prot · G50959 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:59 Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen. 1 § Meddelande om svar på interpellation 1981/82:94 Jag hade för avsiktatt besvara en interpellation av om åtgärder för attminska arbetslösheten bland invandrarungdom. Då interpellanten är förhindradatt närvara i kammaren, avser jag att besvara interpellationen den 1februari. 2 §Svar på interpellation 1981/82:86 om riksyrkesskolorna har frågat mig dels om jag ärberedd att verka för att 16- och 17-åringar får plats i riksyrkesskolorna, delsav vilka skäl riksyrkesskolorna bör omvandlas till AMU-filialer. Riksyrkesskolorna bildades , när dedåvarande yrkesskolorna ännu var dåligt utbyggda. Riksyrkesskolorna skullebereda yrkesutbildning åt arbetslösa ungdomar i åldern som inte kundefå utbildning på hemorten, antingen därför att utbildningsmöjligheter påhemorten saknades eller därför att ungdomarna på grund av svaga betyg inte komin i yrkesskolan. Frånbörjan rekryterades också eleverna från hela landet. I samband med att överstyrelsen för yrkesutbildninginförlivades med uttalade att de sjuriksyrkesskolorna borde drivas i oförändrad form, menatt sådan nybörjarutbildning i princip borde föras över till den ordinarieyrkesskolan. I takt med den nya gymnasieskolans utbyggnad ochutveckling förändrades emellertid rekryteringen av elever tillriksyrkesskolorna. utbildningvid dessa skolor minskade totalt sett, och eleverna kom i stor utsträckningfrån de kringliggande kommunerna. I vissa fall uppstod svårigheter attrekrytera elever till närbelägna gymnasieskolor. Tre av de sju skolornaavvecklades . Efter en uppföljningsundersökning och bedömning av detframtida behovet av riksyrkesskolorna uppdrogs åt den då nyligentillsatta gymnasieutredningen att pröva frågan om de fyra kvarvarande riksyrkesskolornasframtid i samband med frågan om den framtida gymnasieutbildningen. har skolstyrelserna genom beslut omny läroplan för ålagts ett övergripande uppföljningsansvar för allaungdomar som lämnar . Vidare har genom beslut om, den s.k. ungdomspropositionen fr. o. m. /81 givit gymnasieskolan utökaderesurser att erbjuda yrkesutbildning av olika slag. Antalet intagningsplatserpå yrkesinriktade linjer och specialkurser har utökats, och statsbidragen förinbyggd utbildning och gymnasial lärlingsutbildning har förbättrats.Gymnasieskolan har dessutom möjlighet att erbjuda introduktionsprogram ochyrkesintroduktion till ungdomar som är osäkra om sitt yrkesval. Genom dessaåtgärder har gränsdragningen för ansvaret och uppgiften att ge ungdomar under18 är yrkesutbildning mellan å ena sidan kommunerna genom gymnasieskolan och åandra sidan arbetsmarknadsmyndigheterna fått en klarare markering. Yrkesutbildningen vid riksyrkesskolorna är emellertid enform av arbetsmarknadsutbildning och bör därför i princip inte längre beviljasför ungdomar . Som framhåller i interpellationen är denövervägande delen av eleverna under . En kartläggning av elevmaterialetvid riksyrkesskolan som har genomfört visar också attövervägande delen av eleverna vid resp. skola hör hemma i det län där skolan ärbelägen. Därtill kommer att många är bosatta i skolkommunen eller angränsandekommuner. Man kan således inte göra gällande att de motiv somen gång låg till grund för att starta skolorna finns kvar. , som framlagt sitt betänkandeEn reformerad gymnasieskola, har varit underrättad om AMS och SÖ:s planer attomvandla riksyrkesskolorna till filialer till AMU-centra. Utredningen har inteheller något att invända mot AMS beslut att avveckla skolorna i dess nuvarandeform. Detta beslut innebär att riksyrkesskolornas elever ges tillfälle attfullfölja sina utbildningar och att nya elever tas in allteftersom vakanseruppstår, enligt bestämmelser som gäller för arbetsmarknadsutbildningen iövrigt. Ungdomar kommer således att tas in iarbetsmarknadsutbildning på oförändrade villkor. 