prot · G509119 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag vet inte om KnutWachtmeister tycker att det är bra att man koncentrerar arbetsplatser på ettställe, fill en kärna, i stället för att bygga upp arbetsplatser på flera hållrunt omkring i regionerna - på samma vis som vi borde göra även i rikspolifiken, nämligense till att skapa arbetsplatser över hela landet och inte bara koncentrera demfill storstads-och tätortsområdena, 115 (): Det är väl ganska naturligt att jag redovisarskatteutskottets synpunkter på mofionen. De har ju tillkommit efter ett trägetarbete i utskottet. säger : Varför skall man knapra just pålönerna, varför inte på vinstutrymmet? Jag tror att vi i skatteutskottet haralldeles klart för oss att det behövs vinst i företagen. Det tror jag ocksåTommy begriper, fast han inte tycker att det är opportunt att nämnadet. Jag har svårt att förstå varför man skall straffbeskattaföretag bara för att de råkar Ugga på en viss lokaliseringsort. Är det för atttvinga dem till att flytta därifrån, med alla de kostnader det medför? talar om stora subventioner till det privatabilåkandet, därför att ett antal personer har gratis parkeringsplatser. Det tycker jag är litet malplacerat med tanke på attkollektivtrafiken i subventioneras med ca 2 000 milj.kr. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med 274 röster mot 16 förmofion 1181 av m. fl. Utskottets hemställan bifölls. 19 § Beskattningen av halmbränsle Föredrogs skatteutskottets betänkande 1981/82:47 ombeskattningen av halmbränsle. 116KNUT (): Jag skall genast lugna kammarens ledamötermed att jag icke kommer att begära votering. Alla är överens om att vårt stora oljeberoende måsteminska, och intresset har påtagUgt ökat för att utnyttja inhemskaenergiråvaror. I detta sammanhang har halmen .som energikälla börjatuppmärksammas. Det är inga små energimängder som en årsskörd av halmrepresenterar. Totalskörden av halm från spannmål uppgår till ,och eftersom halm har ungefär samma värmevärde som olja, motsvarar halmskörden mellan olja. Den mängd halm som tillvaratas, huvudsakligen tillfoder och som strömedel, är ganska liten, och huvuddelen plöjs ner eller brännspå fälten. Den mängd halm som kan ställas fill förfogande föruppvärmning är alltså betydande, och det finns numera värmepannor som äranpassade för halm. I motsats till tidigare är det nu således möjligt atttillvarata halm för uppvärmning. Förutom den inbesparing av importeradebränslen som blir följden om halm tillvaratas som energiråvara, uppnår manockså vissa miljövinster genom minskad bränning av halm på fälten. För att få ett bättre tillvaratagande av ved och avfallfrån skogsbruket beslöt att skogsägare fick användavedbränsle från den egna fastigheten till privat uppvärmning utan beskattning.När det numera tekniskt går att använda halm för samma ändamål, vore detnaturligt att halmen ur beskattningssynpunkt likställdes med ved och vedavfall.Detta krav har jag tillsammans med tre andra moderater framfört i motion 1208. har vid sin behandling av motionen så tillvida gått oss till mötes att utskottet föreslår att det värde som bör åsättashalmen skall vara pressningskostnaderna. Vinner detta förslag, som jag förmodar, nu bifall,innebär det en betydande förbättring. Motivationen för att tillvarata denoutnyttjade resursen halm som energiråvara ökar, och dessutom vinnes attbeskattningen blir mera likformig över landet. har, som utskottetockså skriver, värderingen varierat mellan olika taxeringsnämnder. Rent formellt har motionen avstyrkts, men det enligt mitttycke väsentligaste kravet, nämligen att själva halmen inte skall åsättas någotpris, har tillgodosetts, varför jag, herr talman, inte har något yrkande. 