prot · G50982 · 1981-12-31 00:00:00 — SAREC, som är vår forskningsorganisation pä biståndsområdet, ärockså engagerat i alt hitta former för alt utveckla forskningssamarbetet mellanvåra länder men också för att etablera forskningsresurser i . Om utvecklingen av de svensk-sudanesiska förbindelserna Och somjag har redogjort för är BITS - som alltså är det råd som har ettövergripande ansvar för det som kallas bredare samarbete - ganska akfivl. Jag ulgår från atl sudaneserna är otillfredsställda meddet bistånd de f. n. fär. Jag har inle siffror för biståndet lill andra länderi huvudet, men om uppgift är rikfig, skulle alltså iinternationellt bistånd fä - och det är inte sä litet. Avdetta kommer alltså merparten, , frän arabländerna. Delstöder mitt påstående att i stor utsträckning får ekonomisk hjälp frånarabländerna. Det var ett av skälen till atl vi 1969 upphörde med merareguljärt biståndssamarbete med . Genom att säga detta vill jag inte skapa intrycket av attvi struntar i förbindelserna med eller hur det går med ulvecklingen iSudan. Vi är lika intresserade av utvecklingen där som i alla andra länder. Ochdet bör tilläggas atl indirekt via de internationella organen, lillvilka vi lämnar slörre bidrag än de flesta andra länder, stödjer ocksä Sudan.Jag tänker då pä FN:s olika biståndsorgan. Vi gör också såväl direktaflyklinginsatser som flyktinginsatser via FN;s flyktingorganisalion UNHCR. 32HÄDAR (); Frågan om officiell representation är jusl,som utrikesministern framhåller, en fråga som måste avvägas mot del engagemangman har i landet och det samarbete som man vill utveckla med landet. Mot denbakgrunden mäste man konstatera att vi - vilkel ocksä utrikesministernkonstaterade - har haft en ganska ringa samverkan med i förhällande tillvärt samarbete med många andra länder, inle minst i . Om vi ser till befolkningstalet, landels storlek och desspolitiska tyngd, finner vi att del inte är sä mänga länder i som kansägas ligga klart före . är till ytan största land. Del ärelt av de tio befolkningsmässigt största länderna i . Vi har ambassader inio av dessa lio länder, men inle i . Jag har också sagt, att av allavärldens länder är del bara elt land som har fler invånare än och där viinte har en ambassad. Visst måste man då konstatera, alt vi länge har gett enganska låg prioritet åt våra relationer med just . Men kan man med rätta säga atl del som utrikesministerni dag har gett uttryck för är en verklig vilja att vidga dessa kontakter ochalt på olika sätt främja utvecklingssamarbete och, inte minst, politiskakonlakter, vilka utrikesministern särskilt betonade. För egen del är jagövertygad om att della kommer att få den konsekvensen alt också frågan om ensvensk ambassad eller ett svenskt ambassadkansli i kommer upp tillsnar prövning. 33STEN (); Jag instämmer helt med utrikesministern i altvi inte här behöver diskutera huruvida vi har utrikes relationer med Sudan.Frågan är i stället hur vi skall utveckla dessa kontakter för framtiden. Av interpellationssvaret framgår atl det finns olika skälför att utveckla kontakterna. Del saknas dock ett skäl, som jag här vill drafram. Förutom att är politiskt och ekonomiskt intressant gör landels lägeall det även är naturvetenskapligt intressant. Det är bl. a. ett nyckelområdeför möjligheterna atl lösa ökenspridningsproblemet. Det är också ettnyckelområde för utvecklandet av metoder för alt återställa ett degenereratnaturlandskap. I kan man skaffa sig erfarenheter som kan spridas överliknande områden jorden runt. Det är här som de olika svenskaforskningsinstanserna, exempelvis SAREC, i första hand borde komma in på eltseriösare sätt än vad som kanske har varit fallet. En intressant uppgift för vårt näringsliv är alt försökase fill alt vi är framme och hjälper till att utveckla jordbruk.Två tredjedelar av den odlingsbara jorden ligger fortfarande obrukad. Detgäller vallenförsörjning, skogsbruk och transporter - både på järnväg och pålandsväg samt båttrafik. Det rör sig om objekt som vi behärskar myckel bra,nämligen malmpro-spektering, och det gäller att kartera landet på olikaområden. Del är en mängd sådana uppgifter, där vi kan få ett både lönsamt ochgivande utbyte för båda länderna. Men vi skall inte komma för sent med vårakontakter. Om sambandet mellan kärnkraft och kärnvapen, m. m. