prot · G50951 · 1981-12-31 00:00:00 — uppdrog regeringen åtexportkreditnämnden att lämna kreditgarantier för export till inom en ramav 250 milj. kr. Dessa krediter är avsedda för inköp i av bl. a.livsmedel, råvaror och halvfabrikat. För export av spannmål har endastomkring hälften av det tillgängliga utrymmet utnyttjats. har i en skrivelse till regeringen föreslagit attdet svenska överskottet av kött används för bistånd till . Den fråganbereds f. n. av regeringen. Regeringenär beredd att möjliggöra krediter till också . Fördelningenmellan oUka varugrupper, inkl. livsmedel och spannmål, kommer att fastställas idiskussioner med på samma sätt som skedde med årets ram. Vidarehar regeringen ingått avtal med den polska regeringen omanstånd med betalningen av huvuddelen av de amorteringar och räntor på statsgaranteradekrediter som skulle ha förfallit fill betaltning . Avtalet innebäranstånd med betalningar på inemot . Överenskommelsenhar ingåtts i nära samarbete med andra fordringsägare inom och pålikalydande villkor. Överläggningarpågår just nu mellan den polska regeringen och fordringsägarna i väst,däribland , om ett skuldregleringsavtal även . Ett sådant avtalär naturligtvis av stor betydelse för att den polska ekonomin återskall kunna komma i balans och för att förbättra landets försörjningssituafion. Slutligenhar regeringen anslagit 1 milj. kr. till Röda korset för läkemedel,förbandsmateriel och barnmat till och ett lika stort belopp till Räddabarnen för inköp av vissa förnödenheter till polska barnhem. Regeringen avserinom kort att anslå ytterligare 1 milj. kr. till Rädda barnens verksamhet iPolen. 52 KARL-ERIKSVARTBERG (s): Herr talman! skrev ... ...friheten innebär frihet först då den innebär frihet ocksåför dem som tänker annorlunda. Idetta land, kamrat, medger du, heltsjälvklart, rätten för de annorlunda. I nästan alla andra länderhör du till de annorlunda. Idetta land, kamrat, hör det som är uppnått ochsjälvklart till det som i andraländer är ouppnått och möjligen Idetta land, kamrat, hör du om ,, , , eller 1976..." 3 protokoll1981/82:51-52 Så formulerade sig i en dikt I detta land,kamrat 1976. Tänk att denna frihet, som för oss demokrater är såsjälvklar, fyller kommunistiska partistrateger med skräck. Denna frihetförsöker de krossa med massarresteringar, med soldater och med stridsvagnar.Denna frihet som "innebär frihet också för dem som tänker annorlunda"blir för mycket för den leninistiska partieliten. kan vi, herr talman, bara avvakta vad som händer - omdet blir något kvar av det som vunnits sedan dagarna i 1980.Händelseutvecklingen blev alltså mer dramatisk än jag ville tro, när jagställde min fråga till utrikesministern. Det låg, tyckte jag, sprängstoff nog idet brev som Solidaritets ledare riktade till fackligaorganisafioner och fill regeringar i väst. Så här skrev han; "Maten håller på att ta slut. De matvaror som finns ilandet räcker inte ens till för att täcka det lilla uttag somransoneringskorten berättigar till. Matbristen kan orsaka svåra socialaspänningar och leda fill spontana utbrott av missnöje. Men om ni hjälper oss nukommer vi att kunna hjälpa andra . Solidariteten har inga gränser. "Så långt . När jag nu får svaret på min fråga -jag ber att få tackautrikesministern för det - är alltså omständigheterna helt annorlunda. Jagtycker att jag i svaret har fått en bra redovisning av vad regeringen hitfillshar gjort. Av svaret ser jag också att regeringen håller beredskap förytterligare hjälp till . Det är bra. Jag beratt än en gång få tacka utrikesministern för svaret. Också jag skulle väldigt gärna vilja göra dendikt av som citerade till min. Det somhänder i handlar om grunden för polifisk frihet. Det handlar också om enutveckling som kan bli allvarlig även ur internationell synpunkt. Det är därförviktigt att slå fast att varje lösning på polifiska och ekonomiskaproblem måste utgå från principen om oberoende och rätt att utan ingripandeufifrån fritt välja sin egen väg ur krisen. Det som händer i