117STIG JOSEFSON (c): I denna fråga har, som framgår avutskottsbetänkandet, ett enigt utskott uttalat att halmen inte har någotsaluvärde. Det är viktigt att man har det klart för sig att det är ett enigtutskott som står bakom det som slås fast i betänkandet. När det gäller hur halmen skall värderas viduppskattningen av naturaförmåner, är det utskottets mening att halm sombränsle bör ha ett värde som motsvarar merkostnaden för detta användningssätt,endast kostnaden för pressning. Jag tror att man här både har slagit fast att bränslet ioch för sig inte har något saluvärde och gett en anvisning om hur kostnaden somman har för tillvaratagandet skall beaktas. En förutsättning för att halmenskall kunna användas som bränsle är att den pressas i balar. Det är kostnadenför denna pressning som vederbörande får dra av, men skall värdet tasupp som en naturaförmån. I och för sig kan man säga att det därmed är fastslagetatt halmen som sådan inte blir beskattad, eftersom det är värdet motsvarandekostnaden för det arbete som måste läggas ned för att man skall kunna utnyttjahalmen som bränsle som skall tas upp som naturaförmån. Därmed skulle man ifortsättningen kunna undvika tvister om hur denna förmån skall värderas. Manskulle slippa att belasta skattedomstolar m. fl. med frågor om tolkning. Därförtror jag att det är värdefullt att utskottet också har tagit med det tillägget, utöverdet som motionären tog upp, så att vi slipper en fortsatt Nr119 Lokala polisorganisationen m. m. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall till utskottets a .02 hemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. 20§ Lokala polisorganisationen m. m. Föredrogs jusfitieutskottets betänkande 1981/82:38om anslag till lokala polisorganisationen m. m. 1981/82:100). Anf.118 TREDJE VICE TALMANNEN: I fråga om detta betänkande hålls gemensamöverläggning för samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen fåryrkanden framställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. 119 (): Om man ytligt betraktar justitieutskottets betänkande 38 omanslagsgivningen till polisen, kan man tro att det i stort sett råder enighetmellan socialdemokraterna och de borgerliga partierna om polisverksamheten.Men de två reservationerna från socialdemokraterna i utskottet aviserar ensenare prövning på polisens och rättsväsendets område, som tydligare kommer attmarkera en klar skiljelinje, särskilt när det gäller insatserna mot denekonomiska och organiserade brottsligheten och mot narkotikabrotts-Ugheten. Dåkommer de borgerliga ledamöterna i justitieutskottet att få stå upp och visavad de menar med de allmänna fraser som kännetecknar delar av det nuföreliggande betänkandet. Visstkan man skriva under på att kampen mot den ekonomiska brottsligheten skall geshögsta prioritet. Visst kan man förespråka en allmän omfördelning avpolistjänster till bekämpandet av den ekonomiska brottsligheten. Och visst kanman skriva att man önskar att narkotikapolisen genom resursförstärkningar gesökade möjligheter att stoppa narkotikahandeln. Omsådana formuleringar kan justitieutskottets ledamöter bli överens. Men när mani fråga om konkreta nya tjänster eller omfördelning av tjänster skall visa omman menar något med de vackra orden, då får vi besked om skiljaktiga meningar.De beskeden kommer här i kammaren , när vi skall behandla delsinsatserna mot narkotikabrottsligheten, dels de av oss socialdemokraterföreslagna åtgärderna mot den ekonomiska brottsligheten. En av de frågornakommer f. ö. att behandlas efter detta ärende. I årets budgetpropositionföreslås inga nya tjänster i polisverksamheten. Lokala polisorganisationen m. m. Det som polisen får nöja sig med omfördelning av tjänster. Det finns säkert många som påminner sig de borgerligaropen på fler polistjänster under de socialdemokratiska regeringsåren på1970-talet. Ändå tillkom ungefär 2 500 nya polistjänster. Underde borgerliga regeringsåren har nytillskottet av polistjänster bara varit ca750. Men även om polisen fick många nya tjänster i början av1970-talet fick vi här i kammaren veta hur otillräckliga de insatsernavar. Jag skall ta ett exempel. , 1972, hade den dåvarandesocialdemokratiska regeringen föreslagit att polisen skulle få 200 nyatjänster. Det var en efter dåfida mått mätt blygsam tilldelning. Moderaternaropade under den tiden på många hundra fler poliser . 