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på interpellation 1981/82:124 om sambandet mellan kärnkraft ochkärnvapen, m. m. har i sin interpellationställt tre frågor: Anser utrikesministern att del finns elt sambandmellan kärnkraft-kärn vapen och all den ökade spridningen av den förra också bidrar lill spridningen av de senare? Är det även utrikesministernsuppfattning att det aren slor uppgift atl ge kärnkraftsslöd lill tredjevärldens länder och alt man kan länka sig en fortsall utbyggnad av kärnkraft iSverige? Anser utrikesministern det vara förenligtmed ansträngningar inom nedrustningsområdet och icke-spridningsarbetetnär det gäller kärnvapen all etl svenskt företag - Asea-Atom - gör alll föratl placera alll fler reaktorer på marknaden? Jag skall först besvara den första och den sista frågan,som båda rör riskerna för kärnvapenspridning i världen. Del finns etl historiskt samband mellan civil och militärkärnenergi. Samma grundläggande fysikaliska fenomen, kedjereaktionen, ärgrunden Om sambandet mellan kärnkraft och kärnvapen, m. m. förbådekärnladdningsexplosionen och driften av civila reaktorer. Den civilakärnkraften utvecklades också ur stormakternas grundläggande militäraforskningsresultat. Men senare har vapenteknologin och kärnkrafttekniken istort sett utvecklats pä skilda vägar. Civila kärnkraftsreaktorer är intelämpliga för framställning av vapenplutonium. Något absolut tekniskt hinder förproduktion av vapenplulonium med hjälp av kraftreaktorer finns emellertid inte.Detta är självfallet en viklig bakgrund för tillkomsten avicke-spridningsavtalet och IAEA-kontrollen. Att motverka kärnvapenspridning är en av detinternationella samfundets allra viktigaste uppgifter. Den svenska regeringenhar gjort mycket stora ansträngningar för atl minska, ochhelst undanröja, riskerna för spridning av kärnvapen till ytterligare stater.Sverige är självfallet anslutet till icke-spridningsfördraget och verkar aktivtför att stärka det internationella kontrollsystem som administreras av deninternationella atomenergiorganisationen lAEA. Icke-spridningsarbetet har krönts med framgång- iså måtto, i varje fall, att inga nya kärnsprängningar har skett utanförkärnvapenstaternas krets sedan den indiska sprängningen företogs . Mensamtidigt vet vi att det finns en påtaglig risk för att vissa länder kan kommaatt besluta sig för att skaffa kärnvapen. Det utvecklingsarbete som pågår idessa länder inger oro. Jag tänker här bl. a. pä och . Anskaffningen av kärnvapen leder självfallet inte lillökad nationell säkerhet. Tvärtom ökar den risken för motåtgärder frångrannländer i en ruslningsspiral där ingen har något att vinna. De flesta länder som använder fredlig kärnteknologi gördelta utan samband med eller koppling till militära program. Den snabbastevägen till kärnvapen går via specialiserade militära satsningar.Kärnkraflsreakiorer av det slag som t. ex. Asea-Atom tillverkar, dvs. lätlvattenreaktorer,är varken tekniskt eller ekonomiskt någon ändamålsenlig väg att gå för den somvill konstruera en kärnladdning. Samlidigt är det naluriigtvis så, att etlallmänt kunnande pä kärnkraftssidan ger kunskaper som till någon del kanomsättas i militärt kunnande - om man sä önskar. Detta illustreras klart av atldet finns åtskilliga länder som har teknisk förmåga att utveckla enkärnladdning men ändå, av bl. a. säkerhetspolitiska skäl, avstår från atl ladetta steg. Det är givelvis angeläget att på alla sätt stärka ;skontrollarbete. lAEA spelar en mycket vikfig roll i ansträngningarna atl minskariskerna för kärnvapenspridning. Ett nära internationellt samarbete inom är därför en viktig förutsättning för att den