prot · G50947 · 1981-12-31 00:00:00 — Vi menar all bedömningen av vilken regiform som ärlämpligast i huvudsak måste ligga hos kommunerna och landstingen. 10 protokoll 1981/82:46-47 som del väl ändå blir fråga om - om del skall vara någonmening med del yrkande som för fram - skall utformas ulan all manfår dels nya byråkratiska turer mellan kommunen och staten, dels en utökadövervakning av den kommunala verksamheten, vilket vi inte vill ha, det har BoSiegbahn inle klarat ut. Utskollsmajoriteten delar inte misstron mot kommuner ochlandsting, utan anser att del är kommunerna och landstingen själva som gör debästa bedömningarna. 117SVEN (vpk); I motion 499 av m. fl. tar manupp en myckel vikfig fråga som gäller upphandlingskungörelsen. Man säger imotionen: "Det är angeläget att samhällsekonomiska och socialafaktorer vägs in i upphandlingskungörelsen. , landstingskommunal ellerstatlig upphandling bör på detta sätt ingå som ett viktigt led i en solidariskregionalpolitik. skulle skapa ökade förutsättningar för sysselsättning iregioner som har svårigheter att upprätthålla sysselsättningen. De farhågor somframkommit om all en ändring i systemet skulle leda till svårigheter altbedriva ett rationellt upphandlingsförfarande bedömer vi som överdrivna. För all kunna göra andra än strikt affärsmässigabedömningar vid offentlig upphandling krävs en ändring av nu gällandeupphandlingkungörelse. Frågan bör därför bli föremål för lämpligutredning." Upphandlingskungörelsen är i frågasall , när vi i vårtland drabbas av en allt större arbetslöshet och har mycket storaregionalpolitiska problem som en följd av atl allt fler jobb försvinner. Här i har den statliga upphandlingen blivitföremål för flera interpellationer och frågor. Det gäller försvarels beslut atl inhandla ett radarsyslemfrån ITT i , trots atl kompetensen finns inom landet, hos . Det gäller Vallenfalls inköp av transformatorer tillkärnkraftverken vid Forsmark och från i , trots attASEA är utmärkt lämpat för leverans av dessa transformatorer. Del gäller SJ:s inköp av lastpallar, där andelen svenskaleveranser minskar till förmån för beställningar utomlands. Säkerligen, herr talman, finns det mängder av liknandeexempel, förutom dessa stora affärer som väckt en viss uppmärksamhet. Upphandlingskungörelsen ger regeringen möjlighet all gå ini upphandlingen om del är av försvars-, syselsältnings- ellerförsörjningsberedskapsskäl. Med tanke på denna formulering i kungörelsen kundeman kanske tro atl allt nu är frid och fröjd, men del är inte så. Regeln är allregeringen inle bryr sig om just dessa sysselsältningsskäl, och mot bakgrund avden nyssnämnda radaraffären knappast heller bryr sig så myckel om försvarsskälen. Upphandlingsreglementet för kommuner och landsting harsamma sakliga innebörd som de statliga riktlinjerna för upphandling. Som det nuär kan följande situation uppkomma. Ett landsting som intensivt arbetar för atl rädda sysselsättning i sin region är på grund av nugällande upphandlingsregler förhindrad atl genom exempelvis köp av förlandsfingets verksamhet nödvändiga textilier stödja en i regionensviktande tekoindustri. Man måste då hålla i minnet atl genom ett sådant köpbetydande regionalpoliliska satsningar kan undvikas och all en besparing alltsåkan ske. Ytterligare exempel: Om en skyddad verkstad i Vilhelminafillverkar sängar, fullt jämförbara med sängar från utlandet, får intelandstinget med nu gällande regler köpa dessa sängar om de skulle råka varanågot dyrare. I detta fall gäller det dessutom stöd genom köp till enverksamhet - skyddat arbete eller arbetsvärd - som ligger landsfingets egenmålsättning mycket nära. Frågan om offentlig upphandling hänger f. ö. myckel närasamman med alt skaffa svensk industri kompetens. Då kommer jag in på det somhelt rikfigt har framhållits i motion 872 av Mals m. fl. Tag somexempel den ofta omskrivna motorvagn Y 1 som SJ köpte från Fiatverken iItalien. Ett av skälen till denna misslyckade upphandling uppgavs avbeställaren vara "atl inget