700 tjänsterutöver dem som regeringen föreslog ville man ha 1972. Det var den tidensöverbudspolitik. När vi socialdemokrater i samband med behandlingen avdetta betänkande föreslår att flera poliser skall avdelas för arbetet mot denekonomiska brottsligheten har vi starka skäl för vårt krav. Vi kommer senare ivår, när skall behandla insatserna mot narkotikabrottsligheten och deav oss socialdemokrater föreslagna åtgärderna mot den ekonomiskabrottsligheten, att konkret föreslå nya tjänster inom såväl polisen som övrigaverksamheter i rättsväsendet. När vi nu begär förstärkningar med poliser fill de rotlarsom har att bekämpa den ekonomiska brottsligheten, vill jag med ett par exempelbelysa hur angelägna de förstärkningarna är. Jag gör det med ett aktuelltexempel beträffande resultaten av den nya lagstiftningen om s.k. näringsförbudenligt konkurslagen. Den lagen trädde i kraft . Även om lageninte blev så skärpt som vi socialdemokrater hade föreslagit, har den ändåavslöjat en mycket stor dold brottslighet på området konkurser. 1979- året innan lagen kom till - anmäldes 667konkursbrott. Första året med den nya lagen ökade antalet brottsanmälningartill 1 413, och ökade antalet till drygt 2 000. Om man beaktar att varjeanmälan genomsnittligt beräknas rymma 1,6 brott, var antalet brott drygt 3 000i fjol. Den anhopningen hinner myndigheterna inte med. Lagstiftningen blir enpapperstiger. Ekonomins brottslingar behöver inte känna nämnvärt stor oro.Bedrägerier och konkurser är "lönande", kunde vi läsa iSvenska . Det är nog ett riktigt konstaterande. Brottsanmälningarna bara hopar sig hos poliser ochåklagare. Året före den nya lagen var 604 anmälningar om konkursbrott ejavgjorda. Första året med den nya lagen - 1980 - fördubblades antalet ejavgjorda ärenden till 1 195, och hade travarna av ej utredda brott ökattill 1 818. När man såsom lagstiftare får alarmerande uppgifter av det härslaget, måste man reagera. En lagstiftning blir verkningslös, om brottslingarnavet att myndigheterna inte har resurser att klara brottsanmälningarna. Jag vill här passa på att fråga utskottets moderater ochfolkpartister samt kanske framför allt centerpartisten , somföreträder utskottsmajoriteten: Vad tänker ni göra för att lagen omnäringsförbud skall kunna efterlevas?Hur skall poliser och åklagare kunna arbeta av de enorma balanserna? Vad tjänaren ny lag till, om den bara leder till anmälningsärenden, som läggs i travarhos polisen och åklagarna? En så hög trave av konkursbrottmål i dagsom året innan den nya lagen kom till - vad tänker ni göra åt detta? Skallekonomins brottslingar få fortsätta att känna trygghet därför att ingenfinghänder? Det går inte att stifta nya lagar, om inte poliser ochåklagare får resurser att se till att de efterlevs. När vi föreslår förstärkningarmed ytterligare några omfördelade polistjänster till de rotlar som arbetar medkonkursanmälningar, sker det bl. a. därför att vi vill arbeta av en del avdessa mål. Enligt uppgift som jag har fått från harhittills ett trettiotal näringsförbud meddelats. Antaletskulle kanske ha varit 300 eller 1 000, om myndigheterna hade orkat behandlaalla anmälningar som föreligger. säger utskottets moderater, folkpartister ochcenterpartister att man inte anser att det finns skäl att förordaomfördelningar av ytterligare polismän utöver det antal som regeringen harföreslagit till kampen mot ekonomins brottslingar. Och några nya tjänster av statsfinansiella skäl inte vara med om att inrätta. Jag har svårt att förstå dessa argument. Att stoppafiffel, bedrägeri och fusk är som regel åtgärder som leder fill ökade inkomsterför samhället. Att klämma åt skattesmitarna är bevisligen en verksamhet somökar - inte minskar - statens inkomster. Men trots detta mofiverar denborgerliga majoriteten sitt avstyrkande av de blygsamma socialdemokratiskaförslagen just med statsfinansiella skäl. Knappast har motsträvighetenuttryckts vackrare än i mofion 859 från , där man talar om att manönskar en omfördelning av polistjänster från att bekämpa den traditionellabrottsligheten till att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Men man villatt det skall ske "i förhållandevis lugn takt". Årets betänkande om polisen kännetecknas i övrigt av denväntan på polisberedningens arbete som redovisas på flera håll i skrivningarna.Det arbetet fortgår, men jag förstår om en del börjar känna oro för tidsplaneringen.Det är önskvärt att beredningen kan klara sitt arbete på angiven fid, och jagskulle önska att regeringen tog sig en funderare på om inte beslutet att stängaute