prot · G50931 · 1981-12-31 00:00:00 — Om man hade detta fria val och inte dessa handelshinder, så skulle viju kunna köpa åtskilliga av de livsmedel som vi konsumerar till billigarepriser än . Vi försvarar dessa av vissa skäl - av beredskapsskäl. Det andraavsnittet där man har slagit fast att beredskapsskäl föreligger är Därför är det inte riktigt att föra resonemanget utifrån denallmänna frihandelns principer, när man talar om tekobranschen. Här är det enbegränsning i den allmänna diskussionen. Från denna utgångspunkt kan man väl tala om bådeimportbegränsningar och tullbarriärer. Det har nämnts här att vi ärutomordentligt generösa, och den generositeten orkar vi inte upprätthålla i detlånga loppet. Vi har en import från lågprisländerna som är störreper capita än vad någon annan västerländsk industrination kostar på sig. Låtmig säga några ord om försörjningsgraden. Jag vill nämna några synpunkter påimporten och göra vissa jämförelser. importerar av sitt försörjningsbehov, Frankrike30 % och . Degårlängst av de länder jag jämför med. Viimporterar av vårt försörjningsbehov! Vi har inom den skandinaviska brödrakrelsen ett tullskyddsom i ligger på och i på . Vi håller oss med etttullskydd på ! Det har ju visat sig att denna generositet leder till attvi till slut inte har någonting kvar av branschen, och då har intehandelsministern ryktat sill värv enligt gjorda utfästelser och enligt deönskemål som den svenska klart har uttalat. Jag vill, herr talman, anföra ytterligare ett parsynpunkter under de fattiga minuter som jag till äventyrs har kvar. Jag ber attfå komma tillbaka i ett treminutersinlägg. När man gör de här internationella jämförelserna är detinget tvivel om all handelsministerns kolleger i de andra länderna visar ettbetydligt större engagemang och en betydligt större aktivitet just för den härbranschen än vad vår handelsminister har lyckats mobilisera. De har ocksåkonstruerat -vilket ju framgick av inlägg - vissa regler förhur man skall kunna ordna detta, och det bör finnas sådana kommunikationslinjermellan den svenske handelsministern och hans kolleger att han kan lära siglitet grand från det hållet. 23 (vpk): satt jag på mitt rum menhade givetvis såsom varande en av de riksdagsmän som skall följa Statsföretagsverksamhet radion påslagen, så att jag kunde följa den här debatten. Jaglyssnade med intresse på handelsministern och hörde att han bl. a. refereradetill en konferens som han deltagit i tillsammans med branschfolk,fackföreningsfolk och andra. Handelsministern uttalade sitt intresse för alt fåsynpunkter just från dem som befinner sig på verkstadsgolvet. Då tänkte jag attdet är bäst att jag går in i kammaren och lämnar några synpunkter frånSollefteå. Där sitter nu i desperation sedan flera månader tillbakaett sjuttiotal Eisersömmerskor och vaktar sina maskiner i den norrländskavinternatten. De vill ingenting annat än att ha arbete. Om man kryper in genomett fönster till Eiserfabriken och besöker dessa sömmerskor, får man ta del avhur de har ordnat studiecirklar och hur de försöker uppehålla modet. a.-och det vidarebefordrar jag; Ännu så länge har tekoindustrin åtnjutit ettbidrag på . Detta bidragsbelopp är givetvis inte attförakta, men jämfört med andra satsningar är det mycket mycket litet. Det finnsexempel på att man satsat tiofalt per anställd för att rädda jobben i en vissbransch. Dessa tekosömmerskor tycker att regeringen, när det nu ärfråga om alt kommunen tänker garantera att arbete kommer i gång med enbeställning åt SIDA via AMS, borde vara så generös att den lämnade den garantipå . som kommunen begär för att kunna vara säker på sin sak ochstarta det här jobbet. - Då, säger , skulle symaskinerna kommai gång, och vi skulle ha arbete . Kanske hoppets ljus skulletändas och vi skulle kunna tänka oss en fortsatt drift med kooperativ regim. Regeringen har emellerfid enligt förljudanden avslagitdenna enligt min uppfattning ganska vettiga framställning från kommunen. Enligtofficiella uttalanden ämnar regeringen inte biträda framställningen. Eftersom handelsministern är intresserad av vad som händerpå verkstadsgolvet kanske han kan svara mig på dessa frågor: Vad skall jagsäga till sömmerskorna? Hur skall vi ta itu med problemen när det gäller borgenför att få i gång jobben i ? Ser handelsministern möjligen någonöppning? Har handelsministern någonting att erbjuda för alt åtminstone på dennainfekterade och mycket pressade arbetsplats kunna ge ett hopp om en litenljusning när det gäller arbetsmöjligheterna? 