utbyggnad av kärnkraften somsker i vissa länder också skall bli föremål för full kontroll. Svensk export av kärnkraftsreaktorer eller utrustning päkärnenergiom-rådel över huvud taget kan bara ske med regeringens tillstånd frånfall till fall. För att regeringen skall ge tillstånd för sådan utförsel krävsfulla garantier för att ingen olämplig användning kan komma i fråga och attmottagarlandet är anslutet till icke-spridningsavtalet. Till slutvill jag besvara andra fråga som alltså rör kärnkraftsstödlill tredje världens länder och utbyggnaden av kärnkraft i . har en självklar rätl att själva välja väg försin tekniska utveckling. Från svensk sida har vi i lAEA och andraorganisationer emellertid betonat vikten av att i sinenergiplanering allsidigt belyser sina framtida energibehov och olika vägar atttillgodose dessa. Kärnkraft är en kapilalintensiv och siorskalig form avenergiproduktion som i allmänhet inle svarar mot förutsättningaroch behov. Vad rör kärnkraftens framtid i vill jagendast hänvisa till folkomröstningen och delriksdagsbeslut som följde därefter. Den energipolitik som kom till ullryck idet beslutet står givetvis fasl. Om sambandet mellan kärnkraft och kärnvapen, rn. 35OSWALD (vpk); Jag tackar utrikesministern för svaret på mininterpellafion. Jag känner i det här interpellationssvaret igentongångarna från debatten inför folkomröstningen, där åtskilliga gånger - bådei den här kammaren och på mänga andra ställen, också ute i landei - sammapåståenden som utrikesministern nu på nylt har dragit fram i sillinterpellationssvar framfördes, nämligen att sambandet mellan civil kärnkraftsä som vi har utformat den här i och militära kärnvapen kan anses istort sett försumbart. Civila kraftreaktorer är inte lämpliga för framställningav vapenplutonium, säger utrikesministern. Jag har tidigare i sädana debatterpåpekat atl del finns en överväldigande dokumentation från forskare,nedrustningsförhandlare och andra om atl detta samband är myckel påtagligt ochmycket oroande för de flesta människor - dock tydligen inte för den svenskeutrikesministern. Jag vill citera ell referat från , vilket återfanns i elt nyhetstelegram i Svenska Dagbladetför nägon tid sedan. Dess nye chef, , sade enligl referatet bl.a. följande: "har i etl brev till olikautskott i kongressen påpekat att den inte längre litar pä atl detinternationella atomenergiorganel lAEA får reda på atl nukleärainstallationer omvandlats för att kunna tillverka atombomber. Man anser nämligen att ett antal sådana installationerutan slörre svårigheter kan göras om för detta ändamål. Exakt vilka del ärfråga om sägs inte i brevet, men en medlem av kärnkraftsinspektionen har sagtatl man särskilt är oroad över atomreaktorer som oavbrutet laddas liksom anläggningarför alt tillverka, anrika och upparbeta uran och nukleärt bränsle. åsikt kan få betydandeåterverkningar pä den amerikanska exporten av nukleärt material och nukleärteknologi, säger bedömare här. Det är nämligen denna institution som utfärdarlicenserna." -Så långl nyhelstelegrammel i . Jämfört med den svenska utrikesministerns uppfattning kanvi konstatera att påståendena är precis motsatta. Man är alltså ikärnkraftsinspektionen i Om sambandet mellan kärnkraft och kärnvapen, m. m. mycketoroad över spridningen av civil kärnkraft - den vanliga civila kärnkraften, OlaUllsten, som vi har både i och i . Man anser att den är etlbetydande bidrag till kärnvapenspridningen i världen. Man anser att lAEA inlehar möjlighet alt fullständigt kontrollera denna spridning. Det är alltsåtongångar precis motsatta dem som kommer fram i interpellafionssvaret, där OlaUllsten vill avfärda della samband som historiskt. Jag tycker atl det finns en dubbelmoral i den svenskaregeringens uppträdande. Utrikesministern säger: "Den svenska regeringenhar gjort mycket stora ansträngningar för alt minska, ochhelst undanröja, riskerna för spridning av kärnvapen ytterligarestater." Ja, det har man gjort vid förhandlingar som har förts