prot · G50939 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag tror därför alt denvinst vi här har gjort är större än den förlust som det kan innebära att vi harförlorat när det gäller starttiden, fortsätter att vara oroadöver ^inflationsskyddel. Jag har redovisat hur ^jagser på den frågan, och jagmenar att vi också på den punkten i den tidigare ^trepartiregeringen var med omatt göra en viss urholkning av inflationsskyddet på det sätt som sker för dehär tre åren. Får jag påminna om att vi , alltså detinnevarande inkomståret, gjorde en ^nedräkning av basenheten med . Dengången var huvudmotivet all vi hade en så ^kraffig uppgång i oljepriserna behövde göra en justering. Men det var precis samma ^nedräkning avbasenheten som skedde för detta inkomstår som vi nu har kommit överens medsocialdemokraterna om att göra , 1984 och 1985. får vi däremotfull uppräkning av basenheten i enlighet med lagstiftningen. Delta tyder, tyckerjag, på alt man på moderat håll bör tassa fram litet försiktigare. Om man ärmed på att göra en sådan justering 1981, borde det inte vara så förskräckligtmycket farligare alt göra den , 1984 och 1985. Men när den ^polifiskaviljan finns all måla upp det till någonting förskräckligt, blir kanskeresultatet det som vi nu har fått uppleva i den politiska debatten. När detgäller utredningen om avdragsreformen vidhåller jag att det framför allt varviktigt att snabbt gå ut och tala om hur själva marginalskattereformen skullese ut och hur avdragsreformen i sina grunder skulle vara samt alt man i dedelar som sedan återstår får fortsätta att under den ganska långa övergångstidsom vi har bestämt fullfölja det arbetet. Får jag emellertid tillIngegerd ^Troedsson - som särskilt betonade att man på moderat sida hade varitväldigt försiktig på det här området - säga all jag kanske delvis kan hålla medhenne om det. Men jag tycker ändå att det är märkligt. Jag log del av ett brevfrån , Om förslaget till skattereform, ^m. Om förslaget till skattereform, ^m. vari han sade; "Fördelningspolitikenmåste ägnas skärpt uppmärksamhet i ett ekonomiskt läge, där det blir svårt attundvika successiva reallönesänkningar för de yrkesverksamma under en följd avår. Den skattepolitiska gruppen måste därför kunna lägga fram förslagtill olika åtgärder för att balansera vissa av de sneda fördelningspolitiskaeffekter som en betydande och omedelbar marginalskattesänkning kan få. Till deåtgärder som i detta sammanhang bör studeras hör ^utväxling av^marginalskatlesänk^ningar mot ^brullolönesänkningar och de olika ^Wohlinskamodellerna när det gäller ränteavdragen." Detta tyder ^héll klart på att i varjefall vid det tillfället- - var inne på tanken om ensamtidighet av en marginalskattesänkning och en avdragsbegränsning. Hanresonerade i brevet inte så myckel om den modell vi nu har kommit överens omsom de han kallade "De ^Wohlinska modellerna". Men även de har jusina svagheter, erkänn det, ! Det finns många problem som följeräven med dem. Kritiken mot och för att vi har gåttmed på den här samtidigheten har i politiska syften överdrivits av moderatasamlingspartiet, där man - i varje fall dess dåvarande ledning- uppenbarligenhade klart för sig att det av, som det hette, ^fördelningspoliliska effekterkunde ställas sådana krav. Det fanns alltså en sådan förståelse då. Får jag också erinra omatt det i budpromemorian, som citerade ur - och det kan väl ocksåfå läsas intill kammarens protokoll - sägs: "Regeringen är beredd alt somett led i en uppgörelse om en marginalskal-tereform satsa nödvändigautredningsresurser på att snabbt belysa möjligheterna att genomföra enförturslösning med den inriktning som här angivils." 3,skisserad som tänkbar modell för en sådan avdragsbegränsning. Man var alltsånär man godkände den här promemorian beredd att sälta sig ned medsocialdemokraterna och diskutera en sådan avdragsbegränsning som den vi nu harkommit överens om. Jag antar att moderata samlingspartiet menade allvar med ville nå en överenskommelse och att det inte bara var ett ^skenfäkleri. 