prot · G50969 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:69 Omhumanitärt bistånd till befrielserörelserna i , m. m. 1 § Justeradesprotokollet för . 2 § Svar på fråga1981/82:186 om humanitärt bistånd till befrielserörelserna i , m.m. har frågat mig dels vad har gjortför att bistå de afghanska flyktingarna och vilka åtgärder som är planerade,dels vad regeringen anser om möjligheterna att ge humanitärt bistånd tillbefrielserörelserna i . Regeringenhar lämnat 23,5 milj. kr. i extra bidrag till de afghanskaflyktingarna i . Därtill kommer att en del av vårt reguljära årligabidrag till även gått till organisationens programför flyktingarna i . Det extra bidraget har lämnats till FN:sflyktingkommissariat och enskilda hjälporganisationer för inköp avförnödenheter och för sociala ändamål som vattentillförsel, sanitet, hälsovårdoch sysselsättning. Regeringen har därutöver skänkt lastbilar direkt till denpakistanska regeringen i syfte att underlätta transporterna av förnödenheterfrån hamnarna vid kusten till flyktinglägren i landets norra delar. Viföljer noga utvecklingen av flyktingsituationen i , bl. a. genom vårambassad i , enskilda svenska hjälporganisationer och FN;s olikaorganisationer. Störredelen av vårt stöd till de afghanska flyktingarna lämnades somsvar på en vädjan från om extra bidrag tillflyktingprogrammet i . För1982 planerar emellertid kommissariatet att organisationens reguljära programockså skall omfatta hela flyktingprogrammet i . Regeringen har tagithänsyn till detta och ökat det svenska årliga reguljära bidraget till FN:sflyktingkommissariat till 50 milj. kr. utsträckning behoven av stöd till de afghanska flyktingarna skulle blistörre än planerat, är vi beredda att ge ytteriigare bidrag. Om humanitärt bistånd till befrielserörelserna iAfghanistan, m. m. Med anledning av andra fråga vill jagerinra om de svenska biståndsinsatsernas strikt humanitära karaktär. I den månhumanitära hjälporganisationer kan göra insatser för befolkningen iAfghanistan, ser jag inget hinder för ett bidrag till deras verksamhet. Någradirekta svenska insatser till de nödlidande inne i är undernuvarande omständigheter knappast möjliga. 2 (): Jag tackar utrikesministern för svaret på mina frågor. ligger långt bort från , men den kamp förfriheten och nationellt oberoende som förs där får aldrig vara likgiltig föross. Det folkliga motståndei: i - som på ett märkligt sätt hållermodernt beväpnade och överlägsna ryska styrkor stången - är i själva verket enkamp också för vår frihet, för andra små, oberoende nationers frihet. I finns ca 2,5 miljoner afghanskaflyktingar. Hjälpen till dessa är desto angelägnare som självt är ettmycket fattigt land. Jag noterar med tillfredsställelse att har hjälptPakistan på det sätt som utrikesministern redogör för i sitt svar. Det ärnaturligtvis mycket bra att vi fortsätter att stödja FN:s flyktingkommissariat.Men jag menar aft vi måste vara beredda att också ge direkt svensk hjälp. Jagvill faktiskt uttrycka det så, att det kan ses som en solidaritetshandling frånsvensk sida för kampen i . Vi behöver inte dölja Oss bakominternationella organisationer. Min andra fråga gälidé möjligheten att hjälpabefrielserörelserna i med t. ex. läkemedel. Jag delar naturligtvishelt utrikesministerns inställning att biståndsinsatserna måste ha en strikthumanitär karaktär. Men jag villerinra orn att vi i andra'sammanhang - när dethar gällt befrieisérörelser i andra världsdelar, och - harkunnat lämna omfattande hjälp från . Och det har vi kunnat göra ocksåunder myckefsvåra förhållanden. Vi har använt enskilda organisationer, ochdetta här faktiskt gått. Jag är alltså besviken över utrikesministerns väldigtpassiva, för att inte säga mycket negativa svar på denna punkt. Jag vill vädjatill utrikesministern att överväga vilka möjligheter vi har att juststrikthumanitärt, med t. ex. läkemedel, stödja det folk som kämpar för sin egenfrihet: Jag här ingen annan mening än afUgglas vad gäller polifiska och mänskliga sida. Vad dethandlar