prot · G50988 · 1981-12-31 00:00:00 — Omde statliga företagens verksamhet och framtid Det är bara ett exempel påhur samhällel måste ta itu med problemen, när inte det privata näringslivetklarar dem. Men detta säger man naturligtvis inle ett ord om från moderaternassida, utan man talar om att man skall försöka privatisera. Ja, det är väl i såfall sådan verksamhet som lönar sig, som går bra, som man vill ta över. Det harju bevisats atl man inte vill ha atl göra med det som körts i botten och därägarna har lämnat skutan. Det överlämnar man med varm hand till samhället ochde omhuldade skattebetalarna att ta över ansvaret för. Jag troratt vi skall ha klart för oss att detta också har en ideologisk sida. Jagskulle till slut vilja citera vad sade pä sin stämma ;"i näringslivet bör förekomma då enskild eller kooperativföretagsamhet inle står till förfogande för upprätthällande av produktion ochsysselsättning eller inte kan tillgodose sociala behov." Detär med andra ord så att i princip omfattar , och därmedindustriministern, naturligtvis samma grundtanke som , att detta medstatlig företagsamhet är något nödvändigt ont som vi helst skall göra oss avmed. Försök inte komma undan den ideologiska frågeställningen! 19 (); Jag vill ge ett konkret exempel. Kabi lär vara ett avde få läkemedelsföretag i världen som har gätt med förlusl och som fortfarandehar mycket dåligt resultat. Jag tror att man med fördel skulle kunna sälja Kabitill nägra enskilda läkemedelsintressenler. Statsföretag skulle därmed få losskorta fordringar på över 200 milj. kr. och kanske ännu mer, och det skullenaturligtvis förbättra Statsföretagskoncernens ställning. Jagvill till industriministern säga, att man kan få intrycket, av hans sätl attdebattera, att den ende som inte bär något ansvar i den här tråkiga historienär industriministern själv. Industriministern är väl ändå inte sä lällskrämdatt han - när han efter ett skissartat bud, framlagt vid en presskonferens, fårmothugg på en punkt, nämligen att staten skall köpa av sig själv för2 miljarder kronor - lägger alla sina ambitioner på hyllan? Var hans förslaginte mer genomtänkta än så? Jagkan försäkra industriministern att vi moderater är beredda att resonera om nyariktlinjer, med omedelbar verkan, för Statsföretags verksamhet. I dettahänseende är jag ense med . Jag menar att under vårenmåste få en redogörelse för Statsföretags problem och dess ställning och måstefå tillfälle att ta ställning lill målsättningen för Statsföretags verksamhet.Men, , försök samla en borgerlig majoritet runt etl sådant förslag! Meddet jag sade om menade jag något sä enkelt som all denrimliga tågordningen hade varit alt styrelsen först fått presentera etl förslagtill hur koncernens problem skall lösas. Då hade i första hand styrelsen fåttta sitt ansvar. 20SVEN (); sade atl vi helt skall glömmaden proposition om industripolitiken som folkpartiregeringen lade fram 1979.Det är möjligt att vill glömma att vi har fått statensindustrifond, att vi har fäll möjligheter att på ett bättre sätl än tidigaresälja teknik till utlandet. Del är möjligt att anser atl det äronödigt att vi har en industrifond som kan hjälpa svenska företag med olikautvecklingsprojekt -mänga av dem mycket intressanta. Den fonden kom lill 1979,och det är ett exempel på vad propositionen medförde. Som jag sade innebar folkpartiregeringens proposition enstark markering av marknadsekonomin. säger att han nu har lästvårt nya partiprogram, och att det skulle innebära en förändring. Men jaghävdar att vi har samma uppfattning som . Det är dock rätt naturligtatl man i elt läge där vi har stora problem med vår ekonomi lyfter fram denäringspolitiska frågorna mer än de sociala. I övrigt har inte vår inställningförändrats på något sätt. jag har varit här i kammaren har jag oftaföreträtt partiet i de näringspolitiska frågorna. Och det torde ha framgått medall önskvärd klarhet att vi har velat markera marknadsekonomins betydelse. Sedan några ord om folkpartiregeringen. Manfår ofta här