prot · G50999 · 1981-12-31 00:00:00 — Jagvill än en gång slå fast vår uppfattning att vi, om vi ger de svenskafolkrörelserna möjlighet att skaffa sig kunskap på detta område, gör freden enmycket stor tjänst. Det borde alla partierna i ställa sig bakom. 32 () replik: och jag är i allra högsta grad överens i den här frågan.Jag vågar säga det därför att jag vet att - med sitt arbete iförsvarsutskottet - är en försvarsvän. Problemetmed fredsrörelsen - med många av fredsrörelserna - har varit att man har velatförfäkta, och ha som ett huvudmål, en ensidig svensk nedrustning. Jag är heltövertygad om att och jag är överens om att detta inte är vad vimenar med en aktiv fredsrörelse. Mendäremot hör jag självfallet till dem som tycker att det är en välsignelse attleva i ett land där var och en kan få ansluta sig till vilken organisation hanvill - även sådana med kommunistiska förtecken. Och jag delar att ett mera intensivt arbete i en sådan fredsorganisation, ochökade kunskaper, kanske kan få dess medlemmar på bättre tankar. Närdet gäller kunskaperna inom fredsrörelserna har det ju fakfiskt varit så, attvad man från socialdemokratisk sida har velat föra fram förslag om har varitett allmänt stöd till fredsrörelserna. Man har inte velat befrämja upplysning,utbildning och kunskap, som dels hade kunnat göra att de människor som fillhördessa rörelser själva skulle få något ut av det, dels hade kunnat ge rörelsernamöjlighet att i högre grad och mera kraftfullt verka just i fredens tjänst -och inte i någon sorts ensidig svensk nedrustnings tjänst. Det är därskillnaden finns. Anf.33 () replik: Jag har ju i mitt huvudinlägg starkt betonat att en av de viktigapunkterna när det gäller vår syn på fred är att vi har ett efter våraförhållanden starkt totalförsvar. Däri ingår också ett starkt militärt försvar.Det är väl bra att tar upp det igen. Men det är egentligen inte riktigt detta somdebatten handlar om. Vad den handlar om är följande; Skall vi vända demänniskor ryggen som vill fred? Skall vi vända dem ryggen bara för att vi vetatt vissa av rörelserna är engagerade från kommunistiskt håll? Jag tycker attdet är fel. Det borde ligga - och det ligger - i vår demokratiska skyldighetatt vi ger våra folkrörelser, och alla dem som aktivt vill arbeta för freden,allt det stöd som är möjligt för att vi därmed skall kunna befria oss fråninflytande från stormakter och andra som försöker utnyttja i' ;n svenskafredsopinionen för sina syften. Och det är därvidlag jag menar att alla partieri skulle behöva samlas. 34 () replik: Jag tycker inte att skall insinuera att vi från moderatsida vänder människorna ryggen. Vi är många inom vårt parti som är ute ochtalar i fredsorganisationer och i fredsrörelsen, och jag är övertygad om att viför fram samma typ av budskap när det gäller det svenska försvaret ochfredsrörelsens inriktning i vårt land som för fram. Vi försökerkanske ännu litet mera aktivt använda oss av utbildning på nedrustningsområdet- någonting som jag tror är viktigare . Låtmig säga att bakgrunden i detta sammanhang - och det kom kanske framindirekt i mitt huvudanförande - är att människor är rädda. Den tekniskautvecklingen, vapenutvecklingen, upprustningen, har gjort den enskildamänniskan totalt maktlös. Och en total maktlöshetskänsla skapar rädsla. Irädslan söker man sig till likasinnade för att få stöd och tröst. Jag hör tilldem som tror att en världsvid rörelse mot det upprustningsvanvett som världen upplever skulle kunna få en effekt. Men det skall vara en rörelse som ärbyggd på realistiska förutsättningar, med klara begrepp om hur världen i dagser ut och hur vi vill att den skall se ut. 35 (): Som har påpekats är det inte så ofta som kammarens tidupptas med nordiska samarbetsfrågor. Kanhända anses de alltför självklara. Menibland känns det angeläget att få säga några ord om dessa frågor. andra talare har tidigare i debatten uppehållit sig vid dem. Pådet ekonomiska området sker en del av stort intresse - delegationens ordförandeSvante