8 BO ^(m) replik; Del som ^Wirtén nuläst in i protokollet är bara en bekräftelse på vad jag sade, dvs. att vad delvar fråga om från ^trepartirege^ringens sida var att man snabbi skulle belysaavdragsbegränsningen. Man betonade också, som sagts i debatten^,^ inte band sig för någon lösning av det slaget. Det är också fullkomligtklart i den här promemorian, och det tror jag vi är helt överens om. Men en snabbutredning innebär inte binder sig för någonting, speciellt inte som det i det förslag som harpresenterats återstår en hel del problem att lösa - detta säger ^Wirténsjälv^.^ Man har alltså inte belyst den här modellen , trots att man harjobbat . Man har inte lyckats göra del. Låt mig sedan säga att det är vissaskillnader när del gäller den ^Wohlinska modellen för att begränsa ränteavdrag.Vad ^Wohlin menar är att man skall göra avdrag för av en ränteutgift. ^Å^ andrasidan kräver ^symmetrin att man baratar upp av en ränteinkomst tillbeskattning. Del finns många synpunkterpå detta förslag. Det är inte minst problem för näringsverksamheten och mycket annat som gör att det ärbesvärligt, men det belyses såvitt jag förstår av^realbeskattningsutrednin^gen. Den utredningens resultat borde man kanske i såfall ha avvaktat innan man börjat diskutera avdragsbegränsningar avolika slag. ^RolfWirtén säger att man har fåtten bred parlamentarisk bas genom den häruppgörelsen - man har säkrat reformen för ^1980-lalet - ^samfidigt som man medger att vid pris- och löneutveckling över5,under genomförandeperiodenblir det en urholkning av reformen. Då säkrar man den alltså - som man har en osäkerhetnär det gäller perioden efter 1985.Och jag skulle faktiskt vilja ställa frågan: Kan ^Wirtén, oavsett vilken regering som sitter vid makten underresten av - efter 1982 årsval, val, val - nu till kammaren säga att han garanterar att det förslag till marginalskattesänkningar somföreligger kommer att genomförasunder perioden fram ^fill 1985? Del är det första, alltså att man verkligen genomför det under den här perioden.Kommer ^Wirtén också alt kunnagarantera att detta kommer att gälla under resten av 1980-talet och attdet inte genomförs någon förändring, åtminstone inte till det sämre? Den garantinskulle vara intressant att ha. Sammanfattningsvis,herr talman; Vi har fått klart för oss att det här är en skalleomläggning som,om de inflations- och löneantaganden som görs av flertalet bedömare håller, kommer att leda till ettskärpt skattetryck, något som Rolf^Wirtén själv inte anser rimligt i sitt interpellationssvar till mig.Det kommer att leda ^fill att det kvarstår problem. Människor drabbas av avdragsbegränsningar - man har inte löst allaproblem där. Och som sagt; Detskapar en väldig osäkerhet för perioden och även undergenomförandeperioden. Omförslaget till skattereform, ^m. 9 Förstevice talmannen ^TROEDSSON ^(m) replik; ^Budgelministernbagatelliserar nu ^tab. 9, som ändå har ^återgivits i praktiskt taget hela pressen, och säger att mer än så ochså är det inte fråga om. Men ändå har man i den gula populärupplagan medutgångspunkt från den här tabellen t. o.^m. talat om exakt på kronan vid vilka ^underskotlsavdragskattereformen går jämnt ut. får man ha . Och delmåste förutsätta, som jag sade^,^ attdet ryms lönekostnadsökningar på ungefär 9 %^,^ trots att inflationen ändå skulle begränsas ^fill 5,5 ^%. Detförutsätter också att lönerna höjs med 5,5 ^%. I annat fall ärtabellerna direkt missvisande. När del gäller frågan om vilkahöjda arbetsgivaravgifter som skulle krävas om avgifterna avräknades, så är det väl uppenbart att än så länge är delinte högst i genomsnittlig^marginalskatlesats, utan man måste räkna med de marginalskatter som gällerfram ^fill 1985. Jag räknade också bara med all det var av nuvarande arbetsgivaravgifter påungefär som direkt berördes avdet minskade underlaget. Så tyvärr är del nog ganska rikligt som Omförslaget till skattereform, ^m. jag sade, alt det behövs löneskatteökningar med för totalfinansiering om de i