prot · G509139 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:139 15 § Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Fortsattes omröstningarnabeträffande utrikesutskottets betänkande 1981/ 82:20. Mom. 36 (hjälp åt folken i ) Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot 15 förmotion 187 av m. fl. i motsvarande del. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 37 (befrielserörelser i ) Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot 15 förmotion 936 av m. fl. i motsvarande del. 1 ledamot avstod från attrösta. Mom. 38 (humanitärt bistånd i södra ) I kontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 22 avAllan m. fl. med 68 röster mot 15 för motion 936 av m.fl. i motsvarande del. 219 ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 236röster mot 66 för reservation 22 av m. fl. 1 ledamot avstodfrån att rösta. Mom. 39 (kanalisering av biståndet till södra ) Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot 15 förmotion 936 av m. fl. i motsvarande del. 1 ledamot avstod från attrösta. Mom. 41 (regionala insatser) Utskottets hemställan bifölls med 237 röster mot 65 förreservation 23 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 44 (särskilda program; miljö- och markvård samtenergi) Reservation 24 av m. fl., som ställdesmot motion 936 av m. fl. i motsvarande del, antogs tillkontraproposition. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationelh utvecklingssamarbete m. m. Utskottets hemställan bifölls med 151 röster mot 144 förreservation 24 av m. fl. 8 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 46 () Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot 15 förmotion 301 av m. fl. i motsvarande del. 1 ledamot avstod från attrösta. Mom. 48 () Utskottets hemställan bifölls med 152 röster mot 150 förreservation 26 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 50 () Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot 15 förmotion 725 av m. fl. i motsvarande del. 1 ledamot avstod från attrösta. Mom. 51 (PLO) Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot 15 förmotion 530 av m. fl. i motsvarande del. 1 ledamot avstod från attrösta. Mom. 52 (katastrofbistånd) Utskottets hemställan bifölls med 236 röster mot 66 förreservation 25 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 54 (bredare samarbete med ) Utskottets hemställan bifölls med 152 röster mot 150 förreservation 27 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 55 (bredare samarbete med ) Utskottets hemställan bifölls med 152 röster mot 150 förreservation 28 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 57 (särskilt förmånliga krediter) Utskottets hemställan bifölls med 236 röster mot 66 förreservation 29 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 58 (särskilt förmånlig kreditgivning till u-land) Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot 15 förmotion 936 av m. fl. i motsvarande del. 1 ledamot avstod från attrösta. Mom. 60 (parlamentarisk utredning) Utskottets hemställan bifölls med287 röster mot 15 för motion 936 av m. fl. i motsvarande del. 1ledamot avstod från att rösta. Utskottets hemställan beträffande anslaget Bilateraltutvecklingssamarbete för /83 bifölls med de ändringar däri somföranleddes av att kammaren bifallit reservationerna 9, 10, 13, 15 och 17. Mom. 1(information) I kontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 31 avTorsten m.fl. med 87 röster mot 65 för reservation 30 av AllanHernelius m. fl. 150 ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls reservation 31 av TorstenBengtson m. fl. med 151 röster mot 149 för utskottets hemställan. 3 ledamöteravstod från att rösta. Anslag till domstolsväsendet m. m. Punkt 8 (styrelsen för u-landsforskning, SAREC) Utskottets hemställan bifölls med 236 röster mot 66 förutskottets hemställan med den ändring däri som föreslagits i reservation 32 avAllan Hernehus m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Övriga punkter och moment Utskottets hemställan bifölls. 