bör likväl betraktas som enintern polsk angelägenhet. Men vi vet, herr talman, att all erfarenhet visaratt det inte går att lösa svåra ekonomiska och sociala problem med militäratvångsmedel. Förhandlingar och vilja att acceptera kompromisser framstår föross fortfarande som den enda framkomliga vägen. Händelserna i illustrerar detkommunistiska systemets verkliga karaktär. Kommunismen kan i längden intetolerera opposition eller självständiga politiska rörelser. Dess grund ärförtrycket. När kravet på demokratisering i gått så långt att det kommitatt hota det kommunistiska systemet som sådant slås försöken till frigörelsebrutalt ned. Men människors vilja till frihet kan i längden aldrig förtryckas.Frihet måste vara en frihet också för dem som tänker annorlunda. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på fråga1981/82:129 om verksamheten vid visst av bedrivet biståndsprojekti har frågat mig dels hur jag bedömer sändandetill av barn från av svenska biståndsmedel finansierade barnbyar utanförAddis Abeba, dels vilka åtgärder jag ämnar vidta med anledning därav. Fråganhänför sig till ett barnby-projekt som drivs av Rädda barnen i samarbete medetiopiska myndigheter. Bakgrunden till projektet var att stora grupper barnskilts från sina föräldrar i samband med torka och oroligheter i olika delar avEtiopien. Barnen samlades i och andra städer. Många av dem varhänvisade till en fortsatt osäker tillvaro på gatorna om inte något gjordes.Etiopien hade en överenskommelse med om att kunna sända mindre grupperbarn dit för utbildning. Barnbynstillkomst skulle minska det behov etiopiska myndigheter ansåg sig ha attplacera föräldralösa barn utomlands för att ge dem en meningsfull uppväxt. Deiiaktuella barnbyn, den första i sitt slag, var avsedd att fullt utbyggd kunna taemot 5 000 barn. Den är ännu inte färdigbyggd. a. har undervisningen intekommit i gång för samtliga åldersklasser. Projektet stöds av SIDA. Förflyttningenav barn som redan placerats i barnbyn till utbildning och uppfostran utomlandsstrider mot de riktlinjer för projektet som Rädda barnen uppger att man kommitöverens med etiopiska myndigheter om. Det inträffade kan därför minskaförutsättningarna för Rädda barnen att genomföra projektet och för svenskamyndigheter att fortsättningsvis stödja det med biståndsmedel. Räddabarnen har inlett diskussioner med de etiopiska myndigheterna för att försäkrasig om att händelser av det här slaget inte kommer att upprepas. Omverksamheten vid visst av bedrivet biståndsprojekt i 55 (): Först ett tack till utrikesministern för svaret på min fråga, som jagdock fann vagt och ofullständigt. Decenniersbiståndsarbete har lärt oss att misstag inte går att undvika, men det får varaen gräns för misstagen. Jag skulle ha kunnat formulera min fråga så: Vad vardet som gjorde att ändrade sin uppfattning mellan 1979 och1980? avslog SIDA ett förslag att 10 milj. kr. av landramen skulle fåanvändas för en barnby i . Dessutom var styrelsen 1980 inte enigi sitt beslut, eftersom både och representanterreserverade sig mot att medel beviljades till barnbyarna . Jagställer därför frågan om anvisningen av medlen står i överensstämmelse med deprinciper som skall gälla för svenskt bistånd. är ett fattigt land.Det kriteriet behöver inte diskuteras. Men hur är det med den ekonomiska ochpolifiska självständigheten? Vi vet att tiotusentals kubanska soldater finns iEtiopien, Vi vet att minst 2 400 barn, Omverksamheten vid visst av bedrivet biståndsprojekt i antagligen fler, har säntsfrån till för skolning. Enligt uppgifter från latinamerikanskastater består skolningen i ideologisk och militär träning med åtföljandemateriellt och propagandistiskt stöd till terroristgrupper. Det finns ingenanledning att förmoda att barn och ungdomar från och utbildaspå annat sätt. Ett projekt för att hjälpa de här barnen att få utbildning isitt eget land skulle alltså vara välmotiverat, det är alltså inte projektetsom sådant som jag kritiserar. Men vad hade SIDA för garantier att inte detkubanska inflytandet skulle göra sig gällande också i vad avser barnen i desvenskfinansierade byarna? Vissaförutsättningar, herr talman, knöts nämligen fill projektet. Den ena var attRädda barnen, för att prioritera de mest utsatta, särskilt skulle få välja utde barn som skulle få vistas i byarna. Detta fick inte ske. Vilka kriterierhade de etiopiska myndigheterna, när de utvalde barnen? Den andraförutsättningen var att man ville skapa tillfällen för barn att få växa upp isitt eget land och inte behöva skickas i väg fill . Också detta harsaboterats. 