater har i våra partimotioner imiljöfrågorna år pekat på de risker som kan vara förknippade med densamlade effekten av en ökad användning av kemikalier i hemmen, i arbetslivetoch i naturen. Den spridning av kemiska bekämpningsmedel som förekommit iskogsbruket har visserligen inte på långa vägar varit av samma omfattning somexempelvis den som sker i jordbruket. Skall vi emellertid kunna komma åtriskerna med de samlade effekterna av kemikalieanvändningen, måste vi på varjeområde göra vad som är möjligt. Partipolitisk enighet har också rått om stor effektivitetnär det gäller lövslybekämpningen med kemiska medel. Denna enighet kom bl. a.till uttryck vid antagandet av nu gällande skogsvårdslag. I detta sammanhang föreslog vi socialdemokrater attkommunerna skulle ha möjlighet att säga nej till skogsbesprutningar inom sådanaområden där denna metod för lövslybekämpning från allmänna miljövårdssynpunkterkunde bedömas vara olämplig. I det betänkande om lövslybekämpning som avgavs av denutredning som har till uppdrag att se över kemikalieanvändningen i jord- ochskogsbruket enades , , ochsocialdemokraternas företrädare om ett förslag som i princip tog fasta på detankegångar om kommunernas roll i sammanhanget som framfördes i densocialdemokratiska mofionen . Kommittéförslaget fick ett starkt stöd iremissbehandlingen. Jordbruksministern förkastade emellertid förslaget i denproposition han förelade . Han förordade i stället ett principielltförbud för användande av kemiska bekämpningsmedel, med möjHgheter filldispenser. Utredningensförslag innebar att kommunerna skulle få undanta vissa områden från besprutningoch att utanför dessa områden skulle krävas tillstånd för att få sprida kemiskamedel. Stor restrikfivitet skulle iakttas vid beviljandet av sådana tillstånd. Regeringensförslag innebar en centralisering av besluten fill länsstyrelserna medmöjligheter för skogsägarna att söka dispens från förbudet utan att kommunernahade haft tillfälle att i förväg utpeka vilka områden som borde undantas frånbesprutning. Kvarstod dock enigheten om restrikfiviteten. Från socialdemokratins sida gjorde viden bedömningen att om enighet rådde om målet, borde vi inte behöva få en parfipolitiskstrid om tekniken för att nå detta mål. Viföreslog därför en kompromiss mellan regeringens förslag och utredningens, ivilken vi förenade regeringens principiella förbud med utredningens krav påkommunernas starka ställning i sammanhanget. Riksdagenbeslutade i enlighet med det socialdemokratiskaförslaget och begärde att regeringen skulle utarbeta lagtext enligt deprinciper detta förslag byggde på. Regeringen har emellerfid vägrat efterkommariksdagens beslut. Den konsfitutionella sidan av denna vägran får diskuteras iannat sammanhang. Efteren ny omgång med regeringsproposition och mofioner har nu attbehandla ett betänkande från jordbruksutskottet där representanterna för denborgerliga majoriteten förenats om ett förslag som enligt vår uppfattningkommer att lämna såväl skogsbruket som miljövården i fullständig ovisshet omvad som skall hända på besprutningsfronten . Utskottsmajoritetenställer i sitt förslag inför uppgiften att pröva dels omskogsmark, för vilken dispens för besprutning söks, är av liten betydelse förfriluftslivets, naturvårdens och den lokala befolkningens trivsel, delshuruvida kemisk lövslybekämpning är till stor nytta för den sökande skogsägarenoch samhället och om kostnaden för noggrant utförd röjning ärväsentligt högre än kostnaden för kemisk lövslybekämpning. Vidbestämning av vad som skall anses vara väsenthgt högre kostnad bör hänsynenligt utskottsmajoritetens mening tas till skogsbrukets olika lönsamhet iskilda delar av landet. Länsstyrelserna skall eftersträva enlikformig tillämpning av dispensreglerna. Kommunerna