16 § Anslag till domstolsväsendet m. m. Föredrogs jusfifieutskottetsbetänkande /82:40 om anslag till domstolsväsendet m. m. (prop.1981/82:100). I fråga om detta betänkande hållsgemensam överläggning för samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningenfår yrkanden framställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. 74ERIC (): I anslutning till justitieutskottetsbetänkande om anslag till domstolsväsendet finns det enligt min mening trepåpekanden att göra. Det första påpekandet gäller justifieministerns meddelandei årets budgetproposifion att han hade för avsikt att i enproposition föreslå en minskning av antalet nämndemän i tingsrätt från fem tillnormalt tre. Mot detta reagerade vi socialdemokrater inom jusfitieutskottet ien motion, i vilken vi gav uttryck för uppfattningen att detta inte var envälbetänkt reform. Vi menade att det kunde bli svårt att i en nämndeman-nagruppbestående av endast tre ledamöter tillfredsställande representera olikavärderingar i samhället. Som framgår av förevarande utskottsbetänkande har dennafråga nu avskrivits från vidare handläggning. Vår motion har i denna del blivitbifallen innan den har kommit fram för behandling i kammaren, och detta är visjälvfallet tillfredsställda med. Det andra påpekandet som jag tycker är värt att göra äratt nämndemännens ekonomiska villkor tydligen är sådana att nämndemannakåreninte får en så allsidig sammansättning som egentligen är önskvärd, Kommunalde- 8 protokoll 1981/82:138-139 AnslagtiU domstolsväsendet m. m. mokratiska kommitténföreslår i ett avlämnat betänkande att det i kommunallagen skall öppnasmöjlighet för fullmäktige att besluta om ersättning för förloradarbetsförtjänst för de förtroendevalda i kommuner och landsting. Jag vill medanledning därav i detta sammanhang understryka att vi på socialdemokrafiskthåll i utskottet har den meningen, vilket vi sagt i vår mofion 664, att om ensådan förändring genomförs för de kommunala förtroendeuppdragen, börmotsvarande ändring genomföras också vad gäller ersättning till nämndemännen. Utskottetär på denna punkt enigt, och jag har inget annat yrkande i denna del än ombifall fill utskottets hemställan. Dettredje påpekandet gäller omröstningsreglerna i tingsrätt. Vi socialdemokrateri utskottet föreslår i en reservafion att ett system med individuell rösträttinförs för nämndemän i tingsrätt. Våra skäl för den uppfattningen är enkla. Viargumenterar för den demokratiska regel en person - en röst, Nämndemannainstitutionenhar en lång tradition i vårt land när det gäller underrätterna. Erfarenheternaav det arbete som nämndemännen utför är genomgående gynnsamma. Det är fråga omen mycket fin institution och en betydelsefull länk mellan domstolarna ochallmänheten, F,n, har också nämndemännen individuell rösträtt i hovrätt, länsrätt,mellankommunala skatterätten och kammarrätt. Även om sammansättningenbeträffande antalet lagfarna domare och nämndemän skiljer sig något mellan deolika rättsinstanserna, tycker jag inte att det finns några bärande skäl motindividuell rösträtt i tingsrätt. Detskäl som oftast anförs mot individuell rösträtt i tingsrätt är att den lagfarnedomaren genom utbildning och träning och genom att hon eller han är den i måletbäst insatte har större möjligheter än den enskilde nämndemannen att komma tillett materiellt riktigt resultat. Detskälet anser jag för min del inte vara hållbart. Dels har nämndemännenlivserfarenhet - de har kunskaper och ett gott omdöme som de skaffar sig genomett stort intresse för uppgiften -, dels vet jag av egen erfarenhet att kunnigadomare använder och förmedlar till nämndemännen sina juridiska kunskaper ochsina kunskaper om det aktuella målet på ett sådant sätt att någon tveksamhet omvad som är ett materiellt riktigt resultat inte uppstår. Viföreslår från reservanternas sida att ett system med individuell rösträttinförs även för nämndemän i tingsrätt och anser att det bör ankomma påregeringen att föranstalta om de närmare överväganden i frågan som kan behövas.Vi hoppas att förslag i ämnet kan föreläggas med det snaraste. 