svenskt företag hade erforderlig kompetens fördenna tillverkning". hade tillverkare av rälsgåendedieselmotorvagnar funnits i landet. Men - och här kommer en vikfig synpunkt -då inga nya vagnar beställts av SJ skulle det inte varamärkligt om kunnande och kompetens för dessa specialfordon uttunnats i landet. är del torsdag. Då ställs frågan åter på sinspels vid spårvägar. Man behöver nya spårvagnar fill ett antal av 80.Dessa vagnar kostar mellan fyra och per styck. ASEA iVästerås tävlar nu med två utländska fillverkare, det finska Valmet och detvästtyska Diiwag. Ordföranden i verkstadsklubben på ASEA har uttalat sig förpressen och sagt all man behöver få den här beställningen till ASEA försysselsättningens skull. Men det finns ännu ett viktigt skäl, säger han. Fårman inte göra några spårvagnar åt det egna landet är det svårt alt sälja någrautomlands också. Därför är den här beställningen av väldig betydelse för heladen framtida spårvagnsproduktionen på ASEA. Det finns en rad exempel på alt upphandlingen spelar enavgörande roll just för svensk kompelens och industriell utveckling, och ArneGadd nämnde här exempel som jag gärna vill understryka. Det gäller utvecklingeni fråga om överföring av högspänd likström, utvecklingen av annan materiel föreldistribution och utvecklingen av den moderna teletekniken Hksom lok- ochjärnvägsteknik främst på elmotorsidan. Tecken tyder nu också på att justsociala behov, samhälleliga behov, dvs. teknik för energi, för miljövård, förtrafiksystem osv., blir en framtidssektor. Det är därför angeläget atl man iden offentliga upphandlingen får möjlighel att ta till vara dessa möjlighetermer offensivt, dvs. att stimulera fram innovationer och utveckling av produkterför denna framlidssektor. Mot den här bakgrunden är del angelägel att se över helaupphandlingskungörelsen, och vi tycker alt man kan göra det genom alt stödjamofion nr 499. Vi kommer också från vpk-gruppens sida alt rösta förreservafionerna 1 och 3. En översyn - det står i mofionenatt frågan bör bli föremål för lämplig utredning - är ju ingetställningstagande som binder för en viss inriktning. Det är bara såatt man är medveten om atl del finns en problemalik som man behöver se på, härfinns del någonting intressant som blir mer och mer aktuellt för svensktnäringsliv och svenskt samhällsliv. Man kan dä genom en utredning lägga framfakta för och emot en förändring av upphandlingskungörelsen i den riktning somhär har krävts. Utskottet avvisar motionen med de vanliga argumenten somanvänds när dessa frågor diskuteras. Man vill inle vara med på en rejälutvärdering av hur del skulle kunna bli om man gjorde en ändring. Del finns många och lunga skäl för enförändring. Därför menar vi all det är på sin plats med en utredning avförhållandena. Jag yrkar alltså bifall till motion nr 499, och vpk kommersom sagt atl rösta för reservationerna 1 och 3. 118MATS (): När det gäller teknikupphandlingen, sombehandlas i motion 872, finns det i och för sig allmänt vänliga ordalag i denborgerliga majoritetens skrivning, men när man kommer till förslagen är manändå negativ. Egentligen uppfattar jag den borgerliga majoritetens skrivningsnarast som mer restriktiv än industriministerns uttalanden ,och jag är förvånad över att centerpartisterna har anslutit sig till en särestriktiv skrivning. Jag anser atl den skär emot de litet mer positiva inläggsom industriministern gjort i de diskussioner han tagit upp . När man säger atl del inte finns något hinder iupphandlingsförordningen för teknikupphandling, så är ändå verkligheten sådan -och del tror jag atl många av dem som debatterat den här frågan är överens om -att olika myndigheter och kommuner och landsting, som ju indirekt berörs,känner osäkerhet om i vilken utsträckning man skall gå in på teknikupphandling,bl. a. med hänvisning till upphandlingsförordningen. Som också styrelsen förteknisk utveckling, STU, understryker behövs det signaler från statsmakternaför atl myndigheterna på ett mer aktivt sätt skall göra det som