skall ha besvärsrätt. Jagsäger uppriktigt; Arma länsstyrelser! Majoritetens förslag kommer, förutom denovisshet som det innebär, att skapa ett administrativt krångelav sällan skådat slag. Innebörden av förslaget är dessutom - för att citeraSkogarbetareförbundets ordförande från en diskussion under skogsveckan - att vifår en tillståndslag i stället för en förbudslag. Alla vet ju nämligen att detallfid är dyrare att bekämpa lövsly manuellt än med kemiska medel. Motdetta förslag ställer vi socialdemokrater en ordning som innebär att kommuneninom ramen för den fysiska planeringen får ange vilka områden Förbudmot spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Förbudmot spridning av bekämpningsmedel över skogsmark som skall undantas frånbesprutning. Inom dessa områden skall totalt förbud mot spridning avbekämpningsmedel för bekämpning av lövsly gälla. Den långsiktiga plan där dettaanges skall fastställas av kommunfullmäktige. Kommunfullmäktiges beslut börinte kunna överklagas till annan instans. Enda överklagningsmöjligheten börvara s. k. kommunalbesvär. Förde övriga skogsområdena inom en kommun som inte kommer att omfattas avtotalförbudet bör ett generellt förbud för lövslybekämpningen gälla. Från dettagenerella förbud skall dispens kunna lämnas. Ansökan om dispens skall ingestill som har att avgöra om dispens skall beviljas eller ej. Föratt dispens skall kunna lämnas bör gälla dels att lövslybekämpningen ärnödvändig för att skogsvårdslagens krav i fråga om tryggandet av skogensåterväxt skall uppfyllas, dels att omständigheterna är sådana att mekaniskröjning inte rimligen kan komma i fråga. Arbetarskyddsskäl kan exempelvis ivissa fall tala mot sådan röjning. Vad som är rimligt från skogsvårdssynpunktfår bestämmas på grundval av en samlad bedömning av alla för det enskildafallet betydelsefulla omständigheter. Det gäller bl. a. det geografiska läget,skogsmarkens beskaffenhet, beståndssammansättning, terrängförhållanden samttillgång på arbetskraft som kan utföra röjning med mekaniska metoder. Om såbegärs bör, för att den långsiktiga planeringen inom skogsbruket skallunderlättas, dispensansökan kunna prövas i samband med att anmälan omslutawerkning inges. Meddet angivna systemet möjliggörs en betydligt bättre och säkrare planering såvälför skogsbruket som för miljö- och rekreationsfrågorna. Skogsbruket kommer,genom att totalförbud för bekämpningsmedelsanvändning kommer att råda inom deav kommunerna utpekade områdena, att kunna planeras mera långsiktigt och medstörre säkerhet för den arbetskraft man behöver använda vid den mekaniskaröjningen. De ekonomiska konsekvenser som av naturliga skäl uppstår för denskogsägare som måste använda mekanisk röjning menar vi skall utjämnas inom ramenför det avgifts- och stödsystem som vi i annat sammanhang har förordat somstyrmedel för att inom skogsbruket främja en aktivare skogsvård och en tillsådan skogsvård anpassad avverkning. Jag yrkar bifall till den socialdemokratiska reservation som är fogadvid utskottets betänkande. 59 (vpk): Den här frågan har blivit som ett tiotusenmeterslopp på skridskor - detär åtskilliga rundor innan man kommer till mål. Vid den förra behandlingen avdetta ärende i kammaren var de borgerliga partierna splittrade. har manslutit sig samman: Närnu regeringsparfiernas utskottsledamöter i vanlig ordning har gjort knäfall förmoderaternas synpunkter; är det kanske i förhoppningen att nu är den här fråganlöst. Jag har en bestämd känsla av att så inte är fallet. Anledningen tilldenna min misstro är det enkla faktum att människorna inte kan se någrahållbara motiv för att använda dessa kemiska metoder i Man ser detsom ett onaturligt handlande i vår natur. Därför kommer de åtgärder som nuvidtas inte att lugna