i kammaren höra uttryck som; som det lillafolkpartiet satt i regering. Är det sä att det inte går att få fram enmajoritetsregering, då får man trots allt leva med den lilla regering som manlyckats enas om. Märkvärdigare än så är det inte. Detta är verklighelen. säger att jag har medverkattill att överbetala konkursförelag, som sedan har tillförts Statsförelag. Detär ett ganska otroligt påstående om man ser det i dess historiska belysning, omman ser på de propositioner och andra åtgärder som vi har diskuterat här iriksdagen tidigare. Jag kan exempelvis nämna propositionen om - vilken välär den främst avser - och propositionen om Svenska Varv. Därharju enighet vunnits i kammaren. Socialdemokraterna har varit med om alt göradessa strukturinsatser i statlig regi. Jag har sä upprepat skälen till att fickden konstruktion det fick; Det var angeläget att undvika en kollaps ihandels-stålsindustrin 1977. Jag behöver inte ödsla många ord på det. Men motbakgrund av alla våra debatter tycker jag atl man skulle slippa få enkla,schablonmässiga påståenden som att jag slentrianmässigt skulle ha överbetalatkonkursföretag. Sedan sade - och det är långt meraintressant - att man inle skall sälja lönsamma statliga företag, därför attprivata då kan skörda frukterna. Det innebär att man inte kan sälja något! TarThage dä också avstånd frän de försök till arbetskooperativ, dvs:löntagarägande, som förekommer bl. a. inom ? Det är i så fall enmycket doktrinär socialislisk inställning, som jag djupt beklagar. Om de statliga företagens verksamhet och framtid Om de statliga företagens verksamhet och framtid avslöjandeför socialdemokratins - eller i varje fall - attityd i den härfrågan. Jag hoppas att jag har fel här - jag ger nu möjlighetatt korrigera detta intryck. sade atl fördröjningen av propositionen ärbeklaglig, ja, t. o. m. farlig. Han hade väntat en proposition redan i höstas.Vi har i samband med LKAB- och SSAB-propositionerna redovisat varför vi intekunde framlägga en sådan proposition - vi ville gå igenom och analyseraStatsföretags lotala situation, finansiellt och organisatoriskt. Regeringen väntade självfallet att dessa klara uttalandenoch de täta kontakterna skulle resultera i alternativa förslag från styrelsenssida. Men av skilda anledningar har inte några ' Wana kommii. Arbetet haralltså bedrivits i . säger att man mol denna bakgrund redan nuborde framlägga förslag. Ja, som jag sade i mitt första inlägg är jag bereddall i samband med utarbetandet av tilläggsbudgeten fastställa Statsföretagskortsiktiga finansiella behov, sä att man kan lösa de mera akuta problemen. Men bakom resonemang ligger, anar jag, attThage är något ångerfull beträffande den socialdemokratiskainställningen, som i så avgörande omfattning bidragit till förseningen av helabeslutsprocessen. Jag tycker att det i så fall är en nyttig självprövning somhär har skett. säger att jag borde ha samrätt med olikakrafter och inte burit mig så, som han sade, fyrkantigt åt. Faktum är att jagunder hand haft många kontakter om den tillämnade propositionen, både till högeroch till vänster. Den vanliga attityden hos oppositionen till vänster och tillhöger är att man säger: Kom med en proposition - så får vi se hur vi ställeross i kammaren. Denna har attityden varit när vi, och senare,gäng efter annan diskuterat en reorganisation av Statsföretag. Därför fanns detinga andra möjligheter för mig än all lägga fram ett propositionsutkast. I detta sammanhang kan jag också lill att jag alltså i det längsta väntat på initiativ i det avseendet frånStatsföretags styrelse. Det var inte sä alt jag lade fram någon skrivelse på enpresskonferens. Jag hade anledning alt presentera Statsföretags nye styrelseordförandeoch något bemöta den synnerligen onyanserade kritik och debatt som jag hademött med utgångspunkt från vissa påståenden om en uppsplittring av Statsföretagetc. Här berättar nu någonting som är ennyhet; Det var bara förslaget att man skulle lyfta ut 30-företagsgruppenProcordia som motsatte