prot · G509114 · 1981-12-31 00:00:00 — Arbetslösheten ligger något , och det är högt för svenskaförhållanden. Omfattande åtgärder har vidtagits för att minskaden öppna arbetslösheten - genom arbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbetenmen också genom nya former av arbetsmarknadspolitiska medel. Men det finns skäl att vid bedömningen av våra arbetslöshetsproblemockså se på hur det förhåller sig utanför vårt lands gränser. Ute i gåröver 9 miljoner människor utan jobb. Arbetslösheten ligger på höga nivåer isåväl socialistiskt styrda länder som länder med borgerligt styre. Det härvisar klart, herr talman, att den ekonomiska krisen och därmed arbetslösheten ivårt land inte är någon isolerad företeelse och att samtliga västvärldensindustriländer berörs. I jämförelse med dessa länder är läget i Sverigeväsentligt bättre. Arbetsmarknadspolitiken kan därför i stort sägas ha varitframgångsrik. Vi står emellertid inför en kraftig uppgång av arbetslösheten omvi inte kan återställa ekonomisk balans. En förutsättning för ökad sysselsättning under kommande årär som jag sagt en framgångsrik ekonomisk politik. Det innebär att enrad politiska beslut måste fattas inom exempelvis inkomstskattelagstiftningensområde, företagsbeskattningsområdet, arbetsmarknadslagstiftningen i form avMBL, Åman- och arbetsmiijölagarna etc. Det förutsätter också åtgärder på mångaområden som påverkar rörligheten på arbetsmarknaden. Vidare måste vi förändra utvecklingen också inom områdendär inte har direkt beslutsmöjlighet. Lönekostnadsutvecklingen ochden låga produktivitetsutvecklingen har inneburit att vi förloratkonkurrenskraft gentemot omvärlden. Resultatet är omfattandeföretagsnedläggningar och förluster av viktiga arbetstillfällen. Vårlönekostnadsutveckling måste anpassas efter omvärldens, om vi inte vill attutslagningen av företag och bortfallet av arbetstillfällen skall fortsätta. Vimed vårt stora exportbehov kan inte tillåta oss högre lönekostnader än deutländska företag vi måste konkurrera med. Vi måste också förändra en stelbent,byråkratisk och konkurrenshämmande arbetsmarknadslagstiftning till avtal som äravpassade för olika företags konkurrenssituationer. En förändrad attityd frånde fackligaorganisationernas sida skulle snabbt kunna bli ett stöd för ökadkonkurrensförmåga, starkare företag och därmed nya produktiva arbetstillfällen. Det jag inledningsvis berört handlar intedirekt om arbetsmarknadspolitikens utformning. Skälen till detta är uppenbara.De problem som vi har att ta ställning till är av en annan innebörd ochstorleksordning än en traditionell resursdisposition av arbetsmarknadspolitikenunder normala ekonomiska förhållanden. En stor uppgift för arbetsmarknadspolitikenär att understryka de grundläggande sammanhang i ekonomin som måste fungera föratt vi skall klara de sysselsättningspolitiska målen. Det kan inte varaarbetsmarknadspolitikens uppgift att på lång sikt kontinuerligt sysselsätta ettväxande antal medborgare som på grund av den ekonomiska utvecklingen ställtsutanför arbetsmarknaden. I en sådan situation är det uppgift attinom ramen för de arbetsmarknadspolitiska riktlinjerna peka ut de åtgärder sommåste till för att vi snabbt skall kunna avbörda arbetsmarknadspolitiken dagensomfattande sysselsättningsuppgifter. Vad gäller de allmänna riktlinjerna förarbetsmarknadspolitiken under det kommande budgetåret, herr talman, kan jagkonstatera att moderata samlingspartiet i årets betänkande vunnit framgång påväsentliga punkter. Utskottet understryker i betänkandet: 1. att en förutsättning för en ökad sysselsättning underde kommande åren är en framgångsrik ekonomisk politik som skapar tillväxt i ekonomin, 2. att denindustriella kapaciteten måste byggas ut och att investeringar i ny teknikmåste stimuleras, 3. att våraresurser måste inriktas mot branscher och verksamheter som kan bedömas ha godakommersiella framtidsutsikter, 4. att den svenskaindustrins konkurrenskraft måste förbättras, 5. att en positivekonomisk utveckling förutsätter