kommer att behandla det i sitt anförande - och på detkulturella området togs ett par beslut vid sessionen i som kan fåmycket stor betydelse för befolkningen i de nordiska länderna. Efterett omfattande utredningsarbete beslöt årets session att inrätta ett nordisktforskningsråd. Detta forskningsråd skall bli ett rådgivande organ förministerrådet i långsiktiga och övergripande frågor. Rådet skall dessutom genomegna initiativ främja samarbetet över hela forskningsfältet. Detborde inte råda några tvivel om att mycket finns att vinna om vi kunde få enbättre forskningspolifisk överblick, om en bas för samordningen av de nordiskaländernas forskningsprioriteringar kunde skapas och om en analys av denlångsiktiga forskningsutvecklingen i kunde genomföras. Ettökat forskningssamarbete nödvändiggör samarbetsaktiviteter främst påsvårtetablerade områden. Ett bättre samarbete på forskarutbildningens områdeblir också allt nödvändigare. Till detta kan läggas ett ökat behov avredogörelser för forskningsutvecklingen i och en förbättrad informationpå dessa områden. Ianslutning till det utredningsarbete som föregick detta ministerrådsförslagframlades ett socialdemokratiskt medlemsförslag. Detta förslag aktualiseradefrågan om en fond för forskning och prioritering av vissa områden i ettframtida nordiskt forskningssamarbete. Detsocialdemokratiska medlemsförslaget utpekade främst behovet av ökade ochsamordnade insatser beträffande trafiksäkerheten, arbetarskyddet, kostvanorna,åldringsvården, rehabiliteringen av trafikskadade och skadade i arbetsUvet samtbarnomsorgen. Ävenom session inte gick lika långt i preciseringar som vårtmedlemsförslag innebär årets beslut att början är gjord på ett mycketväsentligt område som lämpar sig särskilt väl för nordiskt samarbete. Enbetydligt mer segsliten fråga på det kulturpolifiska fältet gäller det framtidanordiska radio-TV-samarbetet via satellit. Den frågan fördes upp pådagordningen för omkring , och det beslut som togs iHelsingsfors markerar att radio-TV-samarbetet behåller sin aktualitet. redovisades den mycket diskuteradeNordsatutredningen, Vi som ställde oss kritiska och alltjämt är kritiska motNordsatprojektet anser att utredningen hade stora brister. Det ekonomiska beslutsunderlaget var helt ofillräckligt.Liknande kritik har också framförts beträffande avsaknaden av uppgifter om destarkt ökade programkostnader som blir nödvändiga om det stora Nordsatprojektetskall få någon som helst kulturell funktion. Det har också funnits en uppenbar ovilja hos Nordsatanhängarnaatt diskutera dessa frågor som en realitet. Främst på högerhåll har ointressetför de kulturpolitiska aspekterna varit påfallande. Man tycks på det hålletinte ha haft några betänkligheter mot att ett sådant projekt skulle kunna öppnadörrarna på vid gavel för de kommersiella krafterna och för reklam-TV med allade negativa effekter som detta kan få på vår kulturella miljö. För yttersthandlar det om stora ekonomiska insatser för projektets finansiering. Blirsnålheten för stor på detta område ökar svängrummet för de kommersiellakrafterna. Det är vår utgångspunkt för resonemanget. Detta innebär inte att vi är motståndare till alla formerav radio-TV-överföringar via satellit. Därför framstår det svenska -som i första hand skall nyttiggöras för andra funktioner men somdessutom ger utrymme för två ä tre gemensamma nordiska TV-kanaler - som mycketintressant. Detta projekt är från vår synpunkt mer försvarbart i dagenssamhällsekonomiska läge. Beträffande detta projekt pågår förhandlingar mellanFinland, och , Vi hoppas att dessa överläggningar skall föra tillsådana resultat att ett utvecklat radio- och TV-samarbete skall kunna inledasmellan de nordiska länderna. Eftersom Tele X är en experimentsatellit har debatten förts omutvecklingen på . Mot denna bakgrund beslöt session iKöpenhamn att ministerrådet skulle utarbeta ett konkret förslag tillökat nordiskt radio- och TV-samarbete till årets session i ,Beslutet syftade till att