24 (); Detta blir en läng debatt, men problemen ärockså stora. Som representant för den bygd vars näringsliv till stor del bestårav tekoindustri är man bekymrad över den utveckling som pågått under mycketlångtid. Handelsministern har ju också pekat på att problerhen inte börjat nuutan att nedtrappningen av tekonäringen i dessa och även andra bygder har skettunder en mycket . Jag vill erinra om att vi framför allt har det målet attvi av försörjningsberedskapsskäl måste ha en tekoindustri. Jag anser att detär oerhört viktigt att den försörjningsmöjligheten finns kvar. Man fåremellertid akta sig för att bara strikt se på vilken produktion vi har. Detfinns nämligen en lägsta produktionsnivå, under vilken en industri över huvudtaget inte kan fungera. Vi tenderar att närma oss eller redan vara på den nivånnär det gäller tekoindustrin. Det är ju inte så att det bara måste finnasfabriker som kan väva och sy. Det måste också finnas möjligheter att serva dehär industrierna. Det måste finnas industrier som tar fram maskiner och alltdel som behövs för att tekoindustrin över huvud taget skall fungera. Fårtekoindustrin alltför liten omfattning klarar den inte att driva någonverksamhet över huvud taget. Man måste ta hänsyn till detta när man bedömer vårförsörjningsberedskap på det här området och inte bara till om vi har en vissprocents försörjningsberedskap. Det är naturligtvis riktigt att vi - om vilägger ihop det som vi producerar för den svenska marknaden och det som viproducerar för export -har en inte föraktlig försörjningsberedskap . Jag konstaterar också att handelsministern här sade attdet inte hjälper med generella åtgärder för att klara tekoindustrins problem.Det är alldeles klart att devalveringen och annat har en positiv effekt ävenför tekoindustrin, men problemet är att det tar tid innan åtgärderna hinner geeffekt. De order som man tecknar omsätts ju inte i produktion i allasammanhang. Jag tror också att momssänkningen hade en positiv effekt.Del kanske inte är rikligt att säga som gjorde tidigare, attstrumporna blir några ören billigare. Det är egentligen inte fråga om det utanom vår totala konsumtion. Får vi mer pengar över att köpa för så räcker jupengarna fill fler produkter - och därigenom kommer den totala konsumtionen attbli något större, vilket också kommer textilindustrin till del. De åtgärder vi har att vidta är flera. Äldrestödet harberörts här, och jag tycker att det är mycket viktigt att man behåller det.Många av industrierna i är nämligen i allra högsta gradberoende av att det finns kvar. Jag vill också påpeka attarbetsmarknadsutskottet, om jag inte minns fel, anförde att maninte får trappa ned detta stöd utan att klara ut vilka problem det i så fallmedför för sysselsättningen. Även om antog det förslag som då förelågom nedtrappning, tillfogades ändå en brasklapp om alt effekterna måste ses överinnan man slutgiltigt bestämmer sig för åtgärderna. Ursprungsmärkningen är också en viktig sak. Jag villunderstryka vad som här sagts, nämligen att hemtextil kanske borde omfattas avdetta krav. Den kommun i landet som har det största beroendet av tekoprodukterär . Den har av sina industrisysselsatta inom tekoindustrin,och industrierna där består till mycket stor del av just hemtextilindustrier.Jag tror att också på den sidan krävs ett skydd av något slag. Jag skulle också vilja vädja till handelsministern att setill att de förhandlare vi har i , som sysslar med att utforma ettnytt multifiberavtal, får informationer från