om är ett av många fall av stormaktsarrogans. Den sovjetiska stormaktenhar funnit det förenligt med sina nationella intressen att helt enkelt läggabeslag på ett litet, neutralt grannland. Det är en hemsk, men dess värreillustrativ bild av hur den världspolitiska situationen ter sig . Den har därför också i mycket bestämdaformuleringar mycket tidigt och i olika sammaiihang gett uttryck för vår avskyför den sortens politik som bedriver i . Vi anser också att vi så långt vi kan bör ge humanitärhjälp. Och jag vill gärna säga att det som är viktigt för oss är attmänniskorna skall hjälpas. För oss är det viktigare att hjälpen når fram viaupparbetade organisationer än att den kommer fram med svensk flagga påklistrad.Då är det rimligt att använda en internationell och en välrenommeradhjälporganisation som , och det tänker vi fortsättaatt göra. Vi tänker också fortsätta att hålla oss till de av stöddaprinciperna för i vilka former som stöd kan ges till befrielserörelser. Jag äri och för sig tacksam för att man från moderat håll ökar temperaturen iengagemanget för befrielserörelser. Jag hoppas att det stödet också kommerbefrielserörelser i andra delar av världen till godo. Om humanitärt bistånd till befrielserörelserna iAfghanistan, m. m. 4 (): Det kan inte vara utrikesministern obekantatt det här i just har varit en solidaritetsvecka för ochatt det finns många som är engagerade för befrielsekampen i . För demånga flyktingarna och för dem som söker internationellt stöd ute i världenkanske just den svenska flaggan har en liten betydelse. Jag tror nog attutrikesministern ofta i andra sammanhang, i både vår biståndspolitik och vårutrikespolitik, tycker att den svenska flaggan haren betydelse. Jag hoppas attdet åtminstone är utrikesministerns inställning. För att skapa litet balans skall jag nämna att det i denbudgetproposition som skall behandlas i föreslås humanitärt biståndtill på 50 milj. kr. och till på 140 milj. kr. Minafrågor och mitt inlägg här i kammaren syftar till att uttrycka den förhoppningen,att utrikesministern och därmed inte enbart uttrycker sin solidaritetmed i ord utan också gör det i praktisk handling. Vi uttrycker vårsolidaritet med människorna i både i ord och i praktisk handling.Och med praktisk handling menar jag då mest praktiskt möjliga handling.Hittills har det visat sig vara att kanalisera hjälpen via FN:s organisationför ändamålet. Så länge denna kanal är effektiv ser jag ingen anledning tillatt vi skulle välja någon annan kanal, bara av någon sorts nationellaprestigeskäl. Men därutöver är det viktigt att vi också håller på den andraprincipen, nämligen att stöd till befrielserörelser ges i de sammanhang därdessa befrielserörelser har vunnit erkännande av FN och detta erkännande stödsav . 6MARGARETHA AF (): Utrikesministern missförstår mig när han troratt jag är ute efter nationell prestige. Det jag vill framhålla är att de somkämpar för sin frihet i behöver känna stödet av en internationellopinion. Det tror jag är en uppfattning som vi brukar ha i andra sammanhang,och jag tycker att vi skall vara modiga nog att visa den också när det gällerAfghanistan. Om rätten till asyl för flyktingar från Det finns ingen som helst grund förMargaretha eller någon annan att hävda att människorna i Afghanistan- i den mån de alls kan nås av några informationer utifrån - skulle sakna varesig politiskt eller materiellt stöd från den och från detsvenska folket. 8 (): Jag utgår således från att utrikesministernoch den i alla sammanhang kommer att fortsätta att kräva etttillbakadragande av de ryska trupperna. Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar på fråga 1981/82:214 om rätten till asyl för flyktingar från Under hänvisning till situationen i VästraSahara har i frågat mig om jag anser att Marockobefinner sig i krig och att desertörer från kriget bör ges asyl i . hävdar som bekant att det har en historisk rätttill och att landet inte befinner sig i krig. Det förekommer dockstridshandlingar i området. har visserligen inte mobiliserat, men arménhar successivt byggts upp och tillförts vapen i takt med att konflikten harskärpts. Den svenska ståndpunkten i Västra Sahara-frågan är att ettavgörande beträffande områdets framtid måste baseras på verkliga konsultationermed landets befolkning och överensstämma med dess fritt uttalade önskemål.Svenska regeringen betraktar Västra Sahara-frågan som ett oavslutat kolonialtproblem. Den afrikanska enhetsorganisationen försök att få framen fredlig lösning av konflikten förefaller f. n. blockerat, bl. a. genom attstridshandlingarna har intensifierats . Av olikatecken att döma kan man inte utesluta en risk för att konflikten trappas uppytterligare. Enligt utlänningslagen skall en krigsvägrare inte utansärskilda skäl vägras rätt att vistas i om han behöver skydd. Somkrigsvägrare betraktas den som har övergett en krigsskådeplats eller som harflytt från sitt hemland för att undgå förestående krigstjänstgöring. Enligtlagens förarbeten innebär uttrycket "förestående krigstjänstgöring"att risken för att vederbörande skall tas ut till krigstjänstgöring skall varapåtaglig. Även om ett land inte officiellt befinner sig i krigstillstånd fårstadgandet om krigsvägrare anses vara tillämpligt, om delar av hemlandets armédeltar i stridshandlingar. Vad gäller marockanska medborgare anses det inte föreligganågon påtaglig risk för aft en person, som inte har inkallats, skall behövadelta i stridshandlingar. I de fall inkallelse har skett görs en bedömning avrisken för krigstjänstfrån fall till fall med hänsyn till omständigheterna i det enskilda ärendet. 10 HANS i Flallstahammar (vpk): Det var ju ett intressant svar jag fick avutrikesministern, men det var tyvärr inte särskilt klargörande i fråga omregeringens inställning till konflikten i . Regeringens inställning är.såvitt jag förstår det, avgörande för hur ansökningar om uppehållstillstånd ochasyl i vårt land behandlas. Jag har ställt den här frågan därför att det har bli vitmig bekant att man i ett fall har avvisat en flykting som har fått inkallelsetill militärtjänstgöring. Han har gjort sin första tjänstgöring och sedaninkallats för att, som han säger i förhöret, skickas vidare till . Motbakgrund av vad utlänningslagen stadgar och av det som utrikesministern säger isvaret om vad som gäller enligt lagens förarbeten är det svårt att förståvarför man har avvisat i det fall som har föranlett min fråga. Det är känt att folk som vägrar att resa ut i det härkriget försvinner eller får mycket hårda straff. Jag har haft tillfälle attvistas i och har träffat ett. stort antal av de marockaner som harblivit tillfångatagna där nere. På min fråga till dem om varför de har givitsig ut i kriget hävdade i varje fall en av dem att det är bättre att göra detoch försöka överleva, för man har i alla fall en chans till det där. Detvittnar om att det blir mycket hårda bandage för dem som vägrar aft inställasig. Jag är litet förvånad över att utrikesministern gliderrunt frågan huruvida det är ett krig eller inte. Jag tycker också att det finnsmotsägelser i svaret. Utrikesministern säger; "Av olika tecken att dömakan man inte utesluta en risk för att konflikten trappas upp ytterligare. "säger han att ifall en inkallelse sker måste man göra en bedömningfrån fall fill fall. Hur skall man kunna göra den bedömningen utifrån svenskståndpunkt och svensk synvinkel? Om någon kallas in till en armé eller enmilitär organisation som uppenbarligen befinner sig i krig, så är väl riskernaganska stora att han också kastas in i kriget. Det fall som jag har till grundför min fråga är ju ett sådant fall, där man pekat på den uppenbara risken ochdär man hänvisar till bekanta som har försvunnit. Jag skulle ånyo vilja ställa frågan: Hur serutrikesministern på konflikten? Är det krig mellan och är det infe det? Vilka skäl har man för att säga att en som kallas intillkrigst jänstgöring inte riskerar att kastas ut i det här kriget? Om rätten till asyl för flyktingar från i gör själv enklar distinktion mellan tillämpningen