sin helhet skallavräknas från lönekostnadsutrymmet. När det gäller ^promsen fick jag inget svar alls. ^Jag ska^l^l^ taupp det här med ^fördelningspohtiken, som skulle ha nämnt i ett brev. Budgetministern vetmycket väl att under de överläggningarsom ägde rum med arbetsmarknadens parter var man från ^PTK:s sida^utomordenfligt positiv till den ^marginalskaltereform som ^treparfiregeringen skisserade i början avfebruari. Man var beredd att visa en myckelstor återhållsamhet i fråga om löneutvecklingen, vilket naturligtvis skulle havarit av stort värde just för fördelningspolitiken. När det däremot gäller arbetsgivaravgifter eller ^proms som skallavräknas från löneutrymmet, så är detju tyvärr så alt detta slår proportionellt betydligt hårdare för låginkomsttagarna än för de högre inkomsttagarna.Det verkar alltså i direkt motsatt riktning. Beträffandefördelningspolitiken är del väl också viktigt alt man inte genomför en reform som slår hårdast på dem som harminst möjligheter att betala. Det gäller alltså i högsta grad ungabarnfamiljer, hårt skuldsatta, som harskaffat sig egnahem, i förvissning om alt inte minst ^mitlenpartiernas fribrevinför val skulle fortsätta alt gälla. 10Ekonomi- och ^budgelministern ^WIRTÉN: Herr talman^!^ frågar omdet verkligen går att garantera denna marginalskattereformför . Jag tror inte att vare sig , jag eller någon annan ledamot av denna kammare kangarantera vilka beslut som kommer att fattas i riksdag under hela^1980-talel. Det är något förmätet att tro att någon kan göra det. Menjämför, , trovärdigheten i en skattereform som beslutas av trefjärdedelar av ledamöter medtrovärdigheten i en reform som - kanske - skulle antas med en rösts övervikt. Jag tror att del är ^solklarl för varjesvensk att en marginalskattesänkning av det slag som vi nu har enöverenskommelse om har störretrovärdighet och innebär en större trygghet när del gäller beslutsfattandet under ^1980-talel än reformen idet andra fallet som jag nämnde. Detär här som det väsentliga i att vi har kunnat få en bred parlamentarisklösning ligger. Till delta kommer alt vi när detgäller denna reform i stort sett har de stora, tunga löntagarorganisationerna bakom oss. Omvänt hade vi säkert fåttvänta oss mycket hård ^krifik, om viinte hade lyssnat till denna önskanom samtidighet i avdragsbegränsningen. Det finns alltså mycket som sägeratt detta är en skattereform som är byggd på fast grund. Det har försökt plädera för hade varit enbräcklig grund. I samband med att jag nämner arbetsmarknadens parter vill jag till ^Troedsson säga följande: Visst fannsdet olika körer bland dem som viresonerade med inför skatteöverläggningarna . Del fanns synpunkter från både arbetsgivarsidan och de olikalöntagarorganisationerna. riktigt all PTK gav ullryck för en förhandlingsvilja iden riktning som ^Troedsson här beskrev, men PTK är inte suverän påhela arbetsmarknaden. Det finns också andra organisationer som har rätt attsäga sitt ord i sammanhanget. Och ^Troedsson vet lika bra som jag attarbetsmarknadens parter inte bildade någon gemensam ^köt. Men del fanns inslagåt det håll som ^Troedsson nämnde, och del har vi tagit fasta på närvi nu har kunnat få till stånd en skrivning i överenskommelsen om justlönerörelserna . Så denna beredskap från delar avarbetsmarknaden har vi beaktat i det fortsatta arbetet. Får jag sedan till ^Troedssonockså säga några ord beträffande lönebildningen och ^inflationsskyddel sådantdet nu ser ut i överenskommelsen. Det finns i detta sammanhang skäl altstudera ^Rietz beräkningar. Han har faktiskt gjort en seriös genomgång,och han har då funnit all reformen vid inkomstökning sänker dengenomsnittliga marginalskatten från till 48,4 ^%. Här är del storasprånget. Om inkomstökningen i stället blir - en del av mina ^meddebattörerhar ju ifrågasatt om inte ökningen kommer att bli större än - blir dengenomsnittliga marginalskallen högre, dvs. mot 56,8 ^%.Mot denna bakgrund är del orimligt att påstå att ^marginalskatle-^lättnadernaskulle