den om att deverkligen skall arbeta för att vi får ur vår synpunkt fördelaktiga avtalframöver. Jag tror att del är alldeles nödvändigt. Jag tror också att kontrollen och importen behöverskärpas. framhöll ju alt all import kanske inte sker pä ett ärligtsätt. Också det bör kunna ge en del arbetstillfällen till den svenskatekoindustrin. Här har förts en diskussion om Eiser, och det är ettmycket stort problem för oss nere i . Men vi bör kanske akta ossför att göra Eisers problem till tekos problem. Om man nu stöttar Eiser myckethårt - och därigenom andra företag tvingas slå igen - har ju inte teko som helhethjälpts särskilt mycket. Men för den skull får vi inte avstå från att stöttaEiser, utan vi måste se till att Eiser kan fungera också i framtiden.Det äremellertid inte alldeles säkert att det måste fungera exakt så som det fungerari dag. Jag kan mycket väl tänka mig att man diskuterar att bryta ned Eiser imindre enheter, som kanske kan fungera bättre än det nuvarande Eiser. Men jagtycker inte heller att man kan lämna tanken på kooperativa lösningar, som gerde 3 protokoll 1981/82:31-33 anställdamöjlighet att ta över. Jag tror att man måste vara beredd alt försöka hitta nyalösningar. Jag skall göra några kommentarer till det somhar sagts senast i debatten. Låt mig först i anslutning till vad saderätta en uppgift som jag lämnade. Jag råkade säga att 27 000 arbetstillfälleninom tekobranschen föll bort , dvs. Det var en felaktig uppgift. Det var under 1960-lalet. Sedan gick ungefär 18 000 jobb förlorade under förstahälften av . Därefter har drygt 12 000 jobb fallit bort. Vad sade skall relateras till detta. 45 000arbetstillfällen inom tekobranschen föll alltså bort under densocialdemokratiska regeringstiden, 12 000 har fallit bort under vår tiddärefter. tillät sig mot den bakgrunden att säga attutslagningen var socialt acceptabel. Därefter var den det inte.Det var väl, för att uttrycka sig försiktigt, ett partipolitiskt yttrande avGunnar Sträng. Jag har sagt att det s. k. 30-procentsmålet ärmeningslöst, därför att inte i det sammanhanget har anvisat någraåtgärder. Det finns såvitt jag förstår inga instrument för att uppehålla det.Det var det jag gav uttryck för i mitt interpellationssvar. Beredskapsmålet är självfallet en helt annan sak. Det ärviktigt att vi kan upprätthålla den beredskap på det här området som riksdagenhar uttalat sig för. Det gör vi också i nuvarande situation, om vi räknar inden potential vi har i fråga om tekoexport. Jag villgärna stryka under vad sade: Det är viktigt att visäkerställer en viss basproduktion. För att göra det har staten viaöverstyrelsen för ekonomiskt försvar träffat avtal med bomullsspinnerier ochmed kam- och kardgarnsindustrin. Det är viktigt att överstyrelsen förekonomiskt försvar också fortsättningsvis får de möjligheterna. Jag har utgått ifrån att vår utrikeshandelssituation ärväl känd för Hans Nyhage och . Jag skall nöja mig med att upprepaatt ett land som är sä extremt beroende av utrikeshandel och export som Sverigeinte gärna kan gå i spetsen med nya handelsrestriktioner. Vad skulle resultatet av högre tullar och begränsningar avlågprisimporten bli? Vi kan se vad effekten blev av sådana funderingar i Norge.Resultatet 'blev att importen ökade från de länder som det inte var möjligt attträffa begränsningsavtal med, nämligen EG- och EFTA-länderna. Det betyder attom vi genom ytterligare kvoteringar eller höjda tullar begränsar tekoimportenfrån de s. k. lågprisländerna blir del ett ökat utrymme för import från EG ochEFTA. Resultatet blir högre priser pä tekoprodukterna för konsumenterna. Ocksådet är ett skäl att avvisa den typen av handelsrestriktioner. När det gällde momssänkningen sade jag till det är viktigt att komma ihåg att en del av de akuta problemen är betingadeav en minskning i den inhemska efterfrågan. Importen har sjunkit. Den inhemska produktionen av kläder har Nr 31 minskatmed , och importen har minskat . När det gäller garn Torsdacenden och vävhar produktionen minskat