avtalsuppgörelser på låg nivå, 6. attnäringslivets tillväxt inte får hindras av brist på utbildad arbetskraft, samtslutligen 7. attindustrisysselsättningen måste öka mot bakgrund av en nödvändig uppbromsninginom den offentliga sektorn. Detta är, herr talman, välgörande klartext frånutskottsmajoritetens sida, särskilt mot bakgrund av att utskottsmajoritetensborgerliga partier inte tror att dessa viktiga målsättningar går attförverkliga genom vare sig kollektiva löntagarfonder, en expanderande offentligsektor eller omfattande statliga insatser på icke produktivainvesteringsområden. Genom att hänvisa till såväl budgetpropositionen som tillmoderata samlingspartiets partimotion gör utskottet klart vilka grundsatser sommåste gälla för arbetsmarknadspolitikens allmänna inriktning. Vad gäller den socialdemokratiska arbetsmarknadspolitikenfinns det anledning att ställa upp några rätt ordentliga frågetecken. I vadbestår socialdemokratisk strategi för arbetsmarknadspolitikens inriktning? Dereservationer- och de är många - som finns fogade till utskottets betänkande 3 protokoll1981182:114-117 är ju iåtskilliga fall identiska med.statliga institutioners och verkspetitaframställningar. Ingenstans presenteras något nytänkande. Det är som omsocialdemokratin inte riktigt förstått att såväl ekonomi och framtidaekonomiska utveckling som kraven på arbetsmarknadspolitiken och dess roll underkommande år nu måste ses utifrån helt förändrade förutsättningar. Det går intelängre att trampa på i gamla fotspår enligt de riktlinjer efter vilkaarbetsmarknadspolitiken byggdes upp . Det krävsnytänkande och anpassning till nya förhållanden och krav. En sak tycks dock ha gått upp för socialdemokratin,nämligen att budgetunderskottet har nått besvärande höjder, och att det liggerviktiga politiska poäng i att kunna presentera ett bra budgetsaldo iförhållande till moderata samlingspartiets och regeringens. Det framgår klart,eftersom socialdemokraterna på väsentliga punkter i sina reservationer kräverambitionshöjningar utan att anvisa pengar. "Alla utgifter måstefinansieras" - det brukar vi vanligtvis höra från socialdemokratiskt håll.Min fråga till blir: Varför anvisar ni inte pengar i det härfallet? I stort kan man säga att densocialdemokratiska arbetsmarknadspolitiken framstår som ett misslyckande. Detkanske är ett omtumlande konstaterande för många, men eftersom det inte finnstillstymmelse till nytänkande eller anpassning till nya förhållanden i ekonominoch på arbetsmarknaden, så är konstaterandet berättigat. Misslyckandet framstår också klart när det gäller synen påungdomens situation. Utskottets borgerliga majoritet har formulerat ettkraftfullt alternativ för att råda bot på den alltför högaungdomsarbetslösheten. Utskottet beställer snabba åtgärder hos regeringen föratt garantera ungdomar upp till erbjudande om utbildning, praktik ellerarbete. Finansieringen skall ut inom ramen för budgeten ochfinansfullmakten. Ersättningsnivåerna för ungdomarna skall sättas iförhållande till det ekonomiska läget, vilket innebär ersättningsnivåer somligger lägre än vad som är fallet i de traditionella insatsformerna. Utskottetanger ambitionsnivån för den statliga bidragsgivningen. Utskottet slårslutligen fast att det är bråttom och att inga ansträngningr får lämnasoprövade efter det att riksdagsbeslutet är fattat. Och, herr talman, som en kommentar: Jag förstår denangreppslinje som har valt i den här debatten, nämligen attsäga att det här ju bara är en beställning av ett utredningsarbete hosregeringen. Jag vill svara att det beslut som nu står i begrepp attfatta kräver att regeringen sätter i gång så fort beslutet är fattat. I vadgäller ambitionsnivå går riksdagsbeslutet utöver det som föreslås av arbetsmarknadsministerEliasson i budgetpropositionen. Från moderata samlingspartiets sida kommer viinte att acceptera att detta riksdagsbeslut, som är viktigt för många ungdomari dagens , riskerar att inte genomföras beroende på en för lågambitionsnivå i . Majoriteten ställer sig också, mig veterligen