sig. Men om hadelyssnat pä mig hade hon fått klart för sig att egentligen bara är enliten symbolfråga. Principfrågan är att få en mer ändamålsenlig, en merdecentrahserad organisation av Statsföretag. Att man sedan har fokuserat debattenkring är faktiskt inte mitt fel. Procordiagjorde det möjligt alt illustrera de nya krav som vi måste ställa pä Statsföretag, nämligenatt man med ökad omsorg själv måste frigöra kapital och inte ensidigt kan litapå skattebetalarna och staten när det gäller kapitalpåfyllnad. Genom att betalaProcordia med avkastningsvärde hade man givit Statsföretag reellamöjUgheter att ta itu med de verkliga problemföretagen. Det är andan och meningeni de utredningsdirektiv som gäller. Margarethaaf säger att jag först borde ha avvaktat ett förslag från styrelsen, attjag borde ha visat den respekten för styrelsen. Jag var beredd att göra det.Jag betonade i diverse debatter, bl. a. här i och vid olikatillfällen , atl avsikten var att fä till ständ en reorganisation ochgöra en genomgång av Statsföretag. Den stund nalkades dä jag var tvungen attlägga min proposition - före . Jag hade fortfarande ingetalternativt förslag från trots mina uppmaningar. Jag varalltså tvungen att lägga ett eget förslag. Därav det brev som gick tillstyrelsen med redogörelse för den tillämnade propositionens innehåll. Jagskulle vilja be debattörerna och kammarens ledamöter att i en sådan här frågase lill de reella dokument och de reella förslag som finns och inte i så storutsträckning låta sig styras av rubriker och massmediainslag, som i storutsträckning har sin bakgrund i att en tillämnad styrelseordförande fann sigföranlåten att reagera mot de interna direktiv som jag hade för arbetet iregeringskansliet. Se till substansen och till de konkreta förslagen ochdiskutera inte utifrån rubriker och lösryckta påståenden! I så fall skulledebatten bli mycket mer meningsfull. Omde statliga företagens verksamhet och framtid 22 (); Tag inte så illa upp uttrycket "den lilla regeringen" omfolkpartiregeringen, ! Jag skall ändra mig och i fortsättningenkalla den för den stora regeringen. Det kanske bättre överensslämmer med denregeringens uppträdande gentemot - den trodde ju alltid att den hademajoritet i . Destatliga företagen har liksom mänga andra företagsgrupper svära problem. Men dehar ocksä goda utvecklingsmöjligheter. Dä menar jag att det behövs ingauppslitande pohtiska strider för att få fram den bästa organisationsformen förStatsföretag. Tag vara på den enighet som finns i flera av frågorna, herrÅsling! Men det gör inte. I stället fortsätter han att göra sinaegna tolkningar eller misstänkliggöra debattörernas yttranden. Jagär därmed inne på frågan om det finansiella tillskottet i Statsföretag. Denvinkling som industriministern försökte ge den frågan underströk på ett kusligtoch beklagligt sätt att industriministern sitter i ett hörn och trilskas ibesvikelse över att Statsföretagsfrågorna har gått honom emot. Nusäger industriministern atl han inte kan lägga fram några finansiella frågor iden ordning som var tänkt och att det bl. a. är socialdemokraternas fel. Men virår inte för att industriministern har hanterat dessa frågor så klantigl atthan har fått fastlåsningar åt i stort sett alla häll. 3Riksdagens protokoll 1981/82:88-91 Om de statliga företagens verksamhet och framtid inte gå utöver Statsföretag och de nödlidande företagen. Det hävdar jag. Det ärfullkomligt orimligt att fortsätta all sprida osäkerhet och oro, vilket fårnegativa konsekvenser i Statsföretagsgruppen, genom att yttra sig sä somindustriministern nu gjorde. Eftersom den politiska oppositionen i riksdagenhar kritiserat honom för hans olika turer, skall han minsann ge den igen. Vadär detta för resonemang av en industriminister? Vad vi vill se är ju atlindustriministern på bord presenterar ett sakunderlag, som gerStatsföretag möjligheter till en rekonstruktion av vissa företags ekonomi. Jagupprepar; Här stär alltför många människors jobb och trygghet pä spel för attvi skall ha