och importen . nämnerdessa siffror för att illustrera att del akuta problemet är en minskad efterfrågan.I det läget har branschen, just textilrädet och ,gjort den bedömningen att en utebliven momssänkning ytterligare skulle haförvärrat läget. Jag tror att de har gjort en riktig bedömning. Får jag också stryka under att vi från regeringens sidahar vidtagit den något ovanliga åtgärden att meddela att vi avser att förlängaäldrestödet enligt oförändrade regler också nästa budgetår. Vi har klargjortdet , trots att budgetarbetet inte är avslutat och trots alt vi harmycket betydande besparingsambitioner. Och det har vi gjort för att vi harvelat ge branschen och facket ett snabbt besked om vad de har att rätta sigefter. Och vi har gjort det just mot bakgrund av de uppvaktningar som harförekommit, där man har prioriterat äldrestödel framför allt med hänsyn tillsysselsättningssituationen i branschen. De särskilda åtgärder som harvidtagits på tekoområdet, framför allt det förlängda äldrestödet tillsammansmed en viss förbättring av efterfrågan på grund av momssänkningen och en vissförbättring av ett ogynnsamt kostnadsläge genom devalveringen, ger den svenskatekoindustrin en chans. Och det gör det motiverat att säga att del finns godaöverlevnadsmöjligheter för delar av vår inhemska tekoindustri. 26JÖRN (vpk): Ett par kommentarer till den debatt som harutvecklat sig och sedan ett återgripande till det som jag har tagitupp. Även om jag i det mesta är överens med om debedömningar han gjorde och de synpunkter som han förde fram när det gällertekoproblemet och importproblemet, kan jag inte underlåta att sägaatt man inte bara skall framställa det så att tekokrisen började få sinelakartade form efter 1976. Hela den här typen av statlig stödpolitik, somenligt min mening har missbrukats av det privata tekokapitalet för egna syftenoch till förfång för tekoindustrins möjligheter att överleva, påbörjades ganskalångt . Staten var hälftenägare i Eiser redan i början av 1970-taletunder den socialdemokratiska regeringen. Det var under den tiden som Eiser frånen vinst på 38 milj. kr. 1974 föll till en förlust 1975 på 11 milj. kr.Samtidigt kunde de privata aktieägarna via Eiserinvest, sitt investmentbolag,göra omfattande uppköp av aktier på börsen. Jag menar med detta inte att antyda något utan att sägaganska klart att det är tydligt att här förekom en överföring av resurser. Detvar en form av mer eller mindre dold kapitalflykt. Man missbrukade det statligastödet, den statliga tekopolitiken, för ett sådant syfte. Detta missbrukförefaller ha fortsatt i accelererad omfattning. Och när krisen har gåttlångt är det naturligtvis oerhört väl upplagt för en sådan anda. där alla baraförsöker ta åt sig därför alt man tror att allt ändå kommer att störta sammantill slut. Det gäller att sko sig sä gott man kan. Fackklubbarna inom Eisers olika enheter har gemensamtantagit ett uttalande där de ger uttryck för sitt misstroende mot den sittandeledningen. Jag menar att den socialdemokratiska pressen något aktivare än denhar gjort borde ha givit uttryck för denna mening. Man borde också från deledamöter, aktiva socialdemokrater, som sitter i hakunnat förvänta sig ett skarpare agerande och ett klarare ställningstagande idenna fråga. Det för mig över till huvudändamålet med att jag gick uppi debatten en gång till. De uppgifter som journalisterna i programmet i RadioSjuhärad har tagit fram plus en rad andra omständigheter och fakta som jagtidigare översiktligt har berört här ger anledning till den som jag menargrundade misstanken att den statliga stödpolitiken till teko, statensengagemang i teko, har missbrukals av olika intressen. Därför har den intekunnat få den effekt som den annars skulle ha fått. Någonting måste göras föratt förändra den situationen. Något måste också göras för att skapa klarhet om vad somhar skett bakom alla de här uppgifterna och ryktena som ju inte, såvitt jagförstår, kan vara utan substans. Så mycket kan jag bedöma, tror jag, av