75 (): Frågan om att införa individuell rösträtt för nämndemän i fingsrätt harvarit aktuell för och har avvisats mer ellermindre hårdhänt, , då på förslag av justitieutskottetavslog en motion med samma syfte som den som har talat för.Den reservation som resonemang hänför sigtill är i långa stycken och i allt väsentligt likalydande med reservationentill betänkande. Ärendetser med andra ord likadant ut som . Skall jag vara välvillig kan jag notera att man ireservationen därutöver hänvisar till att individuell rösträtt för nämndemänsedan frågan senast behandlades har tillämpats i hovrätten utan att någon olägenhet därav har förmärkts. Såvitt jag kan se uppvägsdetta rimligen av ett konstaterande att de nuvarande röstningsreglerna gällt iunderrätterna under samma utan att någon har velat göra gällande att dehar förorsakat några olägenheter. Därmed är man tillbaka vid utgångspunkten. Läget där är att ett tillmötesgående av önskemålen imotionen skulle ställa oss inför problem med hänsyn till det straffrättsligapåföljdssystemets utformning. Det skulle också bli nödvändigt med inveckladeoch svårtilläm-pade röstregler med åtföljande risker för att fel begås. Just nu arbetar fängelsestraffkommittén bl, a, med fråganom påföljdernas inbördes svårhet. När resultatet av detta arbete och andraöverväganden t, ex, inom rättegångsutredningen och brottsförebyggande rådetföreligger är det möjligt att det finns förutsättningar för att på nytt prövaden aktuella frågan. Men att nu ge sig in på lagändringar, beträffande vilkaman på förhand kan säga att de skapar komplikafioner i det praktiskaunderrättsarbetet, förefaller inte särskilt ändamålsenligt eller förnuffigt. Jag yrkar bifall fill utskottets hemställan på denna punkt. Arislag till domstolsväsendet m. m. 76 () replik: tycks ha uppfattningen att detskulle vara fördelakfigt att invänta betänkandet från fängelsestraffkommitténom påföljdernas inbördes svårhet. Jag tycker inte det, I den departementspromemoriasom justitieministern åberopade när han i årets budgetproposifion aviserade atthan skulle föreslå att man sänkte antalet nämndemän från fem till tre har detockså föreslagits en individuell rösträtt. Jag kan för min del inte förståannat än att om tre nämndemän kan ha individuell rösträtt så kan också femnämndemän ha det. Sedan nämnde att frågan behandlats för fyraår sedan. Det är riktigt. Han sade att förslaget mer eller mindre hårt hadeavvisats. Det är väl inte alldeles riktigt. Frågan hade varit ute på remiss,och flera remissinstanser var posifiva, t. ex. LO och TCO, men ävenremissinstanser som har nära kontakt med rättsskipningen var positiva. Blanddem som tillstyrkte fanns , hovrätten för ochBlekinge och ringsrätt. Vad som än sägs här i debatten trorjag ändå att det bara är en tidsfråga innan individuell rösträtt i tingsrättenär ett faktum. 77BERTIL () replik: När jag talade om det hårdhänta avvisandettänkte jag inte så mycket på 1978. Jag tänkte fastmera på den diskussion i denhär frågan som Anslag till domstolsväsendet m. m. förekom1969, när den också var aktuell. Det var då en socialdemokrafiskjusfitieminister som ganska bestämt tog avstånd från den här tanken. Det är intressant att notera att , som i sittförsta anförande tog avstånd från tanken i jusfifiedepartementets promemoriaatt sänka antalet nämndemän till tre, nu åberopar samma promemoria till stödför sitt önskemål om individuell rösträtt. Men, , ni har ju självaskrivit i er reservation: "Om dessa skäl kan naturligtvis sägas att tyngden idem i någon mån är beroende av relafionen mellan antalet lagfarna domare ochantalet lekmän." I den promemorian var det fråga om en förändring avrelafionen - antalet nämndemän skulle sänkas från fem till tre. har vi enbibehållen relation, och då tycker jag att vi skall ha kvar ett system somingen kan påstå har fungerat otillfredsställande. 