vi tycks varahelt överens om, nämligen bedriva ett mycket mer intensivt teknikupphandlingsarbete. STU ullalar atl del finns formella möjligheter härvidlagmen skriver i sitt remissyttrande över molionen;"Emellertid saknasrekommendationer och anvisningar som stimulerar och anmodar myndigheter altgenomföra teknikupphandling vid viktigare upphandlingar och alt lägga uppanskaffningsplaneringen så all teknikupphandlingen får en förbättrad chans motupphandling av befintliga produkter pä marknaden som annars vanligen äger rum. Det är svårt alt i förväg förutse vilka effekter ensärskild 'teknikupphandlingsanmodan' spontant skulle få påupphandlingsverksamhelen. STU bedömer atl enbart förekomsten av en sådanparagraf i förordningen sannolikt kommmer atl åstadkomma en förändring avmyndigheternas anskaffningsplanering så alt teknikupphandlingunderlättas." Jag menar att den signal som STUanser nödvändig är precis det som också motionen avser. Del här är ingalundalätta frågor. Vid en myndighet, i en kommun eller ett landsting slår man kanskeinför valet att antingen köpa en produkt som finns eller all fillsammans medett företag bedriva ett utvecklingsarbete som leder fram till en ny produkt,som kanske är bättre än tidigare produkter, som kanske förbättrar den svenskatekniska kompetensen och som kanske kan bli föremål för export. Men det här ärinle lätt atl göra på egen hand om man är osäker vad gäller statsmakternassignaler. - Jag återkommer till den andra vikliga frågan, som gäller deekonomiska möjligheterna atl realisera projekt av det här slaget. Del är juockså fråga om ett risklagande. Del är alltså synd atl den borgerliga majorilelen är såpassiv. är, menar jag, en praktisk form av näringspolitik, som detegentligen inte borde råda så stora ideologiska meningsskiljakligheter om - ivarje fall inle för dem som anser alt den offentliga sektorn i ärväsentlig, atl den har en kompelens och atl myckel av det som finns i våroffentliga sektor också ur ekonomisk synpunkt är all betrakta somreferensanläggningar vid försäljning och vid export. Jag tycker atl den passivitet som den borgerligamajoritetens slutsats är ett tecken på är beklaglig, särskilt mot bakgrund avalt så myckel har misslyckats i de borgerliga försöken all skapa ökadeinvesteringar, ett förbättrat investeringsklimat, en förbättradinvesteringsvilja och en förbättrad teknikutveckling i . I ett läge därinvesteringar och teknisk utveckling går bakåt borde man rimligen ta tag i denhär möjligheten att bedriva näringspolitik av praktiskt slag. Del handlar ju omall den offentliga sektorn, genom all direkt skapa efterfrågan, stimulerar enteknisk utveckling. Det är kanske den mest praktiska formen av näringspolitik. SomArne Gadd också underströk har den mycket stor ekonomisk betydelse. I motionen las också upp, även om det inle är föremål föromröstning - kommuners och landstings möjligheter. Myckel avteknikupphandlingen måste starta med utgångspunkt i en värdering rent praktisktav den egna verksamheten ute i kommuner och landsting. Det mä gällakollektivtrafik, hälso- och sjukvård eller annal. Det talas i motionen också ombehov av atl skapa riskfonder genom vilka man, i samarbete med , kan finansiera en del av överkostnaderna. Sådanafonder kan alltså stå för en del av den ekonomiska risken, som utan tvekan ären av de saker som självfallel kan hämma intresset för teknikupphandling. STUslår för en hel del sådant ekonomiskt risklagande i samarbete med myndigheteroch även med kommuner och landsting. Del är bra all regeringen, sedan den härmotionen väcktes, också har gått in i diskussioner med om upprättande av sådana här riskfonder. Jag sade att den här frågan inle borde vara såkontroversiell som den borgerliga majoriteten gör den till. äringalunda främst när det gäller atl stimulera teknikupphandling trots vår storaoffentliga sektor. Del finns en rad exempel från andra länder. Del finns bl. a.undersökningar som visar, att iSverige har mycket få av de nya småförelagen som vi brukar