3 INGA (vpk); Jag skall be att få tacka för svaret. Menegentligen tycker jag inte att jag har fått svar på ett riktigt sätt. Det sägerjag inte för att vara elak. Jag tycker att svaret är statiskt och ett tomtkonstaterande. Jag vet motiven bakom beslutet att göra om riksyrkesskolornatill AMU-filialer, och jag vet också att ungdomspropositionen har haft eninverkan på dessa skolors berättigande. Motivet för min interpellation är denoro som jag känner för ungdomar , för vad som kommer att händamed dem. Just ur denna aspekt är jag alltså inte nöjd med svaret. Riksyrkesskolorna, som startades på sju orteri landet, är avsedda för arbetslösa ungdomar, som inte har bra betyg nog föratt komma in på gymnasieskolan. De ungdomar som finns på dessa skolor befinnersig också i en ganska svår social situation, och det är till ungdomar ijust åldern . På t. ex. är medelbetyget 1,5, och man räknarmed att så mycket som ungefär en tredjedel av ungdomarna där har socialaproblem av något slag. Det finns fyra riksyrkesskolor, i ,, och . har det bestämts attriksyrkesskolorna skall avvecklas och i stället bli AMU-filialer. Ett skäl tilldetta sägs vara att det åligger kommunerna att ge ungdomar under 18 åryrkesutbildning. Men jag tycker att detta är ett svek mot de ungdomar som är ijust den situation som jag berättade om och som är i åldrarna ,eftersom rekryteringen till AMU-utbildningen utestänger ungdomar . som man gör denna omvandling av dessa skolortill AMU-filialer är det tusentals ungdomar som inte kommer in pågymnasieskolans linjer. Hur ser det ut t. ex. i ? Det finns uppemot 1000 ungdomar i åldern som inte har någon plats i gymnasieskolan ochsom går arbetslösa. Ungdomspuckeln slår mycket hårt på många håll i landet, ochdet får effekter inte bara inom arbetsmarknadsområdet utan också när det gällerbostadspolitiken, inom skolan och inom barnomsorgen. Politiker på olika håll borde ha varit mycket merförutseende när det gällt att möta denna våg. Därför tycker jag att det äranmärkningsvärt att man just nu ändrar organisationsformerna förriksyrkesskolorna. Om denna omvandling hade kommit långt efter det atteffekterna av ungdomspuckeln ebbat ut, hade jag kanske bättre förstått dettabeslut - men förstår jag det alltså inte. I många kommuner är utbyggnadstakten för gymnasieskolornalångt ifrån tillräcklig för att man skall kunna ta emot alla elever. Mångakommuner har inte heller resurser för att starta en snabb utbyggnad, med tankepå regeringens besparingsiver. Just dessa internatskolor, med sin speciella inriktning påbåde social fostran och yrkesutbildning, har en mycket viktig funktion attfylla i dagens läge med stor ungdomsarbetslöshet och annan utslagning. Jag seringen anledning till att dessa skolor görs om rent organisatoriskt, utan jagtycker att verksamheten borde få fortsätta i nuvarande form. 1 varje fall bordeungdomar i åldern garanteras möjlighet att gå i dessa skolor. Det sägs isvaret beträffande rekryteringen att eleverna från början rekryteradesfrån hela landet och att de nu kommer mest från de kringliggande kommunerna.Det är inte helt riktigt. AMS har vid ett enda tillfälle gjort en utredning avhur eleverna vid dessa skolor fördelar sig länsvis, och de uppgifterna stämmerdåligt . Vid exempelvis skolan i kommer av elevernafrån , och det är inte någon liten andel. Totalt sett är av elevernadär berättigade till flyg vid sina månadsresor, och de har alltså mer än 50 miltill hemmet. Jag tycker att riksrekrytering bör vara en möjlighet, men detskall förstås inte vara ett tvång. Det finns heller ingen anledning att skickaungdomar från till eller ungdomar från till iSmåland. 