iinternationella organisationer, där man har arbetat för icke-spridningsavtaletoch andra sådana traktater. Det är myckel bra. Å andra sidan har vi fört enaktiv politik för att sprida kärnkraften i världen. Vi har varit mycket aktivai försöken alt placera svenska reaktorer pä världsmarknaden. Att del inle har lyckatshittills är inte vår förtjänst. Jag tycker att man kan jämföra delta meddubbelmoralen på vapenexportomrädet. Det är precis samma symtom som kommerfram. Vi har ett upparbetningsavtal med . Vi skall inleberöra det - jag har haft anledning alt diskutera det åtskilliga gångermed representanter för regeringen. Av vårt civila kärnkraftsavfall kommer manatl få fram plutonium i ganska slora mängder. Vad kan man använda plutoniumtill? Man kan använda det antingen som kärnbränsle i bridreaktorer eller tillvapenframställning. Här framstår tydligt den dubbelmoral.Man har alltså ingenting emol att medverka till all pluloniummäng-den i världenökar. Man skriver avtal om upparbeining. säger man alt vi har arbetataktivt för att hindra att spridningen av kärnkraft skall medverka tillspridning av kärnvapen. Det är ganska avslöjande. Sä till ;s kontroll. ;s arbele har inte krönts medframgång, vilket utrikesministern påstår i interpellationssvaret. Redan detcitat som jag har gjort frän den amerikanska kärnkraftsinspektionen visar attden uppfaltningen är ifrågasatt. Del finns också andra uppgifter som visar allpåståendet atl arbete har krönts med framgång inte stämmer medverkligheten. Det finns internationellt en myckel stark oro över ;soförmåga alt kontrollera och följa upp kärnkraflsspridningen och därmedkärnvapenspridningen i väriden. Utrikesministern har nämnt ochSydafrika. Det är helt korrekt. Han kunde också ha lagt till stater som ,, , m. fl. som går in för att skaffa sig stora civilakarnkrafisprogram och som i många fall inte har undertecknaticke-spridningsavtalet. Där finns alltså en direkl koppling. I tidskriften nr 1981 har man tagit uppdessa frågor. Eftersom utrikesministern säger atl man inte känner lill någrasprängningar efter den indiska sprängningen 1974, vill jag citera urtidskriften; "1 en nyligen publicerad rapport från den amerikanskaunderrättelseorganisationen , , pekar man t. ex.pä det omfattande samarbetet mellan , och , som bland annatinnefattar träning av laiwanesiska forskare vid den sydafrikanskaanrikningsanläggningen i . DIA har också i en annan, hemligstämplad, rapport dragitslutsatsen alt det var etl kärnvapenprov som registrerades av den amerikanskaspaningssatelliten i Sydallanlen ." är bara elt exempel på hur detta samband fungeraroch hur spridningen av kärnkraftsleknologi uppenbarligen leder ocksä tillspridning av vapenframställning. Frågan ärdå hurden ser pälAEA och dess roll. Där måste jag återkomma till vad jag har sagl i mininterpellation. Förre utrikesministern har utnämnts till chefför lAEA, och han har sagt att han vill arbeta för att främjakärnkraftsutbyggnaden i tredje världen. Är della ;s uppgift? Anserutrikesministern och den atl del är uppgift atlarbeta för spridning av civil kärnkraft? Eller är lAEA ;s uppgift enbartkontrollerande? Del är en oerhört viktig distinktion som den svenska regeringenmåste ta ställning till. Den måste verkligen bestämma sig för var den slår.Antingen är det ett organ för alt sprida kärnkraft över världen eller också ärdet ett organ för att kontrollera icke-spridningsavtalet. Dessa två funktionerkan inte blandas ihop-då hamnar vi i en orimlig situation-och den svenskaregeringen måste ge besked om vad den menar. Ytterligare några ord om exporten. Vi gör nu en storexportdrive - inle bara i . Vi har fidigare försökt placera reaktorer iTurkiet, men som väl var lyckades det inte. Vi gjorde försök att placerareaktorer i schahens . Som lur var för och den svenska regeringenlyckades inle del heller. Men i samma nummer av som jag tidigare citeradeur finns en uppgift om alt ett svenskt företag som heter , som ägsav bl. a. , är väldigt hårt