78 () replik: Det nuvarande systemet innebär i det närmasteindividuell rösträtt, och därför borde man väl ändå kunna genomföra en sådanfullt ut. Det är krångligt innan man kommer fram till den individuellarösträtten - vi har t. ex. behövt en hel sida i betänkandet för att beskrivakrångligheterna i systemet. Det har ju hänt rätt mycket sedan1969, och jag tycker att vi nu är framme då vi borde kunnagenomföra individuell rösträtt i dngsrätten. Som jag sade tidigare är jagövertygad om att vi kommer dit. 79LENA (): begärde kommun att den nyalänsdomstolen skulle förläggas till . uttalade attlänsrätten borde placeras där. I samband med att behandlade frågan om de nyalänsrätterna diskuterades också lokaliseringen. Beslutet blev att hänsyn bordetas till regionalpolitiska motiv. Detta brydde sig dock den dåvarandejustitieministern inte om utan konstaterade i budgetpropositionen i januari1979 att man inte avsåg att ta hänsyn till de lokaliseringsförslag som hadeförts fram av olika län. I flera motioner protesterade man mot detförfaringssättet. a. föreslog jag tillsammans med attlänsbedömningarna skulle vara avgörande vid lokaliseringarna och att länsrätteni län därför borde förläggas dll . kunde vid dentidpunkten, , inte tillstyrka någon ändrad lokalisering med hänsyntill de väldiga ärendebalanser som då fanns. Frågan borde dock utredas vidare,sade man. menade i en reservation att det i en del fallredan fanns förutsättningar för beslut och att utredningsarbetet borde kommatill stånd utan dröjsmål. Ungefärsamtidigt arbetade man i länsstyrelserna med ett regeringsupp- drag somgick ut på att undersöka möjligheterna att lokalisera statlig verksamhetutanför residensorterna. I län föreslog en utflyttning avlänsrätten till . Tiden gick, och uppvaktades justitieministernav både kommunen och . Brev skickades också till regeringen ioktober med flera förslag till lösning av lokalfrågan. Alla inblandade hade väntat sig ett besked ibudgetpropositionen 1982. Men så blev det inte. Ärendet förhalas ytterligare.Därför skrev jag motion 925 och begärde ett uttalande av som hjälp åtregeringen, som tydligen har svårt att bestämma sig. Utskottet anser dock inteatt ett sådant uttalande bör göras. Jag vill gärna fråga utskottet om manåtminstone inte tycker att det är att beskedet kommer. Vi får givetvisacceptera beskedet hurudant det än blir - huvudsaken är att vi får ett besked. Det finns många goda sakskäl för min begäran attlänsrätten skall lokaliseras till , Vi har t, ex, ett mycket litet antalanställda i statlig och landstingskommunal tjänst, endast 2,6 på 100 invånaremot 14,1 i , av våra industriarbeten återfinns inom träindustrin,en bransch i kris, och inom glasindustrin. Riksdag och regering har understrukit viktenav en mer allsidig arbetsmarknad. finns en möjlighet att ta ett steg, om änett litet sådant. Det har sagts många vackra ord om decentralisering, mendet vore också bra om orden följdes av handling. gäller det ett ärende därregeringen haft möjlighet att fatta beslut, men den möjligheten harman inte utnyttjat. Jag är, herr talman, medveten om att jag inte får någotbesked här heller. Men i har vi ändå förhoppningen att beskedet,när det kommer, skall vara decentralistiskt. Om den politiska viljan finns,brukar det också gå att lösa de praktiska detaljerna. Anslag till domstolsväsendet m. m. 80 (): När vi diskuteradelänsrätternas lokalisering hade vi också med i bilden dessa domstolarsarbetsbalans. Utskott och riksdag såg det som angeläget att hänsyn togs tillpersonalpolitiska problem och annat när man placerade länsrätterna iresidensstäderna. Det sades emellertid också attfrågan om en decentralisering kunde studeras vidare. I årets budgetpropositionredovisar justitieministern att han i samråd med statsrådet skäl att närmare studera möjligheterna att omlokalisera två länsrätter,nämligen länsrätterna i och län. Ärendet är alltså igång. Något uttalande om en placering till eller någon annan ort kan jagnaturligtvis inte göra. Men jag kan således konstatera att något händer pådetta område. 