försvinna. ^Marginalskattereformen har stor bärkraft och trovärdighet,även sett från denne ekonoms beräkningar. Om förslaget till skattereform, ^m. 11 ^(m); Jag vill först kommenteradet som ^Wirtén sade här alldeles på sladden. Han gjorde gällande attgenom att man har träffat en uppgörelse med socialdemokraterna har vi fått enskattepolitik som ligger fast. Men det viktigaste är väl att vi får en braskatteuppgörelse, en bra skattepolitik i . Jag är dessutom ingalundaövertygad om, all om ^treparfiregeringen hade fullföljt sina intentioner från ivåras och drivit igenom sitt eget förslag i , skullesocialdemokraterna ha gått ut i en valrörelse för att riva upp del förslaget.Ingen skall inbilla mig alt vi får en bättre skallepolitik i , därföratt ^mittenpartierna ansluter sig till socialdemokratisk skallepolitik. På denpunkten föreligger alltså en avgörande skillnad mellan mittenpartierna ochoss. Vi vet vad socialdemokratisk skattepolitik har betytt i det förflutna. Ochju fortare vi gör rent hus med den, desto bättre ^äi del för ekonomioch för våra medborgares ekonomi. Jag gick inte, herr talman, in i den härdebatten för att diskutera de konkreta frågor som har diskuterats. Menäven om jag vill skjuta på debatten om sådana här problem till ett annatsammanhang tycker jag, eftersom ^Wirtén citerade en del uttalanden frånmin sida, att det finns anledning all påminna om alt ^Wirtén själv baranågra timmar före den ^s. k. underbara natten - som ^Wirtén inte gillaratt man apostroferar honom om - uttryckligen deklarerade: "Inflationen fåri det längre perspektivet inte tillåtas automatiskt höja skattetrycket eller^progressivitelen i skatteskalan ulan förändringar i skatteuttaget skall^explicit beslutas av Om förslaget till skattereform, ^m. Han sade vidare; "Det måste ståklart att vi inte nu kan ut^lästa oss all genomföra en avdragsreform och delmåste också vara klart att en proposition om en skattereform"- det var det som diskuterades på sladden - "inte kan göras beroende av omenkla samt rättsligt och tekniskt acceptabla lösningar av en avdragsreform kanfinnas." Det var sådant här vi stodbakom i förhandlingarna. Det var detta som ni övergav i förhandlingarnasslutskede, och del var bl. a. därför som vi lämnade regeringen. Vi har sedan i vidtvå tillfällen lagt fram ^skalteförslag i full överensstämmelse med vad^trepartiregeringen var överens om. De förslagen har centerpartister,folkpartister och socialdemokrater röstat emot här i . Vem är det somunder sådana förhållanden har svikit? Jag vill också påminna om vadförste vice talmannen sade , nämligen alt^ijänslemannaorganisationerna accepterade regeringens^marginalskattesänkningsförslag och lovade alt beakta detta vid de löneförhandlingarsom då inte var avslutade. Genom alt förhandlingarna med socialdemokraternaförhalades och dröjde så länge kunde organisationerna sedan inte längre ståfast vid delta. Det tycker jag är den mest avgörande kritiken mot del sätt påvilket överläggningarna med socialdemokraterna fördes. De försökte förhala dethela, och regeringen gick i den fällan. Mina möjligheter all påverka förloppetvar då rätt begränsade. Men, herr talman, detvar alltså inte för att gå in i sådana här konkreta frågor som jag begärdeordet, utan det var för att beröra den osäkerhet och den allmänna villrådighetsom hela behandlingen av skattefrågan har lett till. Jag tänker i första handinte på de samhällsekonomiska konsekvenserna, vilka inte på något sätt harbelysts, utan pä de ytterst svåröverskådliga följderna för vanliga svenskahushåll. Jag syftar inte minst på de moraliska och ^slatsrätisliga aspekternapå vad som har skett och som alltjämt sker på skattefronten^.