av utlänningslagen, som ju ärinvandrarministerns område, och den fråga som han ställt, om vi anser att detråder ett krigstillstånd mellan och . Jag kan inte gå inpå det enskilda fall som har som bakgrund till sin fråga, ochhan har inte heller bett mig att göra det. Om rätten till asyl för flyktingar från Vad gäller den andra frågan är ju det avgörande att vi vetatt det pågåi' krigshandlingar i det här området, där marockansktrupp är involverad. Vi vet alltså att det finns marockaner som kan riskera attbli uttagna till krigstjänst. Vi har den principen i bedömningen av fall somavser asylbegäran i att vi måste försöka avgöra från gång till gång,från ärende till ärende, om det finns anledning till asyl enligt de generellabestämmelser som gäller för desertörer. Tyvärr kan infe svaret bli mer precist än så, eftersomsituationen i området inte är mer precis än som jag har beskrivit den. 12 HANS i (vpk): Hur precist ett krig kan anses vara är väl enkonstig fråga att bedöma. Faktum är att det pågår ett krig i det här områdetoch att det skördat många dödsoffer och aft det tagits många fångar på bådahållen. Konflikten trappas upp. som också utrikesministern säger. Jag vet inteom det är någon mening med att göra en bedömning av hur precist ett krig är.Ett krig är ett krig, och fred är fred. Däremellan finns väl egentligeningenfing. Jag har inte bett utrikesministern att gä in på detenskilda fallet, eftersom jag vet att man inte kan diskutera enskilda fall. Mensom bakgrund till min fråga har jag ett fall, där vederbörande uppenbarligenenligt utlänningslagen och enligt den tolkning som utrikesministern också ger isitt svar borde ha fått stanna här i landet. Det är många som frågar sig hur det står till medprinciperna för avvisning av utländska medborgare. Det gör inte minst de somjobbar med solidaritet för bl. a. folken i , när man ser hurSverige generöst kan låta 1 300 ä 1 500 polacker stanna i landet utan någongranskning av de enskilda fallen. Det skulle vara klarläggande omutrikesministern kunde redogöra för vilka principer som gäller när man handharsådana här ärenden. meningen tycker jag att mitt svar varprecist att vi säger att om vi får en ansökan om asyl i av en personsom löper uppenbar risk att mot sin vilja bli uttagen till krigstjänst, såbedöms vederbörande enligt utlänningslagen, och han har möjlighet att få asyl iSverige. Men vi kan inte från den principen dra så generella slutsatser attvarje person som hävdar att han eller hon befinner sig i det risktillståndetskall få asyl. Jag vill påstå - utan att gå in påinvandrarministerns område alltför detaljerat - att vi har en mycket generösbedömning av asylansökningar i , och det gäller också för människor fråndet här området. 14HANS i (vpk): Herr talman! Jag skall inte heller gå inpå invandrarministerns område alltför mycket. Men jag anser attutrikesministerns hållning i den här frågan-huruvida det är krig eller inte -är rätt avgörande för om 5 § i utlänningslagen skall tillämpas. Och jag harfortfarande inte fått några klara besked beträffande detta, utan det är sammavacklande hållning. Det falas om att det är enkolonial fråga, att det visserligen förekommer stridshandlingar men att det inteär någon risk för krig osv. Det äruppenbart att detta är en mycket het potatis. Jag kan bara konstatera hur olika man behandlar människorfrån t. ex. , där avvisningar börjar bli vanliga. Och jag kan pekapå den här marockanen - och flera marockaner, som det varit fråga om - samtmänniskor som kommer från , där det ändå inte går att säga att det ärkrig, även om det är mycket svåra förhållanden. I vissa fall går det mycket lätt aft fåuppehållstillstånd. I andra fall är det oerhört svårt. Och det beror tydligenpå varifrån man kommer. Om gränsdragningen mellan och Sovjetunionen iÖstersjön Jag tror inte alls att det skulle tjäna desyften som i egentligen har - dvs. att uppnå engenerös tillämpning av asylbestämmelserna - om man sade, att bara när detfolkrättsligt kan hävdas att det råder formellt