för förstagången, i klartext bakom konstaterandet att de höga ingångslönerna för ungdomutgör ett Detta skall ses som en signal till defackliga organisationerna på såväl arbetsgivar- som arbetstagarsidan att denframtida löneutvecklingen måste innebära en ökad lönespridning mellan äldreoch yngre arbetskraft. Utskottet utgår vidare från att de fackligaorganisationerna tar sitt ansvar för att hjälpa ungdomen in på arbetsmarknaden. Socialdemokraternas alternativa förslag i övrigt är svaga.De vill ta bort en av de senaste årens mer framgångsrika insatser för attbereda ungdomen möjlighet till framtida sysselsättning och yrkar attyrkesintroduktionen skall avskaffas från . Det är ett märkligtyrkande, eftersom det klart framgår av utskottets redovisning attyrkesintroduktionen varit mycket framgångsrik och att den gett många ungdomarmöjligheter, som annars inte skulle ha stått till buds. Utskottets redovisningdels av utvärdering, dels av arbetsgivarnas inställning,såsom den kommit till uttryck i en genomförd enkät, är ett mäktigt svar på onyanserde kritik som vi har hört från socialdemokratin.Det är anmärkningsvärt att man inte nu för ungdomarnas skull drarkonsekvenserna av resultaten och erkänner att yrkesintroduktionen är etteffektivt och bra medel för att hjälpa till att klara ungdomarnas situation.Men tyvärr- det erkännandet är man inte beredd att ge. Jag vill understryka: Omsocialdemokratisk politik på det här området förverkligas kommer tusentalsungdomar från att stå utanför de möjligheter som yrkesintroduktionenerbjuder. Det mest förvånande i den socialdemokratiskapolitiken är emellertid att man i stort sett frånhänder sig ansvaret förungdomarna och överlämnar den praktiska hanteringen till arbetsmarknadensparter. Det här är, enligt vår uppfattning, återigen ett exempel på hursocialdemokratin i brist på konstruktiva alternativ lägger ansvaret på andra änpå riksdag och regering. Mycket kan och bör sägas omsysselsättningsläget i . Det är en av de stora frågorna i valrörelsen,och beslut är av mycket stor betydelse för tusentalsarbetslösa människor i vårt land. Det är därför med tillfredsställelse vi frånmoderat håll kan konstatera för det första att vi i stor utsträckning fåttgehör för viktiga delar av vår partimotion, för det andra att vi tillsammansmed mittenpartierna kunnat jobba fram ett slagkraftigt alternativ när detgäller hur vi skall klara sysselsättningen. De förslag som den borgerliga majoriteten lägger fram ibetänkande 21 är svaret på den mycket onyanserade kritik av den fördaarbetsmarknadspolitiken som vi brukar höra från socialdemokratin. Det finns,herr talman, inget faktiskt underlag för de mycket grava beskyllningar somsocialdemokraterna med och i spetsen slängeromkring sig i den politiska debatten. Fakta redovisar en helt annan bild. föreliggande betänkande från arbetsmarknadsutskottet ärett tungt vägande, sakligt och konstruktivt svar på socialdemokraternas i mångafall ganska vilda anklagelser. Jag yrkar bifall till de vid detta betänkandefogade moderata reservationerna och i övrigt till utskottets hemställan. 39ANNA-GRETA () replik: Fakta, , är att vi i januarihade 44 000 färre personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder än 1979 och ifebruari 36 000 färre än 1979. Och i den planering som vi diskuterarligger de borgerliga ledamöterna 40 000 under den planering som vi förespråkar. Det är vidare inte riktigt, som säger, attvi inte föreslår någon finansiering av de förslag som vi har framlagt när detgäller arbetsmarknadspolitiken. Vartenda öre av de nya pengar som vi kräver harvi finansierat. Det kan se om han läser den motion vi väckte ijanuari månad. Yrkesintroduktionen är inte den tulipanaros som man velatgöra den till. Vi har föreslagit att man skall avsätta 231 milj. kr. För det beräknar vi att 20 000 ungdomar skall få s. k. ungdomsplats.Men det konkreta förslaget är inte uppe till diskussion - det blir när viefter påsk i kammaren behandlar utbildningsutskottets betänkande i den frågan. Yrkesintroduktionen