kallainnovalionsförelag- förelag som har startat med en ny teknisk idé - hjälptsfram genom offentliga beställningar, medan motsatsen är fallet i Förentastaterna. Där har, enligt vissa bedömningar, en majoritet av nya småinnovalionsförelag kommit till stånd bl. a. genom teknikupphandling ioffentliga organ. Och det är icke enbart fråga om militära beställningar, utandet är också i stor utsträckning civila beställningar. Detta visar alt vi idagens läge ingalunda ligger främst på del här området, trots atl vi har kompetens i vår offentliga sektor. Det borde leda oss till alt, såsom ArneGadd föreslog, stödja den socialdemokratiska reservationen 1, som är fogad tilldet här betänkandet. 119 (); försöker teckna bilden av stora motsättningar mellan åena sidan utskoltsmajoriteten och å andra sidan Mals själv och desocialdemokratiska reservanterna. Jag tycker inte det är rikligt. Viär helt eniga om den stora betydelse som den offentliga upphandlingen har närdet gäller många högtekniska produkter. Jag kan nämna värmeteknik, broar,snabbtåg, flygplan, mikroelektronik och gasledningar. MatsHellström menar uppenbarligen att upphandlingsförordningen är för trång för atlman skall kunna tillgodose de samlade samhällsekonomiska effekterna. Gentemotdet kan dock invändas vad säger i sill yttrande över motion872. Verketsäger att del är angeläget att teknikupphandlingen inom den offentliga sektornstimuleras, och på den punkten är vi helt eniga. Men RRV säger också alt dettakan ske inom ramen för gällande upphandlingsregler. Mansäger vidare att konkurrensmöjligheterna skall utnyttjas och attaffärsmässighet skall iakttas. RRV har också en definition av begreppetaffärsmässighet som inte får bort. Anskaffningen, säger man, skall vara"så ekonomisk och ändamålsenUg som möjUgt för myndigheten". Därvidfår "avväganden mellan investerings- och driftskostnader en stortyngd". Detär alltså viktigt att samhällets verkliga behov av en speciell utrustning ändåfår vara styrande för upphandlingen och alt detta behov vägs mot önskemålet attupphandlingen också skall främja utvecklingen av en ny teknik. Sammantaget,, är det inle några stora skillnader mellan våra bedömningar. Detär bara del atl vi inte tycker atl det är nödvändigt med ett tillkännagivandetill regeringen, i synnerhet inte mot bakgrund av det som har hänt efter delatl väckte sin mofion. 120 (); hänvisade tillriksrevisionsverkets remissvar. Jag vill bara tillägga alt verket också säger;"RRV;s uppfattning avser upphandlingsreglernas principer men inte alllidmyndigheternas praxis." Jag tror - jag vill upprepa det - all det är väl känt fördem som sysslat med teknikupphandling eller deltagit i diskussionen i kommuner,landsting och på myndigheter, att man hos många myndigheter känner en storosäkerhet om vilka riktlinjer som gäller, mot bakgrund av hurupphandlingsförordningen uppfattas. Det var också bakgrunden till alt STU menade att man börkomplettera upphandlingsförordningen på den här punkten. Jag tycker atl detta borde vara okontroversiellt, särskiltsom vi tycks vara överens om atl vi nu skall försöka ta ett kliv så att vi fårtill stånd mer av systematisk teknikupphandling. Det borde då vara särskiltangeläget för statsmakterna alt också ge en signal till myndigheter, kommuneroch landsfing om delta. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med 288 röster mot 25 förmofion 1980/81:499 av m.fl. (Se dock mom. Mom. 2 (teknikupphandling) Vid votering genom rösträkning avgavs 157 röster förutskottets hemställan och 157 rösler för reservation 1 av m. fl. Kammaren beslöt med 157 röster att punkt 1 i sin helhetskulle återförvisas fill utskottet. 