råd med denna typ av handläggning av frågorna. Industriministern sade i elt av sina inläggatt man skall tänka på skattebetalarna och uppnå en högre effektivitet iStatsförelag. Det tycker jag är bra. Det kan jag instämma i. Därför hadeindustriministern fattat tag i organisationsfrågorna. Om nu skälen var dessa,kan man fråga: Varför i Herrans namn har industriministern då handlagt dennafräga sä, alt det höll pä att bli pannkaka av alltihop, innan han slog tillreträtt? lyckades ju komma påkolissionskurs med , med den nye ordföranden i Statsföretag - om olika uttalanden stämmer- med de anställda samt med oppositionen här i till höger ochvänster. Värst av allt är att hela handläggningen har skadat Statsföretag.Detta är allvarligt. Jag skulle därför i detta inlägg vilja säga så här: Enregering skall utveckla och samla nationen och inte, som nugör, slå sönder och skapa olust, onödiga strider och passivisering. Denna frågahar spridit osäkerhet och oro hos de anställda och hos företagsledningarna inomgruppen. Det är olyckligt för och det svenska folket att landetsregering sysslar med att riva ned, sälja ul och skapa oro, när den i ställetborde ägna sig ät arbetsuppgifter, som lyfter upp och ger framtidstro. Därförhar jag några råd att ge industriministern från denna debatt: Sätt i gång med att avhjälpa arbetslösheten! Se till alt byggandet hålls uppe och investeringarna kommer igång! den sociala nedrustning som är pä gång med angreppen påsjukförsäkringen! Vad nu behöver är ändå , där alla vårakrafter samlas för att bygga upp och utveckla . Då måste vi få stopp päen politik, som bara river ned och avvecklar. 23SVEN (vpk); Jag har här gjort gällande att regeringensekonomiska politik har bidragit till problemen för Statsföretag och att man idetta fall inte kan se några vattentäta skott mellan industridepartementet ochStatsföretag. Regeringen har del i de problem som Statsföretag har fält brottasmed. Jag kan dä citera ur ett delbokslut från Statsföretag avseende periodenjanuari-augusti 1981. Där sägs: "Dollarkursutvecklingen under de tvåförsta tertialen har medfört kursförluster för Statsföretagsgruppen pä netto262 Mkr avseende långfristig upplåning i utländska valutor. september beräknasinnebära ytterligare ca i orealiserade kursförluster." Enliknande redovisning har f. ö. lämnats av . Pä grund av svårigheterna attfå kredit t. o. m. hos svenska banker har .ASSI tvingats atl låna pengar påUSA-marknaden till höga kostnader, vilkel har bidragit tilllikviditetsproblemen. Detvar väl ändå så, , att vi blev lovade en propositionmed omprövning av Statsföretags verksamhet. Det är ett faktum, det står ju ihandlingarna. Självfallet hade denna skrivning betydelse för utfallet av detbeslut som fattade i kapitaltillskottsfrågan. Nukommer det ingen sädan proposition. Ett löfte är brutet helt enkelt. Det färman då förklara på olika sätt, men där fanns ett löfte om en proposition, ochdet har inte infriats. Margarethaaf behöver också några ord - det gäller Kabi. Jag vill bara säga att detskulle smaka fågel för privatföretagsamheten att fä ta hand om helaläkemedelsindustrin här i landet. Det skulle vara mums. Varför inteTobaksbolaget och Vin- & Spritcentralen? Det vore väl ännu mer räntabeltatt ha dessa företag. Jagförväntar fortfarande svar frän industriministern på mitt påstående om att hansintentioner när det gäller Statsförelag praktiskt taget ordagrant stämmeröverens med den stora moderatmotionens krav på sönderdelning och privatiseringav Statsföretag. Jag kan inte undgå att märka denna klara kongruens mellan debåda företeelserna, industriministerns inställning och krav imotionen. Ta avstånd en gång föralla från privatiseringslinjen! Omde stadiga företagens verksamhet och framtid Anf.24 (): Jag har naturligtvis uppmärksamt lyssnat pä industriministernssynpunkter. Bästa sättet att komma ifrån diskussionen via presskonferensen ärnaturligtvis att förelägga en genomarbetad proposition. Mendet besked som jag framför allt saknar från industriministern i den härdebatten är hur förlustflödena i de statliga företagen skall minska sä snartsom möjligt. Här hjälper inte utredningar. Här behövs en handHngskraftigföretagsledning och styrelse och en realistisk målsättning för verksamheten. Mot den bakgrunden är det djupt beklagligt attindustriministern skjuter hela problematiken framför sig - och skjuter den tillefter valet. Det tycker jag icke är ansvarsfullt. 