förhandlingar skulle upptas och att erforderligakompletteringar skulle genomföras av beslutsunderlaget, enade sig regeringarna i , ,och om ett förslag att föreläggas rådet, avstod, och den9 februari meddelade den danska regeringen att man inte skulle delta i denplanerade tvååriga studiefas om det framtida radio- och TV-samarbetet somföreslagits. Sent omsider fick vi av den danske statsministern vid Helsingforssessionen att det tidigareprojektet var "för stort och för dyrt" för att skulle viljaansluta sig till detta, drogs ministerrådets förslag tillbaka.Frågan fick en ny vändning genom att ett nytt medlemsförslag om nordiskt radio-och TV-samarbete framkastades i sista stund före sessionen. Detta förslag lågtill grund för årets överläggningar, I förslaget framhålls att börfortsätta arbetet påatt utveckla ett system för distribution av radio- och TV-program via satellit.Förslagsställarna underströk att det svenska Tele , i vilket Finlandoch väntas delta, kan ge värdefulla erfarenheter för ett fyrlandsprojekt,om det inte rent av kunde inlemmas i detta. Medlemsförslaget yrkade på att skulle"rekommendera regeringarna i , , och att upptaförhandlingar i syfte att träffa avtal om den fortsatta utvecklingen av ettradio- och TV- samt telesamarbete baserat på överföring via ettsatellitsystem". Förslaget var otydligt, och vi kunde av flera skäl inteacceptera det. Vi anser nämligen att det inte kan vara försvarbart att sätta igång en ny studiefas - som beräknas kosta upp fill ett 70-tal miljoner danskakronor - innan erfarenheterna av studiefasen beträffande Tele X har utvärderats. Denna studiefasväntas vara klar . Det vore enligt vår mening lika orimUgt att skulle ställa sig vid sidan och överlåtaavgörandet av denna fråga på ministerrådet. Vi vill nämligen inte acceptera attett så omfattande satellitsystem genom en sådan hantering skulle kunnagenomföras bakvägen. I så fall skulle reaktionerna inte låta vänta på sig.Därför krävdes - om rådet skulle bli enhälligt - att rådet talade klarspråk pådenna punkt. Efter långa debatter tillfördes en mening fill detta beslut somborde skingra dessa farhågor. "förutsätter att utvecklingen avsamarbetet sker inom ramen för , att hållsinformerat om denna utveckling samt att en eventuell realisering av ett radio-och TV- samt telesamarbete via satellit underställs Nordiska rådetssession." Vi förutsätter också att om ytterligare en studiefas blirverklighet denna inte bara kommer att omfatta den tekniska sidan utan ocksåkommer att ingående belysa de kulturpolitiska och ekonomiska aspekterna, sominte tillräckUgt behandlats i tidigare utredningsarbete. Jag har med detta inlägg velat riktauppmärksamhet på ett par stora kulturpolitiska samarbetsfrågor i , vilkakan väntas spela en stor roll även i den fortsatta debatten. 36INGRID () replik: Jag skall inte börja någon Nordsatdebatt.Intresserade hänvisas till protokollet från och den debatt somfördes där. Jag vill emellertid direkt opponera mig mot påståendet omatt vi moderater skulle ha bortsett från kulturpolitiska skäl i vårt agerandeför Nordsat. Situationen är ju precis den motsatta. Jag skall nämna tre direktkulturpolitiska skäl som gör att vi stöder projektet och vill ha ett utvidgatnordiskt samarbete på radio- och TV-området. Det första är att vi här i Inorden, antingen vi vill deteller inte, före 1980-talets slut kommer att ha möjlighet att ta inTV-sändningar från åtminstone tre olika nationers satellitsystem. är 19olika projekt påbörjade. Antingenvi vill det eller inte, såvida inte censur införs, kommer vi att ha tillgångtill kommersiella program från och också från . Då har viansett att tillgång till våra nordiska grannländers program ur kulturpolitisksynpunkt är att föredra. Detandra skälet har med jämställdhet att göra. Alla kan inte tyska, franska ochengelska, men det är lätt för dem som inte kan främmande språk att förståmänniskorna i våra grannländer. Det är alltså ur kulturpolitisk synpunkt bättreatt ge våra medborgare ökad tillgång