97 barn har snabbt hämtats från en svensk barnby och skickats tillCuba. Deetiopiska myndigheternas agerande vittnar om en inställning till projektet sominte står i överensstämmelse med de krav som de för svensk biståndsverksamhetansvariga har rätt att ställa. Jag tycker att utrikesministern kunde geklarare uttryck för den uppfattningen. Har inte etiopiska myndigheter visat attde inte uppfyller våra krav och att dé har brutit mot en av de grundläggandeförutsättningarna för svenskt bistånd över huvud taget? Jag har haft möjlighetatt vara på men inte på den ö där afrikanska barn utbildas. Enligt minmening är det helt orimligt att barn som uppfostras med svenska pengar inomramen för ett svenskt biståndsprojekt skall bli föremål för den här typen avutbildning. Anledningen till att man avslog förslag om en barnby känner jaginte till i detalj, men jag erinrar mig att bedömningen var den att det härgällde en typ av biståndsverksamhet som inte överensstämmer med de allmännariktlinjerna för de biståndsprojekt som vi skall satsa SIDA-pengar på. I ochmed att Rädda barnen gick in och deltog som medfinansiär och dessutommedverkade vid uppläggningen av verksamheten ändrades också bedömningen. Sedantill den fråga som egentligen ställde. Frågan gällde alltsåhuruvida det faktum att de 97 barn, om det nu var detta antal, som redan varuttagna för barnbyn, i stället sändes fill , borde leda fill att vi rent avskulle dra oss tillbaka från verksamheten. Jag är inte alldeles säker på att ensådan slutsats är rikfig, allra minst med tanke på just det som undvika, dvs. att etiopiska barn i stället för att få utbildning ochuppfostran hemma sänds till . Det måste ju vara en riktig satsning att vibygger ett barnhem för att ge barnen uppfostran och utbildning i istället för på en ö utanför . Det framgår ju också av svaret att det inträffadebetraktas som ett Nr 51 avtalsbrott och alltså leder till nya förhandlingar med etiopiskamyndigheter den om hur det skall bli . 57 (): Projektet har varit ytterligt kontroversiellt, och detsammanbands också med åskilliga villkor för genomförandet. a. gäller det:Hur har det blivit med övriga finansieringskällor? Enligt de uppgifter jag haråterstår 5 miljoner för att betala ut. Kommer de pengarna över huvudtaget att betalas ut? Vidare:Reagerade man inte från sida mot de abnormt höga kostnaderna förbarnen i de här barnbyarna - i svenskt mynt . per barn och år, närmedelinkomsten i landet är ? Reagerade man inte för projektets sfigandekostnader? Ursprungligen var det projekterat till 38 miljoner, nu lär det varauppe i 55 miljoner. Krifiskasynpunkter har dessutom hela fiden framförts från många olika håll under deninterna remissbehandUngen. Och i Rädda barnens ansökan framhålls att det"finns risk för militär drill och stark politisk indoktrinering av barneni byn". Det gäller alltså den by som skall finansieras av svenskaskattemedel. Har sådan polifisk eller militär drill och sådan stark politisk indoktrineringav barnen i byn förekommit? Jagtycker att utrikesministern klarare kunde säga om det här projektet innebär ettbrott mot principerna för våra biståndsmål och vilka konsekvenser detta i såfall kan tänkas få för fortsatt svenskt bistånd fill . Omverksamheten vid visst av bedrivet biståndsprojekt i Jag tycker kanske att argumentation är litetinvecklad. Å ena sidan menar hon, med hänvisning till våra allmänna riktlinjer för biståndsverksamhet,med hänvisning till