^ Jag hoppasverkligen att ^Wirtén^,^ med den bakgrund som han har, är känslig för justden sortens synpunkter. Jag tror alt vi kanvara ense om, ^Wirtén, all vi vill leva i ett rättssamhälle. Ett sådantsamhälle förutsätter all alla medborgare skall behandlas lika, både ^skatterättsligtoch i andra sammanhang. Enskilda människor skall kunna lila på politikernas ochstatsmakternas utfästelser, och de måste kunna grunda sitt eget handlande i delprivata på klara, ^lällolkade regler och föreskrifter. Och den arbetsfördelningmellan stat och enskilda som vår marknadshushållning bygger på förutsätterdetta - största möjliga frihet för ansvarstagande och handlande för vanligaenskilda människor inom de klara ramar som statsmakterna har dragit upp. Vi vill ju alla ha ett^normbundet samhälle, där utrymmet för såväl godtycke uppifrån som fiffel ochmanipulationer nerifrån såvitt möjligt lyser med sin frånvaro. Det bör gällagenerellt, och det bör inte minst gälla på skatteområdet. 1 sin tur förutsätterdetta - det är alldeles självklart - att människor skall kunna vela vad som ärrätt och vad som är fel, vad de har rätt all göra och vad de inte har rätt altgöra, och att de skall kunna anpassa sin ekonomi och sin planering av familjeekonomin över huvudtaget efter de spelregler som vi drar upp här i och som ni drar upp iregeringen. Den enskilde måste kunna lita på att staten tillämpar sittregelsystem fö^ljdriktigt och konsekvent och all plötsliga förändringar ochkast inte undanrycker villkoren för hans eller hennes handlande. Jag påstår, herrtalman, all del sätt på vilket skattefrågan behandlats står i strid med deallmänna principer som jag här har redovisat och som jag hoppas att Rolf^Wirtén ställer sig bakom. Låt mig förtydliga vad jag menar. offentliggjorde^trepartiregeringen sitt förslag till skatteomläggningen. Den dåvaranderegeringen lovade vid upprepade tillfällen alt förslaget skulle föreläggasriksdagen redan under vårens lopp och att det skulle börja ^fillämpas från den1 . Förslaget var av naturliga skäl inte helt genomarbetat, men detvar ändå i sina huvuddrag så preciserat att medborgarna kunde bedöma deekonomiska konsekvenserna av det. Av kända skäl, som ^Wirtén känner tillbättre än jag, föll förslaget under bordet och ersattes med en vagt utformad^s. k. principöverenskommelse som på viktiga punkter stod i klar strid medregeringsförslaget. Överenskommelsen förutsattes inom mycket vida ramar bliföremål för fortsatta ^öve^r^iägg-^ningar mellan berörda intressenter. Men såmycket kunde i varje fall utläsas av överenskommelsen att den i väsentligahänseenden kunde komma att innebära betydande försämringar av de villkor påvilka enskilda medborgare - villaägare, företagare och andraskattebetalare - hade byggt upp sin ekonomi. Från de överläggningar som därefterföljde sipprade och en stor del av hösten ut uppgifter avvarjehanda slag. De blev av naturliga skäl föremål för en intensiv debatt ipressen, inte minst i liberala tidningar, och bland berörda intressegrupper,som för sin egen del därav drog slutsatser - självfallet ofta negativa i överkant, för såfungerar ju den mänskliga naturen. Dementier eller halva dementier från inblandade politikers sida och från tjänstemän i departementet bidrog inte till att dämpa ^ryktesfloran och lugna allmänheten. Ovissheten ökade, och spekulationerna kring vad som komma skulle blev alltmer tillspetsade. Jag skall ingalundaförneka, ^Wirtén, att del parti jag företräder kan ha bidragit till attöka farhågorna. Men vi skulle självfallet ha svikit vår uppgift, om vi hadelåtit bli att kommentera de uppgifter som flitigt debatterades i massmedia ochsom ^f. ^ö, låg i linje med vad som befarats när överenskommelsen tillkom. Ialla principiella hänseenden har ju överenskommelsen bekräftat vår kritik. Klart är emellertid attden allmänna osäkerheten om vad som skulle komma i hög grad bidrog ^fill dendjupa oro som rådde på många håll i vårt samhälle ochsom bl. a. drabbade villamarknaden och ^småhusfabrikanlerna. Från alla hålluttrycktes därför förhoppningar om alt ett fullständigt ^klariäggande på alla oklara punkter skulle lämnas, närprincipöverenskommelsens resultat väl offentliggjordes. Ni kritiserar oss för^långhalning, som ni kritiserar oss för all del förslag vi har lagtfram är slarvigt^,^ sade ^Wirtén för en stund sedan^.