involverat i att säljakärnkraftskunnande till - etl land som inte har undertecknaticke-spridningsavtalet och som därför absolut skulle vara diskriminerat närdet gäller alt bli föremål för sådana svenska exporlansträngningar. Vad ärdetta för någonting? Känner regeringen till dessa försök atl placera svensktkärnkraftskunnande i ? Vilka slutsatser drar ni därav, och hur kan nisäga att det för att regeringen skall ge sill tillstånd till utförsel krävs fullagarantier för att mottagarlandet är anslutet lill NPT? Jag kommer på nytt osökttillbaka till sambandet mellan vapenexport och kärnkraflsexporl- här ser viprecis samma mönster. Jag skall inle beröra vad utrikesministern säger sist isvaret, all folkomröstningens resultat skall gälla. Det är roligt all höra det.eftersom det till och från framskymtat - bl. a. från vid hanstillträde som chef för lAEA - att man kan tänka sig att omprövabeslutet från folkomröstningen och alt man kanske t. o. m. kan länka sig enforisati utbyggnad av kärnkraften i . Om sambandet mellan kärnkraft och kärnvapen, m. m. Om sambandet mellan kärnkraft och kärnvapen, m. m. slår med slor kraft invidöppna dörrar. Jag har i mitt svar betonat alt det finns etl samband mellanmilitär och civil användning av kärnkraftsprocessen. Det finns ett sambandmilitärt och civilt i fråga om all teknologi. I många fall är det inom denmilitära sekiorn som den teknologi har utvecklats som vi sedan har användningför inom den civila sektorn. Det brukar vi uppskatta, i varje fall så till vidaatt den lill sist har kommit till en vettig användning. Den debatten är det alltså ingen idé atl föra med mig. Jaghar ingen annan uppfattning. Jag har bara velat nyansera resonemanget genom attpåvisa atl även om det rör sig om i grundläggande mening samma teknologi, ärdel inte utan vidare möjligt att säga att de länder som möjligen kan ha föravsikt atl skaffa sig kärnvapen, vilkel jag skulle hoppas alt inget land hade,måste gä vägen över Ullverkningen av stora och dyrbara kärnreaktorer. Vi har i världen tiotusentals kärnstridsspetsar. Såvitt jag vet är ingen av demtillverkad genom upparbeining av kärnkraftsavfall. Den kapacitet som finns påkärnvapenomrädet är tillräckligt stor för atl förgöra jorden många gångerom. Men vi skall därför inte nedvärdera risken av att detsamband som likväl finns utnyttjas av vissa länder, alt de i stället för atlsäga att de bygger forskningsreaktorer för ett rent militärt program går viakärnkraftsanläggning för fredliga ändamål. Del är för att i alla fall hindraatt sådant sker utan att del kommer lill omvärldens kännedom som lAEA finns.IAEA:s uppgift är att se till att kärnkraften används för civila ändamål ochinte för militära. Däremoi kan lAEA inle ingripa gentemot militära anläggningarsom är avsedda för byggande av atombomber. Får jag sedan säga att vad gäller export av kärnteknologifrän är det, som jag sade i mitt svar, så att sädan export inte kanförekomma utan att regeringen från fall till fall prövar att har fullinsyn i anläggningen. Vad gäller de länder som inte har skrivit undericke-spridningsavtalet kan över huvud taget ingen svensk export förekomma. Defall som nämnde är alltså inte aktuella. Den här politiken gäller naturligtvis också den aktuellaaffären med . Det är en sak atl olika organ agerar på det sätl som mangör i alla kommersiella sammanhang, med SEK-insatser och kreditgarantier. Menfortfarande gäller att någon export av kärnteknologi frän till Mexicoeller något annat land inle kan komma till stånd med mindre än att garantierför alt avfallet inte används för framställning av plutonium för atombomberlämnats. Därför är det inte fråga om någon dubbelmoral, så som OswaldSöderqvist försöker alt hävda, när samlidigt arbetar för enförstärkning av ;s kontroll. Det gör vi jusl för atl hindra det som OswaldSöderqvist och jag är rädda för skall ske, att fredlig kärnenergi används förmilitära ändamål. Det finns heller ingen anledning all hävda att det faklumall svenska förelag - det finns ju egentligen bara elt som är aktuellt -försöker sälja kärnteknologi utomlands skulle vara uttryck för någon svenskdubbelmoral. En sädanexport är ju omgärdad med alla de bestämmelser som jag har redogjort för.Dessutom kanske det finns skäl all tillägga att folkomröstningsresultatet ochriksdagens beslul därefter ju faktiskt innebär att även fortsatt skallförlila sig pä kärnkraft så länge de nuvarande reaktorerna fungerar. Jag vetinle av vilket skäl som menar att det vore bättre för Sverigeatl för underhäll av de reaktorerna och för färdigbyggande av dem som ännu inleär färdiga utnyttja utländsk industri i stället för svensk. Det kan inlerimligen ligga i linje med de intressen som i övrigt uttalarsig för. F. ö, finns det ingen grund för de anklagelser som OswaldSöderqvist riktar mot , som ärny chef för lAEA. Han har inte allsbetonat att del på något sätt skulle vara angeläget att kärnteknologi skulleexporteras fill . Han har rent av menat att det är en tvivelaktigsatsning från sida, just därför atl framställning av energi via kärnkraftverkär en mycket kapitalkrävande åtgärd - bör i första hand pröva andraslags energikällor, helst egna som inte kräver import. Del gäller både olja ochkärnteknologi. Det är precis så, herr talman, att ;s uppgift inte äratt sprida kärnteknologi. ;s uppgift är att kontrollera den. Vad gällerdess biståndsinsats är den, så vitt jag känner fill, begränsad till att föreslåi vilka former den kärnenergi som finns i kan utnyttjas i civilasammanhang, för forskning, inom jordbruket och inom rader av andra områden därkärnkraft kan användas. Får jag dessutom , herr talman, påpeka atticke-spridningsavtalet har två delar. Den ena delen innebär atl de som skriverpä avtalet avstår frän att skaffa sig kärnvapen. Den andra delen innebär atteftersom vissa makter har och redan hade kärnvapen när ingicks,skall de som skriver pä avtalet i gengäld fä del av kärnvapenstalernaskärnteknologi. Det är ingen svensk uppfinning att avtalet ser ut pä det sättet.Men vi har stött avtalet, eftersom del är en realistisk metod att hindrakärnvapenspridning. Om sambandet mellan kärnkraft och kärnvapen, m. m. 37OSWALD (vpk); Jag skulle vara glad om det somutrikesministern sade om alt jag slog in öppna dörrar var sant. Tyvärr finnsdet ingen reell grund i det påståendet. Varken utrikesministerns första svareller det senaste har undanröjt de betänkligheter jag har redovisat just närdet gäller kopplingen kärnkraft-kärnvapen. Detta har jag alltså belagt medcitat, och jag kunde ha tagit fram flera andra, som vi använde exempelvis underfolkomröstnings-kampanjen, från forskare och institutioner runt om i världen somjust påpekade viklen av atl observera detta samband. tar alltsåverkligen lätt på frågan, när han utan att oroa sig särskilt mycket avfärdardelta samband som någonfing som egentligen är ganska obekvämt. Det är ju intepå det sättet. Om det vore så, skulle del inte uttryckas sä mycken oro frånalla håll och komma fram så mänga fakta om sambandet och den risk det innebärför spridningen av kärnvapen. Om sambandet mellan kärnkraft och kärnvapen, m. m. Varför skulle man bygga särskilda militära reaktorer förmilitära ändamål? Del går ju minsl lika bra med reaktorer för civila ändamål,där man får fram posiliva effekter - trots vad vi anser om kärnkraft - i formav elproduktion men får utbränt bränsle, som kan upparbetas. Därmedkan man få avsevärda mängder plutonium, som det går alldeles utmärkt atlanvända för kärnvapenframställning. Det är sä del fungerar, och därför hardenna oro uppstått. Det är alltså snudd på nonchalans, när den svenskeutrikesministern enständigt mot alla dessa uppgifter står här ochsäger atl det inle finns någonting att oroa sig för i sammanhanget. Varken eller jag vel exakt vad för slags plutoniumde befintliga kärnvapnen är tillverkade av. Ingen av oss, och knappast någonannan, kan säga atl exempelvis stormakternas vapenarsenal är framtagen ispeciella militära installationer.