sådanating. Handelsministern har inte gått in på min raka fråga. Hanhar vikit undan, möjligen därför att han måst replikera andra talare, men jagvill att han lar upp den. Ingen begär av handelsministern att han skall kommamed omdömen om hur det står till i överstyrelsen för ekonomiskt försvar, hurdet har stått till med den statliga tekopoliliken, hur det står till medEiserkoncernen och dess ledning. Jag inser mycket väl att sådana omdömen kannaturligtvis inte en minister ge utan att ha ett grundligt underlag, men minfråga är: Ämnar handelsministern, i ljuset av vad som gradvis mer och merkommer fram, föranstalta om en undersökning av vad som har skett inomEiserkoncernen och hur man i olika sammanhang har nyttjat den statligatekopolitiken? Det är angeläget att det skapas klarhet, och jag ärtacksam för ett svar huruvida har en sådan strävan och huruvida hanförsöker gå in, likmätigt det övergripande ansvar han som minister måste ha idenna sak. 27 (); Tyvärr tvingas jag konstatera att jag intefått några direkta svar på mina frågor i interpellationen och inte heller på defrågor som jag har ställt under debatten. Till slut vill jag framhålla attmomssänkningen gäller både importerade och inhemska varor. 28HANS NYHAGE (m); I mitt förra inlägg var jag mycket mån om altbetona att eventuella importbegränsningar skulle ske inom ramarna för gällandeavtal, att ramarna alltså skulle prövas. Jag betonade uttryckligen att jag inteanslöt mig till tanken på ensidigt vidtagna svenska importrestriktioner. jag skullemedföra en klart negativ effekt för det svenska näringslivet som helhet. Men regeringen har såvitt jag förstår ansvar för att sökainternationell förståelse för de utomordentliga svårigheter som åvilar densvenska tekoindustrin. Regeringen måste söka få gehör för att importenbegränsas, när självförsörjningsgraden går ner till så låg nivå som den nugjort i vårt land. Det initiativet måste regeringen ta och inte låta sig styrasav några förutfattade meningar om att det inte skulle kunna gå och därmed inteheller få frågan prövad. Jag tycker faktiskt att det är ganska anmärkningsvärt attvi här i landet har sä väldigt svårt att inom ramen för gällande villkor tatill vara de möjligheter som finns att skydda vår industri för otillbörligkonkurrens. Andra länder tycks, som redan sagts, kunna klara detta på etthyggligt sätt. När jag hör de socialdemokratiska debattörerna tala ombegränsning av lågprisimporten måste jag ändå i rättvisans namn erinra om attden nuvarande situationen på tekoområdet har sitt ursprung till mycket storadelar i den politik som fördes av socialdemokraterna i regeringsställning. Låtmig bara erinra om synen på tekoindustrin som en låglöneindustri, om dekraftigt ökade arbetsgivaravgifterna, om de selektiva stödåtgärderna och om denärmast obegränsade importmöjligheter som då fanns på tekoområ-del. Jag tycker att man från socialdemokratiskt håll skall hadetta klart för sig, när man kritiserar den nu sittande regeringen. Slutligen; Del talas mycket om den 30-procentigasjälvförsörjningsgraden. Låt mig om igen konstatera att jag inte förstår hurdel skall gå till att uppnå den genom protektionistiska åtgärder. Det bästasättet att nå det målet måste väl vara frivilliga insatser från var och en avoss, nämligen att vi i ökad utsträckning frivilligt påtar oss uppgiften attköpa svenska tekovaror. Gör vi det. tror jag att vi därmed har den bästa möjlighetenatt nä 30-procentsmålet. 