1 svaret sägs vidare att det inte finns samma motivför att skolorna skall få finnas kvar som när de startade. Men det tycker jag.Det finns motiv för deras fortsatta existens, om man ser på vilka ungdomar detär som rekryteras till skolorna, om man tänker på den stora arbetslöshetenbland ungdomarna och om man tänker på den stora bostadsbrist som drabbar mångaungdomar. Men skolorna bör framför allt finnas kvar med tanke på att mångaungdomar behöver just denna form av utbildning och fostran med ansvar för egetboende som den här skolformen kan ge. Vi får inte heller blunda för att detfinns ett behov av att hjälpa missbrukande ungdomar. saknar kommunernaställen att skicka sina utsatta ungdomar till. Jag tycker kanske att detta ärdet starkaste motivet för att behålla riksyrkesskolornas verksamhet. Särskilt för ungdomar i åldern behövs dennautbildningsmöjlighet. AMU-centra får ta in elever , men de hardispens när det gäller att ta in elever . Det kan verka som ommålgruppen ungdomar med sociala problem skulle kunna utgöra en storrekryteringsbas för den fortsatta verksamheten vid riksyrkesskolorna, men manbör komma ihåg att den gruppen har möjlighet att komma in där. Iverkligheten förhåller det sig dessutom så att endast ett fåtal ungdomar över18 år söker sig till denna form av utbildning. De utbildningar som bedrivs vid riksyrkesskolorna ärmycket lämpliga för ungdomar i åldern . Mot bakgrund av detta och avvad jag i övrigt sagt är det för mig obegripligt hur man kan avveckla dennaverksamhet. Sedan må man hänvisa till både ungdomsproposition och utbyggd gymnasieskolanågon gång . Jag vill slutligenfråga; Vad kommer att hända med de här 16-18-åringarna, när manfrånhänder sig möjligheten att inom riksyrkesskolornas verksamhet ta hand omjust dessa ungdomar, som befinner sig i en ganska svår situation? Jag är välmedveten om att skolorna har ett begränsat platsantal, men verksamheten där hartrots allt den största betydelse för den enskilda människan. Vad är det för mening med att förändra den organisationsom verkligen fungerar för dessa ungdomar i åldern och att göra det ien tid, då det är dokumenterat att det finns ett mycket stort behov av sådanahär utbildningsenheter för just dem? Det är egentligen två led i Inga Lantzresonemang. I det ena ställs frågan: Vad gör vi och vad bör vi göra föratt-klara ungdomarnas utbildning och arbete? I det andra frågas: Ärriksyrkesskolorna ett nödvändigt instrument för att klara den uppgiften? Jagbehandlar frågorna i den ordningen i mitt svar. Vi har sedan riksyrkesskolorna kom till reformerat bådeutbildningspolitiken och arbetsmarknadspolitiken på väldigt många punkter, bl.a. för att möta den ungdomspuckel som vi har känt tillskulle komma. En av dessa åtgärder har varit att göra en klarare gränsdragningmellan skolans och arbetsmarknadspolitikens ansvarsområden. När skolan har fåttuppföljningsansvaret för ungdomar upp till , har detta inneburitatt man har byggt ut möjligheterna att erbjuda ungdomarna olika vägar attskaffa sig en yrkesutbildning. Jag vill bara nämna att gymnasieskolan byggtsut för att i princip kunna ta emot av 16-åringarna. Det finns 133000 platser i gymnasieskolan medan antalet 16-åringar är 124 000. Vidare har gymnasieskolan, som jag redovisade i mitt svar,byggts ut med många praktiska utbildningslinjer. Yrkesintroduktionen ochintroduktionsprogrammen har kommit till för att hjälpa de ungdomar som ärrådvilla om sin framtid och om vilket yrke de skall välja. På arbetsmarknadspolitikens område har vi successivt ocksåbyggt ut de här stödinsatserna med rekryteringshjälp av olika slag, medberedskapsarbeten och senast med ungdomsplatser. Så sent som i går fattaderegeringen beslut om en förordning, som gör det möjligt att inrätta särskildajobb för ungdomar . Jag skulle kunna räkna upp ett mycket stort antal åtgärdersom satts in för att hjälpa just gruppen 16-17-åringar. Därförvill jag med kraft tillbakavisa påstående om att vi på något sättskulle överge ungdomar som befinner sig i en svår situafion, därför att de ärskoltrötta, därför att de av sociala skäl befinner sig i ett utsatt läge ellerdärför att de har dåliga betyg från och därför inte kan få denutbildning de efterfrågar. Tvärtom har vi, som jag här bara antytt, på en radområden kommit just dessa ungdomar till hjälp. Då är frågan huruvida riksyrkesskolorna är ett instrumentsom under alla förhållanden bör bibehållas. Som jag redovisade i mitt svar harde motiv som låg till grund för inrättandet av