svårigheter att få kostnadskalkyleratt gå ihop etc, att man bör avstå från att driva verksamheten i den här byn. Åandra sidan är hon tveksam, för att uttrycka sig försikfigt, inför attetiopierna tvingas skicka sina barn fill . Men tanken med det här projektetvar just att minska behovet - det är deras eget uttryck - för etiopierna attskicka barn till , och då kan det väl ändå vara värt ett försök att satsapå projektet. Om det sedan av andra skäl visar sig vara otillfredsställande ochom vi inte kan ha en tillräcklig kontroll över projektets utveckling ochverksamhetens bedrivande, då får vi givetvis se på det i särskild ordning. Men jag har Htet svårt att så här utan vidare sägaatt ett projekt, som går ut på att ge 5 000 etiopiska barn utbildning ochuppfostran i i stället för på , kan vara alldeles politiskttokigt, som försöker göra gällande. 59 (): Ja, det gör jag därför att de dubier som fanns inom SIDA internt ochden tvekan som visades från Rädda barnens sida borde ha gjort medverkat till ett mera omsorgsfullt övervägande. Självfalletkan det konstateras att för motsvarande mängd medel hade man kunnat få 130hälsostationer i , och då hade antagligen interna remissinstanser ochandra inte ställt sig lika tvekande. Men här övergav man en inställning som manhade haft tidigare, och man gjorde det på vad jag skulle vilja karakteriserasom synnerhgen lösa boliner. Jagmenar att vi i dagens läge, mot bakgrund av det behov av bistånd som finns runtom i världen, inte har råd att underlåta att göra mera noggrannaundersökningar, och först och främst måste vi förvänta oss att de garantier ochde villkor som är uppställda också uppfylls. Till det sista vill jag säga allmänt att jag vill inte gå in och anföradetalj synpunkter på hur projektet skall fullföljas och utvärderas. Det ärSIDA:s sak att tillsammans med Rädda barnen göra det. Låtmig också säga att det allmänt sett är felaktigt, som ofta sker i debatten, attpåstå att svenska biståndsmedel används på ett slarvigt sätt, att det inteskulle finnas en noggrann planering av de projekt som vi satsar pengar i och ennoggrann uppföljning av att projekten fullföljs på det sätt som vi hade tänktoss. Vårpolitik är kanske på den punkten väl så bestämd och hård som många andraländers. Om biståndssamarbetet inte fungerar på det sätt som stämmer överensmed riktlinjer, då avbryts biståndssamarbetet. Anf.61 (); Jag ber att få tacka utrikesministern för det sista konstaterandet,därför att det skulle innebära att - mot bakgrund av agerandet i bl.a. den här frågan och svikna löften och förutsättningar -egentligen inte skullekunna vara ett svenskt biståndsland. Överläggningenvar härmed avslutad. 13 § Svar på fråga1981/82:139 om sysselsättningen inom lastpallsindustrin 62Kommunikationsministern : Herr talman! har medhänvisning till statens järnvägars upphandling av lastpallar frågat mig hur jagser på att en sådan naturlig svensk produkt som lastpallar importeras och omjag är beredd att vidta några åtgärder för att trygga sysselsättningen vid desvenska lastpallsindu-strierna. SJhar att rätta sig efter upphandlingskungörelsen vid köp av materiel. Dettabetyder att SJ skall utnyttja konkurrensmöjligheter och iaktta affärsmässighetoch objektivitet vid behandling av anbud och anbudsgivare. Denna bestämmelse ären förutsättning för att SJ skall kunna uppfylla sitt ekonomiska mål enligt 1979års trafikpolitiska beslut och strukturplan för SJ. SJ:sinköp av lastpallar sker efter de fastlagda principerna för hur en upphandlingskall gå till. Behovet av lastpallar har dock minskat påtagUgt sedan ett nyttsystem för'pallöverföring infördes . köper SJ sålunda ca 210 000pallar mot ca 600 000 . Jaghåller med om att de svenska tillverkarna av pallar med sinanaturliga förutsättningar bör kunna hävda sig väl i konkurrensen. Av de 150 000pallar som SJ beräknar köpa har avtal gjorts upp för drygt80 %. Samfliga dessa pallar kommer från svenska tillverkare. (vpk); Jag får tacka kommunikationsministern för svaret. Det är ett