fungerar på en del ställen bättre änden borde göra, kan man säga, tack vare att kommuner har tagit över insatsersom staten borde göra. Men det har också lett till att det på somliga ställen ärmycket stora problem och till att ungdomar i yrkesintroduktion får mycket olikaersättningar. Det var för att råda bot på de problemen som vi socialdemokratertillsammans med framlade förslaget om ungdomsplatser. Vivill inte undandra staten något ansvar, men i det här fallet tycker vi att detär lämpligare att ansvaret ligger på skolan, eftersom vi redan har ålagt skolanett ansvar för alla ungdomar . Men egentligen begärde jag ordet för att ställa en frågatill . införs den friaprovanställningsrätten för arbetsgivarna. Egentligen borde det vara en jubeldagför alla "borgare" i - det var ju med hjälp av just denlagstiftningen som problemet med ungdomsarbetslösheten skulle kunna lösas! och vissa arbetsgivarorganisationer var de sommest pläderade för den fria provanställningsrätten. Den skulle, sade man, ge 50000-60 000 jobb åt ungdomarna. Det presenterades t. o. m. en del undersökningardär man påstod att det skulle kunna bli upp till 150 000 nya jobb. Visserligen är det , , men jagtycker att det är dåligt omdöme att skämta med ungdomars sysselsättning, attskämta med människors anställningstrygghet. Jag skulle vilja fråga många jobb kommer det att bli av den fria provanställningsrätten? Jag får meddela att anslag nuuppsatts om detta sammanträdes fortsättning efter sedvanligmiddagsrast. 41ELVER () replik: Bara en liten synpunkt i all korthet medanledning av anförande, som var mycket engagerat men möjligensaknade en nyansering som hade gjort utskottsbetänkandet störrerättvisa. Jag menar att hämtade något för mycket inspiration uren del motioner och något för litet ur utskottsbetänkandet. Jag instämmer med i att vi behöver ettnytänkande när det gäller den framtida arbetsmarknadspolitiken. Vi har därgemensamt visat på en hel del, men jag vill ändå försiktigt flika in alt alltgammalt för den skull inte är fel. Det är kanske förmätet att säga det till enmoderat politiker, men jag tror att det är viktigt att vi inte glömmer bort att1950- och 1960-talens arbetsmarknadspolitik är en god grund att bygga vidarepå. Vi behöver utveckla den ytterligare. Och det har vi inom utskottet saknatett totalt gehör för. Lönespridningen eller bristen på lönespridning har vitagit upp som ett problem som sådant, men vi har inte tänkt oss en sålångtgående tolkning som gjorde i sitt anförande. Slutligen, herr talman, tar jag det som ett löfte närBengt Wittbom säger att man är beredd att följa upp vad som kan uppfattas sombindande löften i utskottsbetänkandet. Faktum kvarstår: det behövs stora ochbetydande arbetsmarknadspolitiska insatser, inte bara det kommande budgetåret,utan långt in . 42BENGT WITTBOM (m) replik: Det är nog ett klokt råd att man skall varauppmärksam som , så att man inte råkar illa ut. Men jag villutfärda en liten varning till : Tag inte i för mycket i erallmänna kritik av och ert skällande om detta ganska konstruktiva betänkande!Tag framför allt inte i för mycket när det gäller den förändring avprovanställningsrätten som vi för inte så länge sedan fattade beslut om här ikammaren! För ni kan då hamna i precis samma situation som när det gälleryrkesintroduktionen. När de nya reglerna har fått verka, kanske de relativtsnabbt kommer att visa sig vara en effektiv och bra metod för att bereda ettstort antal ungdomar möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. Det är bara enliten varning. Beträffande vad sade vill jag barakonstatera att det har varit ett tagande och ett givande i de diskussioner somvi har haft de borgerliga partierna emellan. Vi har ingenting emot attkonstatera det. Men vi kan också läsa innantill, och då ser vi att de allmännariktlinjer som utskottet lägger fast för arbetsmarknadspolitiken under kommandebudgetår baseras på regeringens proposition och moderata samlingspartietspartimotion. Jag har, , i min hand tvåpressmeddelanden från