krigstillstånd skall asyl kunnabeviljas på den grunden. Det vore att inskränka möjligheterna att ge asylsnarare än att utvidga dem. 16 HANS i (vpk); Utrikesministern har uppenbarligenmissförstått min fråga. Jag menar att det är ganska viktigt om det rör sig om endesertör eller inte. Sedan finns det andra humanitära skäl. Och ett fall är välsällan så enkelt att det t. ex. bara är fråga om en desertering - även om det ivissa fall kanske är det. Ofta finns det många faktorer att väga samman när enmänniska bestämmer sig för att lämna sitt land, och den enaomständigheten kan vara tyngre än den andra. Jag kan bara konstatera att vi inte har fått något somhelst besked om att flyktingar behandlas olika. Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på fråga 1981/82:220 om gränsdragningen mellan och Sovjetunioneni Under hänvisning till de svensk-sovjetiskaförhandlingar söm ägt rum om avgränsningen av kontinentalsockéln ochfiskezonerna öster om har frågat mig dels om frånSveriges sida någon form av förslag har lagts fram för aft bringa frågan lösning, dels om regeringen är beredd att alltfort hävda att gränsen skallgå mitt emellan och den baltiska kusten. De gränsförhandlingar som fördes i den 11-15januari 1982 är en fortsättning på de förhandlingar som ägde rum , 1970 och1974. Om gränsdragningen mellan och Sovjetunionen iÖstersjön alla dessatillfällen har vi kunnat konstatera att och har olikauppfattning om principerna för gränsdragningen. Medan vi på svensk sida hävdaratt gränsen bör utgöras av en mittlinje mellan och den baltiska kusten,anser att gränslinjen i princip bör vara en mittlinje miellan debåda ländernas fastlandskuster. Vi anser aft vår uppfattning i gränsfrågan är rättsligtvälgrundad, och vi har ingen anledning att ändra vår principiella hållning idenna fråga. har regeringen gjort den bedömningen att vissajämkningar av den svenska positionen är nödvändiga, om vi skall kunna nä enuppgörelse om gränsen. Det är ett svenskt intresse att sä snart som möjligt fåen av båda parter accepterad gräns i . Vi har därför diskuterat vissa jämkningar av vårståndpunkt under de förhandlingar som ägde rum . fördepå sin sida fram vissa tankar om jämkningar av den sovjetiska ståndpunkten. Sombekant ledde förhandlingarna dock inte till någon överenskommelse under dennaförhandlingsomgång. 18GUNHILD (): Jag ber att få tacka utrikesministern försvaret på mina frågor. Den allmänna definitionen på ett lands territorialvattenär att det omfattar ett lands in:;jöar och vattendrag samt den del av havet somligger närmast landefs kuster. Det begränsas mot det fria havet eller annanstats territorium av territorialgränsen, inom vilket område landet i fråga haransvar för vad som händer och att dess lagar gäller inom detta område.Främmande fartyg har dock rätt till s. k. oskadlig genomfart, vilket innebäratt de får passera men inte ankra eller uppehålla sig där, såvida de inte råkati nöd eller sökt lä på grund av dåligt väder. har de flesta länderutsträckt sin gräns till . har emellertid en ny princip börjattillämpas i vatten som och ; den s. k. miftlinjeprincipen.Den innebär att man delar upp innanhav som mellan strandstaterna såatt det land som ligger närmast får rätten till fiske, oljeutvinning ochliknande. Alla vet vad denna nya uppdelning har betytt för länderna kringNordsjön genom gas- och oljeutvinning. När det gäller vet man inte vad som kommeratt ske i fråga om utvinning, men alla vet att det finns naturtillgångar ihavet. , , har borrat och funnit olja. ,organisation för oljeletning, har borrat och kanske funnit olja.Det finns ingen officiell bekräftelse på detta. Helt klart är att det finnsstora intressen från olika hall att komma i åtnjutande av de eventuellatillgångar som finns. Vid de genomförda förhandlingarna mellan Sovjetoch om var i gränsen för kontinentalsockeln skall dras nåddestydligen inget resultat. Men i den svenska pressen kunde man läsa om etteventuellt kompromissförslag, och det är av den anledningen jag ställt minafrågor. Jag