till TV-program på språk som alla kanförstå. Dettredje är hänsyn till invandrarna. Inte minst den stora gruppen finska invandrarei har ställt berättigade anspråk på att få tillgång till sitt hemlandsprogram. Jagkan inte se att något annat än kulturpolifiska åsikter ligger bakom vårtställningstagande här. Enliten kommentar; När inte ville vara med på det hela, var det inte baradärför att det var "för dyrt och för stort", utan det var ocksådärför att man egentligen inte hade intresse av den typ av program som detgäller. Anf.37 () replik: och jag har fört de här debatterna i olikasammanhang, så vi känner varandras argument. Vadvi har velat markera från vårt håll är att det inte funnits tillräckligaekonomiska kalkyler för projektet. Det har varit en uppenbar ovilja attresonera om kostnaderna för att fylla en sådan satellit med så stora tekniskaresurser med ett vettigt innehåll. Man har vägrat att ge sig in i deresonemangen om programkostnader, och säger vi att skall det bli ytterligarestudiefaser får de inte bara handla om tekniken. Vi begär faktiskt att mangenomlyser såväl de ekonomiska som de kulturpolitiska aspekterna. Dethar varit helt omöjligt att få ett resonemang med stora delar av borgerlighetenkring de här frågorna. Från det hållet har det sagts: Får vi bara uppsatelliten i luften, skall vi nog kunna fylla den med något slags innehåll. Ochär det så att man inte har råd med programgivning på traditionellt sätt, kan vialltid släppa ett par kanaler fria för de kommersiella krafterna. Detär sådana funderingar som är en enorm black om foten i de diskussioner vi haratt föra kring ett fortsatt radio- och TV-samarbete via satellit. Farhågornaför en sådan utveckling har vi velat skingra med det beslut som har fattats. Dess bättre blev vi eniga i det beslutet, och jaghoppas att materialet sedan läggs på bordet så att vi får se vad det handlar omi kalla siffror. Det har varit för litet av faktiska uppgifter och för mycketönsketänkande . AnL 38 (vpk): Det är litet egendomligt att mitt i utrikesdebatten få enkulturpolitisk debatt om den nordiska , men låt mig kort uppehålla migvid vad som just har sagts. säger att alla kulturpolitiska skäl talarför en nordisk , och hon åberopar bl. a. invandrarorganisationerna.Låt mig då erinra om att hela Kultursverige, helaFolkrörelsesverige och så gott som hela Fackföreningssverige bestämt sagt ifrånatt Nordsat inte behövs av kulturpolitiska skäl. står där alltsåtämligen ensamma. Möjligen kan de åberopa sig på , SAF ochradiohandlarna, för det är de enda som varit odelat för den nordiskaTV-satelliten. Vad gäller invandrarna och då särskilt de finskainvandrarna är det ett faktum att den största finska invandrarorganisationenockså sagt ifrån att man inte ansett Nordsat behövlig, liksom f. ö. statensinvandrarverk. Låt migsedan komma in på mitt huvudanförande. Det går en isande vind genom världen, förklarade . I den bedömningen kan vi sannolikt allainstämma, också om vi i övrigt har vitt skilda uppfattningar om var dennakyliga vind uppstått och varför. Men det är inte fillräckligt att som utrikesministernhävda att människors osäkerhet ökar, att konflikterna blir fler ochallvarligare och att spänningen stiger. Det är viktigt att också betona denfredsvind som sveper över och . Bara startade i norr budkavlargenom landet, varav en skall gå tiU inför FN:s specialsession. I har några enskilda personer initierat ochplanerat en jättelik fredsmanifestation . Så sent som hölls en folkriksdag i medrepresentanter för över 40 olika organisationer, och under hösten och vinternhar fredsrörelsen samlat in bortåt 1 miljon namnunderskrifter för kravet på enkärnvapenfri zon i . Runt om i samlas inte tiotusentals utanhundratusentals människor för att protestera mot upprustningarna - för attkräva fred. Så sker såväl i öst som i väst. kommer en stjärnmarsch att genomföras med Wiensom mål från en rad europeiska länder, och eventuellt kommer också enfredsmarsch från att gå till . Och de krav man ställer