de skolorna en gång i världenhelt förändrats. Andra utbildningsformer har kommit i stället. Vidare är det såatt riksyrkesskolorna inte försvinner som utbildningsplatser, utan man ändrarhuvudman och verksamhetsformer. Det finns alltså AMU-filialer kvar, ocharbetsmarknadsutbildningen står ju nu öppen för ungdomar . Man kan alltså säga att den här ändringen ligger helt ilinje med vad uttalat. Det styrks också av attgymnasieutredningen, som har haft till uppgift att titta närmare på just denhär utbildningsformen, inte haft någon annan mening utan accepterat de planer som SÖ och AMS utifrån tidigareställningstagande har fattat beslut om för att omvandla dessa skolor tillAMU-filialer. Det är klart att en hel del av dessa ungdomar har socialaproblem. Man kan då fråga sig om just riksyrkesskolorna är särskilt lämpade föratt hjälpa ungdomar i den situationen. Jag tror visst att de ger både en bramiljö och en bra utbildning. Men det är ju inte en förstahandsuppgift föryrkesutbildningsinstansen arbetsmarknadsutbildningen att ta över det ansvarsom ligger på skolorna eller på de sociala myndigheterna när det gäller detsociala omhändertagandet eller den sociala fostran. Eftersom dessutom ungdomarnai all huvudsak rekryteras från skolornas närområden, är det naturligtviskommunerna där som bör lösa uppgiften på annat sätt i takt med att de härriksyrkesskolorna nu omvandlas till AMU-filialer. Men jag vill understryka attdels kommer de elever som finns där att få slutföra sin utbildning, dels kommernya elever att kunna tas in i takt med att det uppstår vakanser. När man gåröver till annan huvudman och annan verksamhetsform, kommer det också ifortsättningen att ges utbildning på de här orterna. 5INGA (vpk): Jag har inte sagt rent generellt att manöverger ungdomarna. Jag är också medveten om de reformer som har genomförtssedan verksamheten startades vid riksyrkesskolorna. Men man överger faktisktjust de ungdomar som kanske skulle kunna få plats vid riksyrkesskolorna,ungdomar just i åldern som inte får plats inom AMU-verksamhe-ten. För att man skall klara de svåra problem somungdomsarbetslösheten för med sig och klara de sociala problemen för en delungdomar behövs förstås åtgärder på annat håll. Men jag kan inte förstå varförman lägger ned en verksamhet som dokumenterat fungerar, en verksamhet där mankan koppla ihop skola, yrkesutbildning, social fostran - med allt vad man kanlägga in i det- och boende. Det är ju dokumenterat att verksamheten fungerarför de elever som går vid riksyrkesskolorna. Jag tycker att man där övergerungdomar . Enligt de siffror som har redovisats från gällerdet just ungdomar som behöver den här unika formen av yrkesutbildning ochboende förenade. Dessa ungdomar har till en tredjedel sociala problem, och 90 %av eleverna är - och de kommer alltså inte in på något AMU-center ensmed dispens. Och ungdomarna har mycket låga betyg i snitt. Jag förstår inte motiven bakom, även om det ärgymnasieskolan som har huvudansvaret för att ungdomarna går ut gymnasieskolan.Eftersom kommunerna ropar efter just sådana här oaser att skicka sina barntill, kan jag inte förstå skälet till att man avvecklar riksyrkesskolorna. Sedan skall jag kanske inte haka upp mig pä detorganisatoriska. Det var inte det viktigaste i min interpellation, utanistället inriktningen att man skall ge en garanti till ungdomarna iskarven16-18 år. Verksamheten kan bedrivas som AMU-filial - men se då till att detfinns möjligheter för ungdomar från att finnas på dessa skolor! Jag må vara tillåten att säga attjag tycker det är ansvarslöst att utestänga Nr 59 just den här kategorin ungdomar, med tanke på arbetslöshet, sociala Torsdaeen den problem med missbruksproblematik, boende osv. Vi utestänger inte någon grupp ungdomar frånutbildningsmöjligheter, utan det är fråga om vilken myndighet som skall haansvaret för att erbjuda ungdomar utbildning eller arbete. För ungdomar upp till18 år är det numera skolan som har ansvaret. Jag vill sedan återkomma till riksrekryteringen