opinionen, och motståndet mot användandet av kemiskamedel kommer inte att upphöra. Nihar kanske lyckats skapa en frist som sträcker sig över , men detkommer förhoppningsvis även ett liv efter detta. Några kommer säkert att minnasde utfästelser som gjordes valrörelse, men ni kanske förtröstar påatt det är så många löften som svikits , så vad som sades då i dennafråga även skall ha glömts. Idet lagförslag som utskottet lagt vidhåller man att förbudet inte avser metoderdär enskilda trädstammar behandlas med bekämpningsmedel. Det är anmärkningsvärtatt utskottsmajoriteten med ett sådant lättsinne ser på en arbetsmiljöfråga.Här är det alltså tänkt vara fritt fram för att skogsarbetarna med manuellametoder skall sprida dessa medel. Detta är ju det absolut sämsta alternafivet,eftersom arbetarna i mer eller mindre omfattning kommer i kontakt med dekemiska medlen. Kanman tyda utskottsmajoritetens inställning som så, att det inte är så viktigtmed skogsarbetarnas väl och ve? Manhar i utskottsförslaget plockat bort att skall ta stor hänsyn tillkommunens bedömning. Vidare har man i utskottets förslag infört attlänsstyrelsen får medge undantag från förbudet, om återväxt av skog inte på ettekonomiskt godtagbart sätt kan tillgodoses genom röjning med mekaniska metoder. Pådessa två avsnitt har alltså mitten fått vika sig för -ordningen äralltså återställd. Resultatet av detta blir en ännu mer urvattnad förbudslag.Det kommer i stort sett bara bli namnet förbud, annars synes det bli fritt framför giftanvändningen. Vårtparti har inte bytt ståndpunkt som den härfrågan varit aktuell. Därför upprepar vi vårt förslag om ett generellt förbud.Lagförslaget finns i vår motion 2151, vilken jag härmed vill yrka bifall fill. Detär inte länge sedan vi diskuterade frågan om de kemiska medlen i skogsbruket,och argumenten börjar bli väl kända. Av den anledningen finner jag det intenödvändigt att upprepa allt vad vi -har anfört i den här fråganfrån denna talarstol. Men följande vill jag ändå få noterat till protokollet. Vianser det vara möjligt att bedriva skogsbruk utan att använda kemiska medel.När det gäller problemet med lövsly beror detta i hög grad på hur skogsbruketbedrivs. Merkostnaden för att ersätta den kemiska bekämpningen med manuellametoder beror också på vilken utgångspunkt man har vid bedömningen avkostnaderna. Rent företagsekonomiskt är det givetvis så, att metoderblir dyrare än användandet av kemiska medel. Räknar man däremotsamhällsekonomiskt, kommer merkostnaden att bli en försvinnande liten del i destora kostnader som uppstår på grund av att människor tvingas gå arbetslösa. Nukan man också genom förebyggande åtgärder begränsa lövslyproblemet. Man kanäven genom förenklade metoder nedbringa kostnaderna. Men här som iandra samman- Förbudmot spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Förbudmot spridning av bekämpningsmedel över skogsmark häng följer man minstamotståndets lag, och då kommer de kemiska medlen in i bilden. används stora mängder kemiska medel i vårt samhälle. Strävan måste väl varaatt på alla möjliga sätt försöka minska denna användning och, där det ärmöjligt, att helt upphöra med användningen. Helti linje med detta förespråkar vi att den kemiska lövslybekämpningen iskogsbruket förbjuds och att detta bör vara ett generellt förbud utandispensmöjligheter. I det här betänkandet behandlas också ett yrkande i en annan motionfrån vårt parti, nämligen motion 1044. Det nu aktuella yrkandet ingår i enmiljömotion, där olika synpunkter framförs rörande miljövården. Här föreslåsatt det provisoriska förbudet för spridande av bekämpningsmedel över skogsmarkutvidgas till att gälla även för parker och enskilda trädgårdar. Härvill jag nämna att mängden bekämpningsmedel som används bl. a. i