svar somutmynnar i en förhoppning om att de svenska tillverkarna av lastpallar skallkunna hävda sig väl i konkurrensen. Minfråga berör ju den offentiiga upphandlingen, som vi f. ö. diskuterade här ikammaren . Anledningen till att jag ställt frågan är att jag harblivit upplyst om problemen från nära håll, nämligen i min hemkommun. Där finnsen lastpallsindustri, och jag kan tala om att den var det förstalokaliseringsprojektet här i landet. SJhar varit en stor kund till denna industri, men som framgår av min fråga har SJi allt större utsträckning köpt sina lastpallar från andra länder. Självfallethar det skapat oro vid den här industrin. Man har ställt frågor, och jag villvidarebefordra en av dessa till kommunikationsministern: Kandet vara vettigt att SJ genom denna upphandling kanske medverkar till att viblir arbetslösa, vilket i andra hand kommer att medföra kostnader för samhälletsom vida överstiger eventuella marginalvinster vid inköpen? Nuanger regeringen vilka principer som skall gälla vid upphandlingen, och detföranleder mig att ställa en annan fråga; Tar i detta fall SJ hänsyn tillkvaliteten när dessa inköp görs? De pallar som inköps från andra länder är i deflesta fall gjorda av snabbväxande träslag, vilket gör att pallarna inte är såhållbara, I min hemkommun görs pallar av senvuxen fjällgran, vilket betyder attdessa pallar är mycket stryktåliga. De pallar som är gjorda av det norrländskavirket håller alltså mycket längre. Jag skulle vilja fråga om kommunikationsministern vetom sådana bedömningar görs. Den fråga som avslutningsvis ställde utgår jag ifrån på SJ beaktar, ty det gäller ju att göra de förmånligaste inköpen, och dåkommer naturligtvis kvalitetsbedömningen också in i bilden. Jagvill sedan säga att av det totala användandet av dessa lastpallar harimportandelen minskat i betydande utsträckning . Som jag sade i mitt svarhar SJ på grund av diverse omläggningar av hanteringen f. n. mindrebehov av pallar, men samfliga de upphandlingar som har gjorts under det senasteåret och som avser av SJ:s totala upphandling ligger inom svenskfillverkning - vilket jag anser att man bör notera. Anf.65 (vpk): Kommunikationsministern avslutade sitt svar med att tala om att dehittills gjorda inköpen har skett från svenska tillverkare -och det ärju bra. Men om detta räcker för att lugna de anställda vid de industrier dethär gäller återstår att se. Kommunikationsministernpåstod att de inhemska uppköpen har ökat när det gällerlastpallar. Med anledning härav vill jag nämna att jag från riksdagensupplysningstjänst fått helt andra siffror. Från upplysningstjänsten meddelasatt man 1981 har köpt 133 000 lastpallar, därav från , tillhörju pallarna olika sortiment. Om man räknar andelen av de totala inköpen avpallar, finner man att andel uppgick till 75,och år 1981till 57,. Det är alltså en drastisk minskning. Jagvet inte om dessa upplysningar är felaktiga, eller om det finns några andrasiffror, eftersom kommunikationsministern påstod att andelen inhemska uppköphade ökat. Det ärmöjligt att vi talar om två olika saker. Jag sade att det är en minskad importeradandel när det gäller det totala användandet i landet av denna typ avlastpallar. Anf.67 (vpk): säger kommunikationsministern att det är det totala användandet dethär gäller. Jag hade begärt upplysningar om SJ;s inköp, eftersom det är ettstatligt verk, och kommunikationsministern bör ha möjlighet att i någon månföreskriva vilken inriktning man där bör ha när det gäller inköpen. FörSJ:s del beräknades andelen av det totala inköpet pallar från år 1980till och till . Vi kanskeinte bör ytterligare förlänga denna debatt. bara säga att när jagtalar om totala inköp räknar jag in t. ex. ASG, och där har ju också staten ettansvar. Överläggningenvar härmed avslutad. 