ettögonblick. Trenden har alldeles klart varit den som jagredovisade i mitt svar, att fler och fler rekryteras från skolornas närområden.Jag tror för min del inte att ungdomar som har de sociala problem som IngaLantz talar om skulle finnas i större utsträckning i dessa områden än i övrigalandet, utan dessa skolor har kommit att bli ett alternativ som oftakonkurrerat med gymnasieskolans ordinarie verksamhet i de här områdena. Det ärdärför angeläget att inordna yrkesutbildningen endera i skolans ordinarieverksamhet, för ungdomar , eller i arbetsmarknadsutbildningen, förungdomar . Jag vill till slut, herr talman, säga att myndigheterna påområdet, SÖ och AMS, i sin planering har utgått ifrån beslut ochuttalanden. Detta har tillstyrkts av gymnasieutredningen, men riksdagenfår möjlighet att återigen ta ställning när frågan om gymnasieskolan kommer upppå bord igen. Men både för min och för myndigheternas vidkommandemåste naturligtvis de beslut som har fattat vara heltvägledande. 7INGA (vpk): Vi utestänger inga ungdomar, säger , men vi utestänger ju just dessa ungdotnar från just dennautbildningsform. Det är det vi diskuterar här , och jag tycker att dettaförhållande är väldigt beklagligt. När det gäller rekryteringen är det bra om man rekryterarfrån nära håll. men det är också på det sättet att uppe i t. ex.,finns det väldigt många ungdomar som kommer ända från sydligaste . Dettasker därför att denna skola har fått ett gott rykte när det gäller att kunnahandskas med och ge ungdomar utbildning och fostran. Det finns också en hel delungdomar från bl. a. min hemkommun och från andra kommuner runt somvistas där uppe. För att bryta ett visst mönster kan det vara nödvändigt attdessa ungdomar fåren utbildning och ett boende i en ny miljö. Detta har oftavisat sig vara väldigt bra, även om man inte behöver fastlägga det hela i någraparagrafer eller liknande. Men ingenting i denna debatt har på något vis kunnat ändramin åsikt att den här verksamheten bör få fortsätta att ge ungdomar de här möjligheterna. Gymnasieskolan klarar ju inte på sammasätt dessa Om viss förlust-garanh till kommun ungdomar,eftersom den inte har samma förutsättningar som den skola det här är fråga om. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 1981/82:95 om vissförlustgaranti till kommun har frågat mig om jag ärberedd att, i samband med att kommunen ikläder sig arbetsgivaransvaret fördriften av en konfektionsindustri vid Eiserfabriken i , garanteraeventuella förluster för verksamheten. kommun och Statsföretag har tidigare diskuteratatt kommunen skulle stå som huvudman för en konfektionsindustri som skulledrivas av anställda vid f. d. Eiserfabriken i . I det sammanhangetframfördes till mig krav från kommunen om viss garanti för eventuellaförluster. Jag har besvarat kommunens förfrågan och meddelat att regeringeninte är beredd att lämna någon sådan garanti för förluster. kommun är, såvitt jag vet, emellertid intelängre aktuell som huvudman för en ny industri. I stället diskuteras nu enlösning där tidigare anställda vid bildar ett aktiebolag för attdriva en konfektionsindustri. Statsföretag har därvid sagt sig vara villigtatt medverka till en tillfredsställande lösning både när det gäller lokaler ochmaskiner. För att medverka till att finna enlösning för de tidigare anställda vid har ocksåarbetsmarknadsstyrelsen, efter samråd med , förklaratsig beredd att pröva om en s. k. rådrumsbeställning för SIDA:s räkning kanläggas till företaget. En förfrågan har skickats från SIDA, och f. n. pågårarbetet med att utarbeta en offert. Så snart en sådan lämnats kommerarbetsmarknadsstyrelsen att pröva frågan om rådrumsbeställning. 