157 röster avgavs för att mom. 2 skulleavgöras genom lottning. Utskottets hemställan bifölls. Mom.3 (riktlinjer om anbudskonkurrens vid kommunalt byggande) Utskottets hemställanbifölls med 247 röster mot 68 för reservation 2 av m. fl. Mom. 4 (förändring av organisationen av den statligaslädverksamhelen) Utskottets hemställan bifölls med 157 röster mot 156 förreservation 3 av m. fl. 1981/82:7 om redovisningav protektionistiska åtgärders konsekvenser 1981/82:8 om översyn avdet statliga företagsstödet 22 § Ett ändrat skatte-och bidragssystem Föredrogs finansutskottels betänkande 1981/82:9 omett ändrat skalle- och bidragssystem. Anf.121 (): Jag skall mycket kort kommentera finansutskottets behandling av minmotion 1980/81:1130. Det är mycket posifivl att ett helt enigt utskott delarmin principiella uppfattning att åtgärder i syfte att styra in den svenskaekonomin på rätt kurs är nödvändiga. Utskottet har också i huvudsak ställt sigbakom de målsättningar som jag redovisar i motionen, såsom: "-Genom arbete och sparsamhet skall var och en kunna posifivl påverka sinekonomi. (Det får inte förbli så att den late kan bli rik, medan den flitigeförblir fattig.) - Improduktiva investeringar(guld, frimärken, konst osv.) skall inte vara mer lönsamma än produkfivainvesteringar eller bank- och aktiesparande. - Den direkta inkomstskatten ochdärmed marginalskatten skall sänkas till högst för medelinkomstlagaren , - De skatteomläggningar som måstegöras skall främja en samhällsekonomiskt vetfig produktion och konsumtion samtutformas så atl man bibehåller och förbättrar en socialt medvetenresursfördelning." Manhar ställt sig bakom detta genom att redovisa en rad åtgärder som redan harvidtagits, t. ex. den skattereform som socialdemokraterna, ochcentern har föreslagit. Man tar också upp regeringens förslag om ändringar isjukförsäkringen, vilket också är ett förslag i min motion. Man redovisarpågående utredning om bostadssubvenlioneringen. Min förhoppning är bara alt destyrmomenl som redovisas i motionen också kommer till ullryck iutredningens resultat. Närdet gäller schabloniseringen av reseavdragen finns det däremot tyvärr ingenöverensstämmelse mellan min motion och den vidtagna åtgärden, som gårul på att begränsa avdragsrälten. I della ligger inte den positiva styreffektsom åsyftas i motionen: styreffekten mot ett effektivare nyttjandeav bilen, mera samåkande, ett främjande av kollektiv trafik osv. Jag kan klart konstatera all utskottet i allt väsentligthar ställt sig bakom motionen, men man har med hänvisning till vad som redangjorts inle ansett att man i avvaktan på de utredningar som pågår kan göra någotmer just , och därmed har utskottet i vanlig ordning avstyrkt motionen. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. 23 § Föredrogs belänkande 1981/82:10om del statliga redovisningssystemet (förs. 1980/81:16) Utskottets hemställan bifölls. 24 § Föredrogs betänkande 1981/82:11 med anledning avriksdagens revisorers verksamhetsberättelse för (redog.1981/82:2) Lades till handlingarna. 25 § Föredrogs belänkande 1981/82:12 om fortsatt giltighet avlagen (1974:922) om kreditpolitiska medel (prop. 1981/82:42) Utskottets hemställan bifölls. Inrättande av en fond för utgivningen av AllanPetterssons musik 26 § Inrättande av en fond för utgivningen av AllanPetterssons musik Föredrogs kulturutskottets belänkande 1981/82:13 ominrättande av en fond för utgivningen av musik. 122STEN (): väckte jag en motion medsyfte att främja utgivningen av musik, men avsikten var ocksåatt rikta uppmärksamheten på en av vår lids största symfoniker. Det är svårt att kortfattat beskriva denne solitär isvensk musik, som lämnade den synliga delen av vår tillvaro.Jag skall därför citera en erfaren musikrecensent, som enligt min mening gjorten träffande beskrivning; den 9 deceinber 1981 Inrättande av en fond för utgivningen av AllanPetterssons musik "Mitt i all optimism, framstegstro ochtillfredsställda krav på årliga standardökningar dök upp påarenan vid mitten av 60-lalet. Hans musik gick stick i stäv, för i den låglivsångesten naken och den uttryckte sympati med de utslagna. Han blev ettoroselement i vårt välståndssamhälle, för han sa oss något om självdestruktion.Somliga lyssnade och blev gripna, andra ville inle höra på del örat, och imitten av 70-talel blev del fighl kring . I efterhand undrar man om inte grälet mer än