14 § Svar på fråga1981/82:145 om samarbetet mellan SJ och de regionala trafikhuvudmännen har frågat mig om vilka åtgärder regeringen är bereddatt vidta för att förverkliga krav på riktlinjer för samarbetetmellan () och de regionala trafikhuvudmännen. Genomregeringsbeslut har utfärdats allmänna riktiinjer för hurde regionala trafikhuvudmännen skall ersätta SJ när persontåg utnyttjas förlokala och regionala uppgifter. Riktlinjerna, som gäller ,skall enligt regeringsbeslutet följas upp fortlöpande. Företrädareför huvudmännen har för mig förklarat att de är missnöjda med riktlinjernasutformning och efterlyst ändringar som gör att man kan nå uppgörelser som bäggeparter tycker är bra. Jaghar mot denna bakgrund låtit se över riktlinjerna. Efter en rad överläggningarunder hösten med företrädare för huvudmännen och SJ har i åruppnåtts en överenskommelse om nya riktlinjer. Överenskommelsen innebär bl. a.bättre garanfier för att ingen kostnadsövervältring sker på kommuner ochlandstingskommuner. Jag avser föreslå regeringen att riktlinjernafastställs. Omsamarbetet mellan SJ och de regionala trafikhuvudmännen 70 (): har vi från socialdemokratiskt håll såväl i riksdagensom genom våra representanter i och Landstingsförbundetförsökt få till stånd konstruktiva lösningar på det besvärliga problemet om hurSJ skall ersättas när de regionala trafikhuvudmännen köper tjänster av SJ. Utanen vettig lösning på det här problemet riskerar den viktiga reformen omregionalt huvudmannaskap för trafiken i en region att helt förfelas. Tretidigare borgerliga kommunikationsministrar har varit märkbart oförstående förproblemet. Den närmast föregående blockerade mer eller mindre en lösning genomsitt agerande i det regeringsbeslut som också refereras ikommunikationsministerns svar. Missnöjet var - milt uttryckt - stort bland deregionala trafikhuvudmännen, kommunerna och landstingen. Jagställde min fråga sedan förhållandet mellan SJ och trafikhuvudmännen riskeradeatt gå totalt i stå. Jag ville på det sättet visa parterna att visocialdemokrater står fast vid riksdagsbeslutet . Som kommunikationsministernnu också säger är det orimligt, som det fidigare har getts sken av, att göra enkostnadsövervältring på på de regionala trafikhuvudmännen på det sätt somtidigare föreslogs. Detär därför med mycket stor tillfredsställelse som jag tar emot statsrådetElmstedts svar. Både krafter och pengar skulle ha sparats för många parter, omdet som skett hade skett tidigare. Men det skall inte lastasför. Omåtgärder för att förhindra förseningar i tågtrafiken Vihar ofta haft anledning att kritisera regeringen för passivitet ochinitiativlöshet. När den därför på ett avsnitt har skött sig bra är det likaviktigt att redovisa det. har SJ och de regionala huvudmännen en grund attbygga vidare på. Men verksamheten måste följas noga också i fortsättningen. Ettsmidigt fungerande samarbete mellan SJ och trafikhuvudmännen är nämligen en avde viktigaste förutsättningarna för en väl fungerande kollektivtrafik. Tackalltså för svaret. Mitt tack är litet mer än formellt. Låt mig säga: Det härgjorde ni bra! Överläggningenvar härmed avslutad. 15 § Svar påfråga 1981/82:152 om åtgärder för att förhindra förseningar i tågtrafiken har frågat mig om det planeras några åtgärder frånstatens järnvägars (SJ) sida för att tågen i större utsträckning skall hållatiderna utan irriterande förseningar. Detär rikfigt som säger att det inträffat enrad störningar i tågtrafiken. Vi har alla upplevt hur vårt land i olikaomgångar hemsökts av mycket kraftiga oväder, som fått allvarliga konsekvenserinte bara för järnvägen utan även för andra delar av samhället. Att heltgardera sig mot liknande störningar är i det närmaste ogörligt. I varje fall ärdet inte ekonomiskt rimligt att hålla sådan beredskap att man alltid kan klaraliknande exceptionella förhållanden. Omjag inte bara begränsar mig fill senare tids störningar, så är det väl känt attSJ länge haft förseningar i sin trafik. För att komma till rätta med SJ:sproblem är det viktigt att man har bakgrunden klar för sig. Lågprissatsningenhar inneburit att persontrafiken vid SJ ökat över förväntan. Resurserna hardärmed pressats hårt med åtföljande mindre marginaler vid störningar itrafiken.