9SVEN (vpk): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret. Först några ord om handläggningen av detta ärende sommånga med mig har upplevt som märklig. Enligt uppgift från kommungjordes en framställning till arbetsmarknadsdepartementetom ett snart besked huruvida departementet kunde ikläda sig en förlustgarantiför en s. k. rådrumsbeställning för SIDA:s räkning. Så sent som för några dagarsedan uppgav kommunen sig inte ha fått något svar eller besked fråndepartementet. Trots efterforskningar som gjordes kunde man f. ö.inte finna ifrågavarande framställning, vilken sänts per telex, idepartementets diarium. Det uttrycktes dä av en tjänsteman på departementet enförmodan att "papperet antagligen ligger i portfölj". Dethela verkar minst sagt märkligt, eftersom brevet rimligen borde ha diarieförts Enligt sekretesslagens 15 kap. 1 § skall ju alla offentliga handlingardiarieföras eller hållas ordnade så, att de är tillgängliga för allmänheten.Det är många som har förvånat sig över att detta ärende har handlagts såmärkligt av arbetsmarknadsministern. Man får väl hoppas att man ihandläggningssättet inte skall lägga in den tolkningen att arbetsmarknadsministernär ointresserad av de problem som finns på arbetsmarknadssidan i t. ex.Sollefteå kommun. I varje fall har följden blivit att frågan om att få igång åtminstone ett temporärt arbete blivit kraftigt fördröjd. Man har juväntat på besked och i det längsta hoppats att det skulle komma något positivtsådant från departementet. I avvaktan på detta har då ingenting uträttats. Mendet är riktigt, som det sägs i interpellationssvaret, att ett antalsömmerskor-enligt uppgift 13 stycken - försöker bilda ett kooperativ för att fåi gång arbete för dessa 13. Jag vill notera detta som positivt-det framhålls juockså i svaret att en rådrumsbeställning från SIDA ställs i utsikt av bådearbetsmarknadsstyrelsen och departementet. Ursprungligen var det emellertid 69 anställda som blevutan arbete, då fabriken i slog igen . Avdessa 69ärdetendast ett par personer som har fått arbete. Det är alltså fler än 50 personersom blir utan jobb, även om nu 13 sömmerskor skulle få i gång sitt kooperativ,detta på en arbetsmarknad i , där problemen ständigt växer ocharbetslösheten är bortåt . Jag har tidigare tagit upp den härfrågan med industriministern. framhöll industriministern skulle kunna tänka sig att lösa sysselsättningsproblemen för de anställdagenom att använda arbetsmarknadspolitiska medel. Jag vill följa upp detta meden fråga, som jag hoppas att arbetsmarknadsministern kan svara på: Hur bedömerarbetsmarknadsministern möjligheterna för de återstående permit-terade frånEiser i att få arbete i området? Om viss förlustgaranti till kommun 10NILS-OLOF (): Jag har haft både anledning till och intresseav att följa utvecklingen vid Eisers fabrik i , framför allt efter dens. k. ockupationen av fabrikslokalen. har visat sig varahuruvida man från statens sida skulle kunna ställa i utsikt en förlustgarantiför den eventuella rådrurnsbeställning som är aviserad. Såvitt jag förstår harfrågan nu lösts på det sättet att de 13 sömmerskorna själva kommer att svaraockså för den delen på det sätt som statsrådet har redovisat i sitt svar tillSven . Men jag skulle vilja spinna vidare på de synpunkter som SvenHenricsson tog upp, hur man från departementets och framför allt frånstatsrådets sida har handskats med ärendet och skött kontakterna medkommunalmännen i . Det var som manfrån komtnunens sida tog kontakt med departementet för att få föruppvaktning hos statsrådet, varvid man skulle kunna diskutera en s. k.rådrumsbeställning till företaget och de problem som skulle kunna uppstå isamband med det arbetet. Kommunens företrädare ville bl. a. diskutera med Om viss förlustgaranti till kommun statsrådethuruvida staten kunde svara för förlustgarantin. Man tyckte från kommunens sidaatt det inte skulle kunna ställas krav på att kommunen skulle svara för deneventuella kostnad som skulle kunna uppstå om det hela inte gick ihopekonomiskt. Kommunen var beredd att åta sig det formella arbetsgivaransvaret,men ville inte svara för de eventuella förluster som skulle kunna uppstå. Kontakterna med departementet gick sedan vidare, ochkommunen fick meddelande om att dess representanter hade fått tid för företrädehos statsrådet . Så långt är, såvitt jag kan förstå,allt normalt.