är egentligen självklara:Vapenmiljarderna till mat! Och här i norr: enkärnvapenfri zon! Också om det finns anledning att känna pessimism, är detsamtidigt glädjande att konstatera att sällan har fredsrörelsen haft en sådanstyrka som i dag- den fredsrörelse som på ett par rader i sittlånga anförande betecknar som "suddig som begrepp". Att fredsrörelsen vuxit och fått en sådan styrka är självfalletavhängigt av det faktum att vi nu upplever det kanske farligaste årtiondet imänsklighetens historia. Risken förett tredje världskrig blir alltmer överhängande. sanningatt tidsfristen för fred i våra länder är mycket begränsad - troligen mer kortän lång, framhöll i en artikel . Det är därför, fru talman, beklämmande att är så föga konkret, ställning som ett neutraltoch alliansfritt land ger oss nämligen ett särskilt ansvar och särskildaförpliktelser. Inte minst viktigt är detta mot bakgrund av att deeuropeiska länderna, som framhöll , håller på att bligisslan i kärnvapenstrategin. Vi vet att är överhopat med kärnvapen ochatt NATO planerar att placera ut än fler. Det besked som gavs i går avpresident om att är beredd att stoppa utplaceringen avkärnvapenbestyckade medeldistansrobotar i den europeiska delen av bordedärför bemötas mycket positivt. Den omedelbara amerikanska reaktionen varemellertid negativ, och president avfärdade snabbt erbjudandet som ett"propagandajippo", avsett som ett frieri till fredsrörelsen iEuropa, Men, herr talman, fredsrörelsen låter sig inte bedras.Fredsrörelsen fördömer upprustningen - inte minst kärnvapenupprustningen -varhelst den förekommer såväl i öst som i väst. Fredsrörelsen välkomnar allaförslag till nedfrysning av militärutgifterna och alla förslag tillnedrustning. Men fredsrörelsen är också medveten om vilka krafter detär som driver fram militariseringen i världen, vilka krafter som motverkaravspänningen. Under hela kapitalismens historia har militarismen spelat enväxande roll. Produktionen av militär upprustning spelar en allt större roll ide krisdrabbade ekonomierna i väst. Strävan att behärska viktiga råvaror ärUSA:s främsta drivkraft i dess angrepp på länder inte bara i utanrunt om i världen. Om inte skulle kunna utnyttja främmande ländersråvarutillgångar, skulle detta inte minst av moderaterna lovprisade land rasasamman . Detta vet såväl de styrande i som statsledningaroch regeringar i den övriga västvärden - också den , Det ärmot den bakgrunden som upprustningen fortsätter i , och det är mot denbakgrunden som avvisar fredssträvandena. Men också i växer fredsrörelserna. En raddelstatsförsamlingar har antagit resolutioner om kärnvapenfrysning. Över 1miljon amerikaner har till undertecknat en appell med samma innebörd. Enrad organisationer har bildats för att påvisa kärnvapenkrigets vanvett, däriblandLäkare för fred, som ju också har bildats i , Här hemma har den samlade fredsrörelsen främst drivit tvåkrav, nämligen zonfrågan och att skall börja nedrusta. Det finnsanledning att åtminstone kortfattat uppehålla sig vid dessa krav. Zonfrågan har tagits upp, inte baraav utrikesministern utan också av andra talare här , men fråga är omzontanken förts framåt i egentlig mening. Det är obestridligt att sedan i enighet i juniförra året gav regeringen i uppdrag att intensifiera ansträngningarna för attinrätta en sådan zon såväl som främst har backat frånriksdagens enhälliga beslut. Regeringen har förhållit sig otillständigt passivoch har inte ensförmått presentera en plan för hur ett förverkligande av tanken på enkärnvapenfri zon skulle ske. Tvärtom har ledande tjänstemän som stårutrikesministern nära direkt försvårat det arbetet genom att ställa heltorimliga krav. Jag tänker då på maximalistiska krav påinspektion av sovjetiska fartyg. Skulle motsvarande krav i något annatsammanhang ställas på , skulle de betraktas som helt absurda och direktkränkande. Företrädare för har vid upprepadetillfällen förklarat att kravet på en sådan zon är orealisfiskt, och deförklarar i sin stora partimotion