^ Men Om förslaget till skattereform, ^m. Om förslaget till skattereform, ^m. delta beror ju på den politiska bundenhet som uppkom imaj, när man låste sig, ulan all precisera vad man låste sig för. Därav uppkomsjälvfallet den här osäkerheten. Därav uppkom kraven på alt man skulle raska påoch åstadkomma klarhet. Alla väntade sig att när förslaget skulle läggas fram ihöstas, så skulle del skapa klarhet. Men så blev ju ingalunda fallet ^-^tvärtom. Även efter offentliggörandet kvarstår i avgörande hänseenden oro,osäkerhet och farhågor för vad som kan bli följden^.^ ^Wirtén medgav nyssatt den sakliga informationen varit bristfällig och all underlag saknas för altbedöma de samhällsekonomiska följderna. ^RolfWirtén skakar på huvudet. Men Rolf^Wirtén kan ju här senare tala om för mig vilka samhällsekonomiska bedömningarpå sikt som ni gjort av del här förslaget. Hushåll med exakt sammainkomster och samma räntor och andra utgifter kan komma alt drabbas helt olika.För den kommunala ekonomin och för kommuninvånarnas skattebelastning kanföljderna också bli allvarliga, ^Troedsson fick inget svar på sinafrågor, - Vänta och se, var innebörden av ^Wirléns svar. Del är alldelesobestridligt att konsekvenserna ^för.ett stort antal enskilda hushåll kommeratt bli direkt stötande. Även om det skulle förhålla sig så - vilket som bekantinte är fallet - alt förslaget i dess helhet skulle innebära en allmänskattesänkning och alt majoriteten av hushåll och familjer skulle vinna storafördelar av förslaget, vilket inte kommer att bli fallet, något som bekräftadesav ^Wirtén , kommer ändå ett stort antal hushåll attdrabbas mer eller mindre hårt och få sin familjeekonomi mer eller mindreförsämrad, I vilken utsträckningdetta blir fallet är emellertid alltjämt kringgärdat med osäkerhet. Detta berorinte bara på att många punkter fortfarande inte är klart redovisade utan ocksåpå ovissheten beträffande finansieringen och om inflationsutvecklingen, intebara fram utan också i fråga om inflationsskyddet därefter. Jag vill, herr talman,gärna uppehålla mig just vid osäkerheten i det här avseendet. Just därvidlagföreligger djupa ^meningsskiljakligheter inte bara mellan de partier som ärinblandade i överenskommelsen ulan också -tydligen i varje fall -inom ett av deberörda partierna, ^nämUgen ^Wi^rténs eget parti. Socialdemokraterna villinte ha något ^inflalionsskydd alls - det skall bort i varje fall . Inomfolkpartiet, som drivit denautomatiska indexregleringen av skatteskalan som en huvudpunkt i sinskattepolitik alltsedan dagar, finner vi nu klart delademeningar. Från ett håll försvaras den i överenskommelsen valda metoden som denbästa och mest rättvisa. Från ett annat håll betecknas den som en nödtv^ångenkompromiss, och man förklarar sig ämna återgå till den tidigare modelien medfullt indexskydd . I nyapartiprogram lär frågan om indexreglering av skalleskalorna ha glömts bort. Vad är sanning, och vad kommer att ske? På denna för kommandelöneförhandlingar, för skattetryck och för ^marginalskaitesatser och därmed förhela samhällsekonomin avgörande punkt svävar alla i osäkerhet. Vad har Rolf^Wirtén, budgetminister. har ^Wirtén^hitfills viftat bort denna fråga som om den skulle vara rätt betydelselös. Det har verkligen inte varit ägnat altminska osäkerheten att olika statsråd^,^ som känt sig trängda av frågvisajournalister och oroade människor, gjort uttalanden om ytterligare utredningareller lovat att klart påvisbara negativa konsekvenser skulle läggas till rättagenom ändringar eller tillägg i del ursprungliga förslaget. Dessutom harstatsråd lämnat motsägelsefulla uppgifter eller i vart fall oklara uppgifterfrån fall till fall, tydligen beroende på vilken församling vederbörandestatsråd har uppträtt inför och ställts till svars inför. skall ju del här förslaget ^remissbehandlas.Men överenskommelsen är ju formulerad på ett sådant sätt - eller har tillkommitpå sådant sätt - att möjligheterna att ta intryck av vad remissinstansernasäger måste framstå som starkt begränsade. Del ökar ytterligare osäkerheten.