29GUNNAR STRÄNG (s): Jag skall försöka låta bli att kommenteraHans Nyhages inlägg. Jag skall inskränka mig till att säga attarbetsgivaravgifterna, som väl inte har så särdeles mycket att göra med denfråga som vi diskuterar , inte är exceptionellt höga i vårt land. De ärhögre i , och de är lika höga i som hos oss. Men vi haren annan syn på hur man skall hantera tekoimporten. Jag vill inte heller föröda de som jag avsettatt använda för att diskutera med handelsministern - kanske jag får någraminuter till - med en historisk träta med . Jag inskränker migtill att säga att den svenska produktionen av tekovaror 1976 svarade förungefär av vår försörjningsgrad när det gäller dessa varor. Jag är mer ännöjd om vi kan komma tillbaka till de . bedrev man enmedveten lokaliseringspolitik med styrning av de stora företagen för alt lättaupp den ensidiga tekobranschens aktivitet i södra med annanverksamhet. Del skeddeinte ulan framgång - fyra fem av våra större verkstadsföretag etablerade sigmed den styrsel över investeringsfonderna som vi då hade just i Boråstraktenoch dess omgivningar. diskuterar vi hur vi skall kunna komma tillbaka till -kalla det för den fixa siffran eller riktpunkten, jag ser ingenskillnad i det avseendet-som denna riksdag ändå har uttalat sig för. Det arenförpliktelse för handelsministern och regeringen att försöka effektuera det.Det enda som handelsministern egentligen har att komma med är att vi skallfortsätta med äldrestödet. Det är en uppehållande åtgärd för att nedgången inteskall gå ännu snabbare än vi har kunnat bevittna . Men detinger inga som helst förhoppningar om någon aktivitet för framliden som skullekunna leda till att det av fixerade målet återställdes. Momssänkningen - som ju egentligen inte är någonting annatän ett återställande av det prisläge som var , då momsen höjdes medalla de konsekvenser som det förde med sig - spelar inte någon roll när detgäller den fråga vi nu talar om. Det väsentliga är nämligen importen frånlågprisländerna - oavsett om varorna kommer direkt eller om de på underligavägar slussas över andra nationer och på den vägen kommer in på vår marknad. Sänker man momsen, så blir det en motsvarande sänkningbåde på våra egna tillverkade produkter och på de från lågprisländernaimporterade produkterna. Relationerna förändras inte. Konkurrensen är likabesvärlig som den var tidigare - jag tror att vi kan hålla momsen utanför denhär debatten. På samma sätt är det med devalveringen. Denna har ingeneffekt, när priserna är så enormt skiljaktiga som de är. Jag tänker då påframställningskostnaderna i och - för att ta ett par exempel- jämfört med framställningskostnaderna hos oss eller i . Devalveringen iSverige kan lämnas utanför den här diskussionen. Vi har i tidigare motionerförsökt tala om vilka medel handelsministern skulle använda sig av för attkonkret kunna angripa den här olyckliga utvecklingen. Vi har föreslagit englobal kvotering av den typ som norrmännen arbetar med. De gör det trots att deär bundna av samma regler enligt G ATT-stadgan och frihandeln som vi är. Vibarett förslag-om vi inte har framfört det tidigare, så är jag beredd att göradet . På den punkten har jag bl. a. uppfattningatt stödja mig på. Förslaget stämmer också överens med vad Hans Nyhage sadealldeles . Varför har man från regeringens sida inte vidtagit någrakonkreta åtgärder för att få till stånd en diskussion med EG och EFTA, införden alarmerande utveckling som vi avläser i vårt land? I G ATT-stadgan står detklart angivet att om en bransch kommer i uppenbara svårigheter, så finns denförhandlingsmöjligheten - man borde i varje fall ha försökt att utnyttja den,men i det avseendet har man inte gjort någonting. Vi har lagt fram ett annat konkret förslag, som är enfråga för vår egen interna verksamhet. Vi har inte bara den väldiga skillnadeni proportion mellan de importerade plaggen från dessa lågprisländer och våregen produktion.Den skillnaden fördubblas när plaggen lyfts över disken i Nr 31 affären.Under sådana förhållanden är del ännu svårare att få utrymme för Xnrsdapenden avsättningav den svenskproducerade varan. Vi har imotioner talat om hur man bör gå till väga för att reda upp detta. Men inteheller här har någonting annat hänt än att majoritet, med HansNyhages benägna medverkan, har avslagit alla dessa konkreta förslag. Statistik är naturligtvis intressant. Men vilkastatistiska redovisningar man än gör, och även om korrigerar sittsenaste inlägg, är läget så pass bekymmersamt just nu att statistik inte ärnågonting att hålla i när man vill lösa denna branschs problem.