81LENA (); Jag är medveten om att ärendet är på gång,och det har det varit ända . Men jag tänkte att vi kundefå ett Ökade resurser för polisens narkotikabekämpning m. m. besked.Kommunen kan ju inte tillhandahålla lokaler utan att veta vadman har att utgå från. Det är alltså med ett besked. Det är det endajag har begärt. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 4(individuell rösträtt för nämndemän) Utskottets hemställan bifölls med 152 röster mot 151 förreservafionen av m. fl. Övriga punkter och moment Utskottets hemställan bifölls. 17 § Ökade resurser för polisens narkotikabekämpning m. m. Föredrogs justitieutskottets betänkande 1981/82:43 omökning av anslagen tifl polisväsendet och åklagarväsendet m. m, (prop,1981/82:143, delvis). Huvudansvaret för vår narkotikapolitik vilarinom på , men narkotikafrågorna spänneröver alla departements verksamhetsområden. Det är emellertid givet att jag imin egenskap av justitieminister har ett särskilt ansvar för sådana frågor somrör brottsbekämpningen på narkofikaområdet, I bilaga till proposition1981/82:143 föreslås betydelsefulla åtgärder på område.Polisens insatser mot den illegala narkotikahandeln föreslås bli förstärktagenom medel för inköp av spaningsutrustning, dock inte medel för inköp av s, k.dolda mikrofoner. Det föreslås också att ytterligare åklagartjänster förnarkotikabrottmål inrättas. Jag vill även peka på att det i propositionenförutskickas att skall få disponera medel under socialdepartementetsanslag för forsknings- och utvecklingsverksamhet när det gäller narkotikafrågor. Inför det fortsatta arbetet med bekämpningen avnarkotikaproblemen inom kriminalvården är det naturligtvis av största vikt attvi får ytterligare kunskap om narkotikasituationen. Klart är att intealla aktuella frågor när det gäller brottsbekämpningen mot narkotika har kunnatfå utrymme i den nu föreliggande propositionen. Jag skall här göra en kortresumé av några av de viktigare frågor på detta område som har varit aktuellaunder . Som bekant höjdes minimistraffet för grovt narkotikabrottfrån ett till med verkan fr. o. m. . rekvisiten i lagstiftningen på det sättet att ökad vikt skallfillmätas hänsynslösheten i gärningen, när man bedömer om ett brott skall ansessom grovt eller inte. Huvudskälet till den lagändringen var att man villetydligare markera brottetsstraffvärde jämfört med vad som gäller för andra allvarliga brott. I proposition 1981/82:141, som ju nu är beroende påriksdagens prövning, föreslås en omfattande uppstramning avkriminalvårdslagstiftningen med sikte bl. a. på att hållakriminalvårdsanstalterna fria från narkotika. Det blir otvivelaktigt enskärpning för många intagna, både för dem som kan misstänkas vara särskiltbrottsbenägna och, låt vara i mindre utsträckning,för de intagna i allmänhet. Men vi har inom regeringen bedömt detta som nödvändigt.Det kan inte accepteras att narkotika skall få förekomma påkriminalvårdsanstalter i den utsträckning som åtminstone på vissa håll tycksvara fallet. I den aktuella propositionen satsas också under en fyraårsperiodenligt förslaget 30 milj. kr. på mindre avdelningar vid vissa riksanstalter,något som kommer att underlätta differentieringen och förbättrakontrollmöjligheterna. När det gäller lagsfiftningsfrågor vill jag också peka påden promemoria från brottsförebyggande rådet som har avlämnats fillsocialdepartementet och som just nu är föremål för remissbehandling. Därföreslås att narkotikastrafflagstiftningen revideras med syfte att en delluckor skall täppas till. Det är alltså fråga om en systematisk översyn avlagstiftningen på det området. Jag vill också erinra om att polisens regionalanarkotikarotlar förstärktes genom omdisponeringar med 20 tjänster den 1 juli1981 och , i enlighet med vad som sagts i årets budgetproposifion, kommer attförstärkas med ytterligare 15 tjänster från . De regionalanarkotikarotlarna har över lag fungerat mycket bra. Självfallet bedrivs kampenmot narkotikabrottsligheten även inom polisorganisationen i övrigt. Jag villpeka på den landsomfattande aktion från polisens sida som bedrevs under tidenden 15 oktober-den 15 december 1981 och som hade målsättningen att slå sönderåtminstone delar av