kan försäkra att jag, helgen efter det attförhandlingarna avslutats, möttes av många människor med upprörda sinnen. Visom bor på berörs alldeles speciellt av detta, och vi finner inga somhelst rimliga skäl fill att gränsen skall gå närmare än den baltiskakusten, som är sovjetiskt territorium. Det finns ett stort antal prejudikat somSverige kan stödja sig på, och som visar att långt mindre öar än Gotlandräknats som utgångspunkt vid fastställandet av territorialgränser. Jag beklagar att regeringen är beredd att göra vissajämkningar, vilket framgår av svaret, och skulle vilja ställa frågan: Vadinnebär dessa jämkningar? Som vi ser det finns det ingen som helst anledningför aft vid kommande förhandlingar göra eftergifter i syfte att gränsenskall dras närmare . Det borde kunna gå att få en uppgörelse till ståndutan eftergifter, och det är en uppfattning som delas av många människor - intebara på . Om gränsdragningen mellan och Sovjetunionen iÖstersjön Till att börja med är det kanske angelägetatt göra klart att territorialhavsgränser är en sak och frågan omkontinentalsockel och fiskegränser en annan sak. Och i det sammanhanget börkanske nämnas att territorialvattengränsen är oförändrat . Det är intedet vi förhandlar om. Vad gäller frågan i övrigt tror jag att att jag, eftersom förhandlingarna inte är brutna utan kontakterfortfarande pågår, inte kan redogöra för innehållet i de förhandlingarna. Detskulle framför allt komma att strida mot de intressen som känner sig som företrädare för. Det väsentliga i mitt svar är att Sverigeanser sig ha rättslig grund för sitt ställningstagande, och följaktligen anservi att inte har det. Det är med den utgångspunkten vi förförhandlingarna med . 20 (): Eftersomutrikesministern klart säger att man har fullt rättsligt stöd för sinuppfattning - och det menar jag också att man har, vilket framgår avöverenskommelser som gjorts på andra håll - finns det ännu mindre anledning attgöra dessa jämkningar. Det finns ingen anledning för att frångå dettidigare principiella ställningstagandet att gränsen skall gå mitt emellankusterna. Det finns, som vi ser det, ingen anledning till något avsteg från denprincipen. Jag hoppas att regeringen även i de kommande förhandlingarnafortfarande kommer att hävda att gränsen skall dras mitt emellan kusterna. Detfinns mycket liten förståelse för att någon jämkning över huvud taget skullevara aktuell för att få en gränsdragning till stånd. Jag tror att det är viktigt att GunhildBolander klargör för sig själv och gärna också för andra gotlänningar att detär ett intresse för att få den här gränsfrågan löst just av de skäl somGunhild själv Om beskattningen av ersättning till försökspersoner imedicinska experiment anför och som avser fiske och oljeletning och vad det kanvara. Vi har vår ståndpunkt. Vi anser att den är rättsligtvälgrundad. har en annan ståndpunkt, som dess företrädare från sinautgångspunkter måhända också anser vara rättsligt grundad. Vi vet attSovjetunionen inte accepterar att föra saken till skiljedom. Vi vet också attför att saken skall kunna föras fill skiljedom måste båda parter vara överensom aft så skall ske. Då återstår två alternativ: det ena är att frågan förblirolöst fill nackdel för och , det andra är aft man hittar enkompromisslösning. Det är det senare alternativet vi strävar efter. skall det till försvar sägas aft honinte är den enda som har fått hela den här frågan om bakfoten. En överläggningom saken i den modeiata riksdagsgruppens ledning kanske skulle vara av nöden.Ta gärna med någon sakkunnig! Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1981/82:195 om Husebyegendomen 22 Ekonomi- och budgetministern ; har frågat mig när regeringenkommer att ta ställning i fråga om det testamentariska förordnandet avHusebyegendomen till förmån för staten. Jag kan meddela att regeringen på det senasteregeringssammanträdet beslutade att föreslå att staten skall ta emotHusebyegendomen. Propositionen kommer att överlämnas till inom dennärmaste tiden. 23 ():