enskildaträdgårdar är större än vad som används i skogsbruket. Man kanockså misstänka att hanteringen och spridningssättet inte är det bästa, att desom använder dessa medel utsätter sig och andra för stora risker. Även denkemiska bekämpningen i parker och övriga grönområden bör kunna ersättas medandra metoder. Nuhar ju läget förändrats, eftersom utskottsbehandlingen resulterat i förslagfill ett långsiktigt beslut vad gäller skogsbruket. Vi har inte heller någotlagförslag bifogat fill vårt yrkande. Av den anledningen yrkar jag inte bifalltill motion 1044. Vi får därför återkomma fill den här frågan. Avslutningsvisvill jag ställa en fråga till jordbruksutskottets ordförande. har vid uppvaktning inför utskottet framhållit angelägenheten avatt kommande lagstiftning om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark inteutformas så, att den leder till försämrade förhållanden för samerna ochrennäringen. Somsvar på detta skriver utskottet: "har utfärdat särskilda föreskrifter för att skydda samernas intressen. Sålunda får som regel spridning av bekämpningsmedel från luften över områden där renskötsel får bedrivas enligt rennäringslagen (1971:437) inte ske utan tillstånd av produktkontrollnämnden. Utskottetfår i anslutning härtill framhålla att den prövning av dispensärenden genom länsstyrelsensförsorg som utskottet i det föregående förordat givetvis måste ske medbeaktande i förekommande fall av de särskilda bestämmelser som utfärdats tillskydd för samernas intressen." Enligtvad jag erfarit har ett förslag från produktkontrollnämnden, därman föreslår att dessa särskilda föreskrifter skall slopas, utsänts för någonsorts remiss. Har utskottets ordförande någon kännedom om detta förslag och vadsom är anledningen till det? Om nu dessa särskilda föreskrifter slopas, vilkengaranti kan man då få av utskottets försäkran om att samernas intressen skallbeaktas och skyddas i detta sammanhang? Ett klart och entydigtsvar bör här lämnas till protokollet. 60 (): Den här frågan är ju svår och har, som anförts tidigare i debatten,behandlats i flera olika varv. Jag vågar säga att jordbruksutskottetsmajoritets förslag till riksdagsbeslut är en balanserad lösning, som tar rimlighänsyn till alla de olika komplicerade problemen. Jag tror också att förslagetär sakligt starkt. Jagblir mycket förvånad när jag hör de tolkningar som görs av både SvanteLundkvist och . De har faktiskt ingen motsvarighet iskrivningarna i utskottsbetänkandet. Därför kan jag efter de bedömningar somdessa båda talare har gjort bara svara, att jag verkligen hoppas att demyndigheter som skall hantera den här frågan i fortsättningen läser exakt vadsom skrivs i utskottsbetänkandet och inte vad som i dessa anföranden påstås attdet anförs i detsamma. SvanteLundkvist svävar ju fritt i luften när han talar om att det var ett starktremisstöd för det ursprungliga utredningsförslaget. Det förhåller sig inte pådet sättet. ansåg att det förslaget innebar att kommunernaskulle få axla ett utrednings-, planerings- och informationsansvar, varsomfattning var svår att överblicka. Flera remissinstanser uttryckte sin oro föratt den föreslagna ordningen skulle leda till att kommunerna kom att bedömaskogsmarkens känslighet från friluftslivs- och miljösynpunkt på olika sätt. Detär fakta som utskottsmajoriteten inte kan bortse ifrån, och därför har vi lagtdem till grund för vårt förslag. Vihar alltså ansett att denna kritik var befogad, och därför har vi också bestämtoss för att prövning bör kunna ske i fråga om dispens. Denna prövning varenligt jordbruksministerns mening bäst skickad att göra, och dethar utskottsmajoriteten också ansett. Vi vill också erinra om att länsstyrelsensnaturvårdsenhet representerar en inte obetydlig sakkunskap i dessa frågor.