till årets riksdag att det är svårt att se"hur frågan skall kunna föras vidare". Från moderat håll har man också tagit det faktum attSovjetunionen ställt sig positiv till tanken på zonen och förklarat sig viljavidta åtgärder också på det egna territoriet till intäkt för att sökamisstänkliggöra zontanken. Jag tycker, herr talman, tvärtom att blotta faktumatt en av stormakterna är positivt inställd borde vara glädjande och i ställetföranleda kritik av den andra stormakten - - som motarbetarfredssträvandena också här. Regeringen får inte längre förhålla sigpassiv till kravet på en kärnvapenfri zon. Det är dags att ta fredskrafternaskrav på allvar. Det är dags att gå från ord till handling. Det är dags attförvandla de fagra ord som utrikesministern deklarerade vid Folkriksdagen förfred till reella initiativ. Detta gäller också fredsrörelsens andra krav, nämligen attSverige kan börja. Det är ett faktum att per invånare räknat har myckethöga militärutgifter. som vi i internationellt förespråkarnedrustning följer vi inte dessa rekommendationer inom landet. Men skall vi kunnapåverka det internationella läget och visa oss trovärdiga, måste vi ju visa attvi menar allvar. Den försvarspolitiska propositionen har just lagts påriksdagens bord, och det finns anledning att återkomma till den. Låt mig nubara helt kort framhålla följande. Vi har kommunisternas sida under enföljd av år krävt en omläggning av försvarsutgifterna till förmån förekonomiskt och civilt försvar. Vi har också krävt en omläggning och en dämpningav vapenexporten - en vapenexport som även den bidrar till upprustning, inteminst i tredje världen. Ett billigare försvar skulle, herr talman, dessutom medgeökat utrymme för anslag till de krafter i landet som kämpar för freden - deolika fredsorganisationerna, med deltagande av representanter för allapolitiska värderingar. Det finns där anledning att rätta när hanhävdar att det socialdemokrafiska partiet skulle vara det enda parti som harkrävt ökade anslag till fredsorganisationerna. Så är inte fallet. Vi har ocksågjort det under en följd av år. Det finns också anledning att ifrågasätta att har ställt upp för fredsorganisationerna. Migveterligt har konsekvent röstat mot ökade bidrag såväl tillfolkrörelser som till fredsorganisationer. Det ärockså befogat att rätta påståendet att de skilda fredsorganisatio- nernaverkar för en ensidig svensk nedrustning. Det yttrandet visar på okunnighetenhos såväl som , Samtliga fredsorganisationer harinte samma krav, utan de har de mest skiftande krav. Det finnstotalpacifistiska fredsorganisationer, och det finns andra. Men jag vågar påståatt det är en sak som de har gemensamt; just det krav på en omläggning avförsvarsutgifterna som också vpk har fört fram här i . vill jag säga några ord om Nordsat, som jag glömdeta upp inledningsvis. Det finns en säkerhetspolitisk aspekt vad gäller Nordsatsom sällan tas fram i debatten, nämligen det faktum att Nordsat i sinförlängning innebär att det markbundna nätet skrotas. Därmed skulle vi blidirekt beroende av länder som är anslutna till NATO, Det kan inte ligga iSveriges intresse. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar, 39 () replik: Något skrotande av de markbundna sändningarnahar aldrig diskuterats. De remissvar som hänvisade till gälldeNordsatutredningen, Det skulle vara ytterligt märkvärdigt om dessaorganisationer - inför möjligheten att få tillgång till flera olika ländersTV-satelliter - i ett remissvar skulle avsäga sig möjligheten att se nordiskaprogram. När det gäller kravet på en kärnvapenfri zon sätter vimoderater icke likhetstecken mellan fredsorganisationer och folkrörelser. Vissafredsorganisationer hör till folkrörelserna, men det finns åtskilliga andrafolkrörelser. Det finns också, vilket jag påpekade tidigare,fredsorganisationer med mycket olika inriktning i sitt fredsarbete. Och jag haraldrig sagt att samma politik gäller för dem alla. Det är en mening som icke har sagtshär ; är en kärnvapenfri zon.