atl baragälla för eller emot , hade att göra med hur man ställde sig till endöende livsstil som var pä väg all förtära sig själv genom sitt resursslöserioch sin liknöjdhet. Slutet av 70-talel kom och vi fick dämpa både våraförhoppningar och vår rumstemperatur. musik fick ruskig aktualitetoch han har intagit sin plats som en av vår tids intressantastesymfoniskrivande tonsättare..." Och så torde del förhålla sig. sa på sinlid; "Min tid kommer." Och han fick rätt. , somföddes som gick ur liden, 1911, har sagt något liknande. har intresset för denna storhet i svensktmusikliv varit svagt utvecklat. Många utmärkelser har gått AllanPettersson förbi. Ansträngningarna för uppspelningar i radio och påkonserteslrader har varit blygsamma. Det råder inget tvivel om all del svenskamusiklivet - även om vissa insatser gjorts - kunde ha visat ett meraadekvat intresse för tonsättarens produktion. Många verk är fortfarandeoutgivna på fonogram eller opublicerade i tryck. Endast en av de 15 symfonierna,nr 7, föreligger i tryck. Emellertid har framstående musikrecensenter på ett tidigtstadium upptäckt storhet, och pä mångahanda sätt uttryckt sinuppskattning över hans skaparkraft, bland dem , ,, och . Ett särskilt erkännande ska gestill , som på senare lid har gjort många utmärkta radio- ochTV-program om . har så intresset ökat för musik -inte minst i och i . Och just nu upplever vi en verklig hausse. har ett tonspråk som ingen kan lyssnatill oberörd. I sin musik går han kallsinnigt förbi fåfänglighetens verk i densäkra förvissningen atl man en gång kommer all uppskatta hans arbete efter sitträtta värde. Därför engagerar han en publik långt utanför den som vanligenintresserar sig för konstmusiken. skriver i en nekrolog i ; "Trots att aldrig eftersträvadepopularitet utan ständigt vänder taggarna utåt, nådde hans musik enpublikskara, som är fä nutida seriösa komponister förunnad. Det bör inteförnekas, alt ålskilliga av del officiella musiklivets insatser för hans personoch verk i grund och bollen var uttryck för dåligt samvete. Men de reaktioner,som de f. n. sju symfonierna på skiva givit upphov till utomlands, tyder på altmusiken äger universella kvaliteter och är på väg att införlivas med deninternationella repertoa- Nr 47 Det är också glädjande attkonstalera att under sitt sista levnadsår fick motta enstatlig utmärkelse. Regeringen beslöt strax /80 atltillerkänna professors namn, heder och värdighet - i likhetmed vad som tidigare förunnats andra stora personligheter i svenskt kulturliv. I min motion, som behandlas av kammaren, ansåg jag dockatl statsmakterna skulle gå ett steg längre, nämligen la initiativ till attsäkerställa den framtida förvaltningen av de kulturella värden som AllanPettersson skapat och svara för att kommande generationer lättare kan la del avdessa tillgångar. För ändamålet kunde - i likhet med vad som tidigare åstadkommitsför en annan svensk tonsättare, - en fond instiftas. Utanför blev min motion uppmärksammad långt överförväntan. Jag har sedan den blev känd mött många människor som harkommenterat mitt initiativ i myckel positiv riktning. Jag tror all detsammanhänger med det ökande allmänna intresset för musik, dvs. attmitt initiativ låg rätt L fiden. Inte minst utomlands har intresset förPetterssons musik vuxit enormt. Jag har också distribuerat kopior av motionentillmånga intresserade. Jag vill i sammanhanget uttrycka min tacksamhet tillkulturutskottets presidium och utskottets kanslichef, som genom ett flertalpersonliga kontakter med mig har låtit orientera sig om de iakttagelser som jaghar gjort. Jag är också glad , och tacksam över de positiva uttalanden och deinstämmanden i milt syfte med motionen som kulturutskoltet har gjort i detbelänkande som kammaren nu behandlar. Till skillnad från den tidpunkt då motionen väcktes, finnsdel numera förutsättningar för atl milt syfte kommer att tillgodoses genomprivata initiafiv, och följdriktigt kan utskottet konstatera all någotriksdagens initiativ inte längre erfordras.