25 (); är en mycket dålig historieskrivare, när han görgällande att folkpartiregeringen - den lilla folkpartiregeringen, som hantidigare sade - var väldigt stödd'g när den lade fram sina förslag. Jag villpåstå - och jag har ju litet erfarenhet av hur det var - att det måste till ettvisst mått av ödmjukhet i många fall och mycket av överläggningar ochresonemang för Om de statliga företagens verksamhet och framtid attregeringen skulle få sina propositioner igenom. Jag tycker att kunna instämma i den historiken i stället för all hävda att vi har visatstöddighet. Men ändå vill jag säga alt jag tycker att det ärkvalificerat larv att hälla pä och tala om den lilla regeringen eller som ThagePeterson nu gör - inom citationstecken såvitt jag kan förstå - den storafolkpartiregeringen. Låt oss sluta med delta! Vi får trots allt arbeta under deförutsättningar som bjuds här i kammaren. När säger att regeringen villriva ned, sälja ut och skapa oro, låter det som en saga, mol bakgrund av vadsom egenfligen har skett under de senasle sex åren i fråga om insatser för atlrädda industristrukturen och åtgärder för att säkra tillgången till arbele.Detta innebär alt vi här i landet ju trots allt har bland de lägstaarbetslöshetssiffrorna i industrivärlden i. n. Det är faktiskt att missbruka orden och ordens valörer attgöra ett sådant påstående som gjort. Så sent som antog på mitt förslag enrekonstruk-tionsplan för och ett nytt avtal för , en insats pä 2,9miljarder. Jag har redan redovisat vilka medelsbehov Statsföretag har för dennärmaste tiden, och jag var beredd att framlägga förslag om dessa - de var istorleksordningen 3,2 miljarder. Är det atl riva ned? Är det atl sälja ut? Ärdet att skapa oro att ikläda sig sädana förpliktelser? Det faller på sin egenorimlighet. En debatt på de villkoren är jag verkligen inte speciellt imponeradav. Om man försöker sammanfatta denna debatt kan man säga attden framför allt har en konstitutionell aspekt, herr talman. Del handlar omstatens relationer till sina företag och om relationerna mellan den somföreträder staten och de statliga företagen. Vad som hände var att Statsföretag fick en redogörelse förhur propositionen skulle se ut. Oppositionen sade ingenting om detta. När sedan gick emot mina förslaggick ocksä oppositionen, både socialdemokraterna och , ut och togavstånd från en proposition som ännu inte var framlagd. Man gav sitt stöd styrelse som inte respekterade förslagen frän ägarens företrädare. Manföregick alltså den riksdagsbehandling som i vanlig konstitutionell ordningskulle ske av mitt förslag till rekonstruktion av Statsförelag. Man grundadehela sitt agerande på den pressdebatt som uppstod därför att den tilltänkte ordförandeninte ville acceptera mina utredningsdirektiv. Min konklusion är att detta är rätt anmärkningsvärt. Delär ett bräckligt underlag och socialdemokraterna haft för sittagerande i den här debatten. Jag kan starkt ifrågasätta om det är på detta sättvi här i kammaren skall ta ansvar för den statliga företagsamheten. 