narkofikamarknaden genom att man ökade trycket på de sistalänkarna i langarkedjan. Narkotikarotlarna fick hjälp frånandra enheter hos polisen. Resultatet av aktionen har varit mycket posifivt.Polisen kommer att fortsätta de särskilda aktionerna mot narkotika pågatuplanet. Klart är att det är angeläget att polisens arbete påområdet i all möjlig utsträckning effektiviseras ytterligare. Jag kan nämna attdet är regeringens avsikt att höja effektiviteten av narkotikabekämpningen iStockholmsområdet genom att tilldelasen egen narkotikarotel. Självfallet kommer frågan i vilken form ytterligareresurser skall tillföras polisen för /84 att noga penetrerasinom ramen för budgetarbetet. En ökning av antalet polistjänster kannaturligtvis vara fill nytta, men man måste också, i det statsfinansiella lägedär vi befinner oss, vara försikfig. Utskottets uttalande i det betänkande somdiskuteras här om att planering skall ske för en ökning skall självfalletefterkommas av departementet. När det gäller metoderna att på längre sikteffektivisera polisarbetet och förbättra möjligheterna till prioritering pågårsom bekant överväganden inom 1981 års polisberedning. Ettutvecklingsarbete har bedrivits hos rikspolis- Ökade resurser för polisens narkotikabekämpning m. m. Ökade resurser för polisens narkotikabekämpning m. m. styrelsennär det gäller spaningsmetoder mot bl. a. grov narkotikabrottslighet. Sombekant har regeringen beslutat att inte nu lägga fram ett förslag medrätt för polisen att använda dolda mikrofoner, eftersom integritetsintressenainte var tillräckligt tillgodosedda. Andra spaningsmetoder som har behandlatsinom är exempelvis infiltrafion och provokation. Även fråganom principerna för polisverksamhet på detta område ses f. n. över avpolisberedningen. Jag vill också fästa uppmärksamheten på det omfattandeinternationella samarbete som pågår på brottsbekämpningens område. Sedannovember 1977 har polismän från varit stationerade i och Bangkok.Sedan oktober 1981 har polisen en man stationerad i . Det har vidareträffats avtal om ett sambandsmannasystem med . Vidare pågår diskussionom att de nordiska länderna skall ha gemensamma sambandsmän. Detta är numeraklart såvitt gäller , och . Underhandlingarpågår beträffande och . Detta skulle betyda att antaletsambandsmän för del ökar från tre till åtta. Jag tycker utplaceringenav sambandsmän är ett bra exempel på ett konkret och givande nordisktsamarbete. Ett omfattande internafionellt samarbete pågår också på andraområden i vad gäller brottsbekämpningen, delvis naturligtvis genom Interpol.Särskilt intensivt är samarbetet med de övriga nordiska länderna. De insatser som på olika sätt har gjorts pånarkotikaområdet har otvivelakfigt gett goda resultat. Som jag konstaterade iårets budgetproposition talar alla tillgängliga uppgifter för att dendramafiska ökningen av antalet ingripanden mot narkofikabrott och1981 inte motsvaras av en ökning av brottsligheten, utan främst är ett resultatjust av den intensiva satsning som polisen har gjort när det gäller att bekämpabrottslighet av detta slag. Även om vi alltså har nått goda resultat, får viinte vara nöjda, så länge narkotikabrottslighet över huvud taget förekommer. Kampen mot narkotikan måste vi bedriva påalla plan. Det är min förhoppning att de förslag som vi behandlar, ikombination med tidigare åtgärder, verksamt skall bidra till att minskaanvändningen av narkotika i vårt land. 83ARNE (): Regeringens proposition 143 handlar omåtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket. Det torde råda enighet i kammaren om att sådana åtgärderär nödvändiga, men när det gäller att gå från vackra ord till insatser finnsdet en klar polifisk gräns mellan en borgerhg knapp majoritet och ensocialdemokratisk minoritet. Den borgerliga majoriteten i justitieutskottet tycks,liksom regeringen, mena att det räcker med ett med förhöjt anslag.Varje tanke på personalförstärkning för att vi skall kunna klämma åt narkotikahandelnoch annan narkotikabrottslighet säger man bestämt nej till - avstatsfinansiella skäl.