LO. Ett är från och ett från den 12februari 1982. Uttalandet gjorde i samband med någonfacklig konferens. Uttalandet 1982 gjorde LO:s . De första raderna i pressmeddelandet lyder:"Med de åtgärder som är vidtagna inom sysselsättningspolitikens områdefinns ingen motsättning mellan landsorganisationen och det socialdemokratiskapartiet. Efter den senaste räntesänkningen kan vi lämna diskussionen om vidvilken tidpunktåtgärderna skulle ha satts in." 1982 sade : "har vi fått det slutgiltigabeviset för att regeringspolitiken leder till allt högre arbetslöshet." låg vi på en arbetslöshetsnivå som väl motsvarardagens. Låt mig då ställa frågan: Av vilket skäl är det en så väldig diskrepansi tonläget? Det är kanske samma problem som man har när man skall sälja ochköpa begagnade bilar, . 43 () replik: Jag har aldrig försökt och kommer nog aldrigatt försöka sälja eller köpa begagnade bilar. Jag anser mig inte kompetent tilldet. Däremot tycker jag att det är beklagligt att jag får den typen av svarfrån i stället för en allvarlig diskussion omprovanställningslagen. När och vissa arbetsgivarorganisationer drevcentern och framför sig för att få tillbaka den fria rätten förarbetsgivarna att provanställa människor, utnyttjade de på ett mycket fult sättungdomsarbetslösheten. Man sade att 50 000-60 000 ungdomar skullekunna få jobb, om den fria provanställningsrätten infördes. I vissa sammanhangangav man ännu mycket högre siffror, som jag nämnde tidigare. utdelar en varning, men han svarar inte påmin fråga: Hur många ungdomar beräknar ni från moderata samlingspartiet skallfå jobb med hjälp av denna lagstiftning? Det skulle vara intressant att höradet, eftersom man kunde göra så exakta beräkningar innan lagen fanns. Situationen på arbetsmarknaden i är mycketallvarlig. Ingen gång har vi haft så hög arbetslöshet somnu . Dessutom finns det många andra tecken på hur svag arbetsmarknadenär. Sysselsättningen minskar inom de flesta områden. Alla bedömare är mycketoroliga för framtiden. Det spelar ingen roll om bedömningarna kommer frånfackliga organisationer, arbetsgivarorganisationer eller statliga myndigheter.De pekar tyvärr i en och samma riktning: arbetslösheten kommer förmodligen attöka. Det krävs en annan politik än den som förs . har rätt, när hansäger att det för att vi skall klara sysselsättningen behövs åtgärder på mångaområden - inom den ekonomiska politiken och för att få i gång produktionen. röstar nej inte bara till våra förslag på arbetsmarknadspolitikens område utanockså till vårt investeringsprogram, som skulle kunna ge oss under de närmasteåren 35 000-40 000 jobb. Vi är inte nejsägare. Vi lägger fram en lång radförslag. Nejsägarna i denna kammare har tyvärr majoritet, och den majoritetendeltar i. 44BENGT WITTBOM (m) replik: Precis som när det gäller den debatt som viförde när beslut fattades om yrkesintroduktionen finns det naturligtvis - jaghar aldrig hävdat något annat - inga förutsättningar för att man exakt skallkunna säga hur många ungdomar som kommer att bli hjälpta av den nyinfördarätten till Det är egentligen inte heller detta somär det intressanta, . Det intressanta är att konstatera attprovanställnings-rätten bör kunna bli en väsentlig hjälp för många ungdomar ikombination med yrkesintroduktion, med ungdomsplatser och med nya medel,anpassade efter nya förutsättningar för att hjälpa ungdomar. Ni är nejsägare, , därför att ni inte ärberedda att diskutera de grundproblem för ungdomar som skapades genom denpolitiska utvecklingen . Ni är inte beredda att diskuteraproblemen med de höga ingångslönerna eller konsekvenserna med en del av arbetsrättslagstiftningen.Ni är på område efter område inte beredda att diskutera allvarligagrundproblem. Om de löstes i enighet i denna riksdag skulle det kunna bli tillgod hjälp. Jag tror, , på positiva effekter av beslutet omprovanställningar. Men som säger kan det ta ett tag. Det trorni socialdemokrater när det gäller effekterna av en hel del av de förslag somfinns presenterade i era reservationer. Jag vill upprepa ett gott råd till er:Var litet försiktiga när ni eldar på! Lågan kan vändas åt andra hållet, närresultaten börjar komma. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att moderatasamlingspartiet -och det har vi visat i denna kammare vid många tillfällen -ställer upp på en ambitiös arbetsmarknadspolitik, som tar ansvar för de problemsom människor oförskyllt kan försättas i. Men vi har krav på hur arbetsmarknadspolitikenskall se ut. Vi har krav på utformningen av arbetsmarknadsutbildningen, påutformningen och inriktningen av beredskapsarbetena, på arbetsmarknadsverketseffektivitet och de former som man där arbetar i och, slutligen, på att depengar som vi tyvärr för ögonblicket måste låna utomlands används påeffektivast möjhga sätt inom arbetsmarknadspolitiken. Genom att de möjliggör enkraftfullare verkan hos arbetsmarknadsekonomin kommer de att kunna betalastillbaka . 45 (vpk): Rekordarbetslösheten på 153 000personer och på 135 000 arbetslösa är ett underkännande av regeringenspolitik. Att ungdomsarbetslösheten uppgår till gör inte saken bättre,snarare tvärtom. Arbetsmarknadspolitiken i all ära, men avgörande är ändålandets ekonomiska politik. Det är en stram finans- och penningpolitik med enminskning av den offentliga sektorn som bidrar till ökad arbetslöshet. Ökadeinkomstskillnader, niarginalskattesänkningar, reallöneförsämringar och socialanedskärningar är en medveten politik som också har som följd ökad arbetslöshet.Minskad valutakontroll och därmed kraftig kapitalexport med storautlandsinvesteringar som följd ökar arbetslösheten i vårt land. Total avsaknadav investeringsstyming till produktiva sektorer gör fritt fram förspekulationsinvesteringar och därav följer också ökad arbetslöshet. Resultatet av den här politiken är rekordarbetslöshet, 29000 fler arbetslösa än föregående år. Vi har enlägre arbetslöshet än andra länder, ropar arbetsmarknadsminis- ter så fort han kommer åt. Han kommer tydligeninte åt här, för han är inte i kammaren. Han vet att det inte är någon ursäkt,men ändå används detta argument. Erkänn i stället att det är den ekonomiskapolitiken som inte förmår eller avser att öka sysselsättningen! Arbetsmarknadsministern har en god påhejare i BengtWittbom. Han instämmer med arbetsmarknadsministern, säger han, och han är nöjdmed arbetslösheten i vårt land. Vår arbetsmarknadsminister har litet svårt att veta påvilket ben han skall stå när han talar. Dels vill han ha full sysselsättning,dels tycker han att situationen i vårt land är bra i förhållande till utlandet.Dessutom har klart och tydligt talat om att det är inte fullsysselsättning utan full produktiv sysselsättning de vill ha. Hänvisningen till utlandet har en annan sida också.Regeringen vill förstärka vårt enorma exportberoende. Först skall man binda uppsig ytterligare, och om det sedan stramar åt på exportmarknaden är det interegeringens fel att vi får arbetslöshet. Man gör sig alltså helgarderad. Men problemet är ju avsaknaden av en stor och livskraftighemmamarknad. Det huvudsakliga problemet för svensk industri är den svagahemmamarknaden med lågt kapacitetsutnyttjande. Svångremspolitik ochomfördelning till de rika får gå före satsningen på eftersatta behov i vårtland. Regeringens recept för en ekonomisk offensiv är att viskall både spara och arbeta oss ur krisen. Frågan är: Vilka skall arbeta, ochvar någonstans skall de arbeta? Marginalskattesänkningen skall enligt regeringen bidratill produktiva arbetsinsatser. Kanske vi där har svaret på frågan vad manskall arbeta med. Blir det inte så att de som har "skapliga"inkomster skall lockas att arbeta mer, dvs. övertid, medan andra skall jobbadeltid, som arbetsmarknadsministern undslapp sig ? För att underlätta processen att förmå somliga att arbetamer har regeringen nu lagt fram ett förslag om möjlighet att arbeta mer, dvs.på övertid. Eftergifterna för och storfinansenär uppenbara på flera områden som klart påverkar sysselsättningen. Krav på återhållsamma löner och reallönesänkningar ökararbetslösheten.