27THAGE (): Industriministern trodde möjligen att hanskulle få sista ordet i och med del här inlägget. Av två skäl kan han dock intefå det. Först och främsl är det ju så, att om landets regeringvill ändra målsättningen och rikflinjerna för Statsföretag, måsle regeringen gåtill med sin begäran. Industriministern och regeringen kan såledesinle själva hälla på att "pula" med den frågan, utan regeringen fårverkligen la skeden i vacker hand och försl lägga fram sina förslag införriksdagen. Men det ville industriminister inte göra. Han försökte istället tricksa med en egen väg för atl komma fram till , nämligen attförst göra en affär med Statsföretag. Det brev han sände till Statsföretaginnehöll ett affärsbud, vilket sade nej till. Den form av ministerstyre som industriministern nu vill haär främmande för den svenska författningen. Industriministern säger att han ärförgrymmad på Statsföretag, därför att detta företag inte gjorde som han ville.Men om spelreglerna skulle ha följts borde industriministern från början ha gåtttill med en anhållan och sedan - med ett riksdagsbeslut i sin hand -ha skött affärerna med . valde industriministernemellertid att gå en annan väg. Detta är en del av den vådliga hantering avSlalsföretagsfrågan som jag har kritiserat. Sedan mäste jag säga, när industriministern nu i den härdebatten drar in Statsförelags ordförande och den tilltänkte VD:n där, att detväl ändå inte var som tvingade ut på den härgalejan. Tvärtom var det väl så, alt industriministern gav färdiga direktiv omatt la ut ur Statsföretagsgruppen, sälja ut lönsamma bitar och företaen omfattande omorganisation av Statsföretags verksamhet. Detta tvingade dåindustriministern att ge information, som lämnades vid bl. a. presskonferenser.Det är alltså inle korrekt att säga att det var Kari-Axel agerandesom tvingade ut industriministern; det var ju i stället industriministernseget agerande, som tvingade ut att ge ett beskedbeträffande VD-posten - och det beskedet tycker jag att man bör ha den allrastörsta respekt för. Det är därför litet illa, herr talman, attindustriministern när vi ändå i kammaren här kan konstatera att han harslagit till reträtt pä väsentliga punkter i Statsföretagsfrågan och när vi fränvårt häll är överens med honom om flera saker - bl. a. om behovet av en översynStatsföretag - ändå fortsätter den här debatten med att genom nya tolkningaröka den osäkerhet och den misstämning som säkerligen råder på många håll i denstatliga företagsverksamheten. Han kommer med nya turer kring Statsföretagsfrågan.När jag höll mitt första anförande hoppades jag att han inte skulle fortsättamed detta, utan att han skulle ge - och även denarbetsgrupp som skulle handha den här frågan - arbetsro. Av någon underliganledning vägrar han att göra det. Stridsglad som han är fortsätter handiskussionen i helt nya banor som om ingenting hade hänt. Sedan sade industriministern att min bild av Sverigesregering och dess politik verkar som en saga. Jag tror inte, , attde arbetslösas Om de statliga företagens verksamhet och framtid Om de statliga företagens verksamhet och framtid tillvaroär någon saga. I allra högsta grad är det fräga om en hård vardag och en härdverklighet. De arbetslösa ungdomarnas tillvaro är ingen saga, och detsammagäller också de människor som har slagits ut pä grund av den borgerligaindustripolitiken. Vi har ju haft den utvecklingen i vårt land attarbetslösheten har stigit till 1930-talshöjd. Vi har förlorat tiotusentalsindustriarbeten runt om i vårt land. Människor går arbetslösa till följdav regeringens politik. Det är ingen sagovärld, , det är enverklighet. 28 (vpk): Det är väl så att vi har kommit till slutetav den här debatten. Den har ju i många stycken varit intressant ur enideologisk aspekt. Värt parti går inte i god för att Statsföretag är den bästaav förelagsformer. Var och en vet att även de statliga företagen lämnaråtskilligt övrigt att önska när det gäller medbestämmande och demokrati för deanställda. Här skulle vi vilja se en högre grad av självstyrelse för deanställda. När går till bred attack och ifrågasätter alltvad Statsföretag heter och eftersträvar privatisering, visar detta att detocksä rör sig om en klassfråga, en ideologisk fräga. vill slå nedvarje tanke på ett socialt ägande och en social syn på produktionen. Sammaresonemang går igen när vi här i landet diskuterar löntagarfonder och andraformer för socialt bestämmande över produktionen. Man menar att varje tanke pådetta skall krossas, eftersom man anser att det är någonting som är riktal motden heliga privata äganderätten.