de fackliga representanterna från beredningsarbetet har bidragit tillförseningen. Jag tror att beredningen skulle må väl av att de fackligaorganisationerna bereddes plats i det direkta avslutande arbetet. Det skullespara tid, och det skulle betyda en värdefull injektion i beredningens arbete. Det är en viktig uppgift som polisberedningen har.Förväntningarna på arbetet är stora - det kan man se av motionsskrivningar ochäven i det utskottsbetänkande som vi nu behandlar. Avslutningsvis vill jag ta upp en viktig fråga, somanknyter till det ökade ansvar för det framtida polisarbetet sompolisstyrelserna delvis fått och delvis kommer att få. Det ökade ansvaret harsitt ursprung i de riktlinjer som beslutade om 1981. Lokala polisorganisationen m. m. Lokala polisorganisationen m. m. Vi har berört detta i vår utskottsgrupp motion 664 om ökatinflytande för de förtroendevalda. Vi socialdemokrater såg det som en stor framgång för våraönskemål att öka lekmannainflytandet när polisutredningen föreslog ochriksdagen beslöt att polisstyrelserna skall få bestämma och inte bara somtidigare rådfrågas. Det är en riktig utveckling. Polisstyrelserna bUr, somutskottet skriver i det föreliggande betänkandet, i egentlig mening styrandeorgan för polisen. Vi har avstått från någon särskild markering av vårtmotionskrav i betänkandet. Men jag vill med adress till justitieministern vädjaatt man ger de polisstyrelser som skall få detta ökade ansvar de resurser somär nödvändiga för en ökad utbildning och för att lekmännen i övrigt skall kunnaleva upp till sitt ökade ansvar. Det går inte att lägga över ett sådant ökatansvar på lekmännen utan att också ge dem möjlighet att lära sig mer ompolisverksamheten och ge dem ekonomiska förutsättningar att verka. Vi haransett att detta är en fråga som kan diskuteras vidare bl. a. ipolisberedningen och, som vi hoppas, tas upp i kommande budgetpropositioner.Jag nöjer mig därför med att på den punkten yrka bifall till utskottetshemställan. I övrigt vill jag, herr talman, yrka bifall tillreservationerna 1 och 2 vid justitieutskottets betänkande 38. 120 (): Som vanligt är årets utskottsbetänkande omanslag till polisväsendet ganska omfattande och berör många frågeställningar.Jag skall bara ta upp några. I stort sett är utskottet enigt i sitt betänkande,även om oppositionen, som vi hört här, vill göra en snabbare omfördelning avtjänster än majoriteten när det gäller den organiserade och den ekonomiskabrottsUg-heten. Även är en stor del av betänkandet ägnat denbrottsligheten. För egen del har jag tillsammans med i en motionfört fram tankar om hur vi ser på de här problemen i och hur vi på sikttror att de skall kunna bekämpas. Utskottet stöder i princip våra förslag, somemellertid bör vidareutvecklas av polisberedningen i vissa fall. Ett bekymmer är att det råder så stor obalans mellanresurserna för den traditionella brottsligheten och den mer moderna, som vikallar organiserad och ekonomisk brottslighet. Den är naturiigtvis inte ny, menden hölls tidigare under kontroll. ökade den snabbt, ochrikspolisstyrelsen tog initiativ till motangrepp och började med att ta framsin AMOB-utredning. Den första borgerliga regeringen handlade föredömligtkraftfullt och tog fram utredningsresurser. Dessa, som administrerades av BRÅ,har utnyttjats effektivt och också resulterat i många konkreta förslag ochlagar eller lagskärpningar. Detta har lett till resursförstärkningar och tillomprioriteringar och omfördelning av resurser. Trots detta är det fortfarandeen snedbalans mellan insatserna för bekämpandet av den här formen avbrottslighet och den traditionella. Det beror ingalunda på ovilja att släppatill resurser. I stället är det bristen på pengar i budgeten, genom det svåra ekonomiskaläge som vi och hela vår omvärld befinner oss i, som är en av orsakerna - ochdet känner väl till. En annan är svårigheten att snabbt - i varjefall tillräckligt snabbt - få fram kunniga och erfarna medarbetare för den härspanings- och utredningsverksamheten. Trots att vi har nyskapat elleromfördelat personal från annan polisiär verksamhet, har vi inte lyckats få frammer än ett hundratal särskilda polistjänster för bekämpandet av den organiseradeoch den ekonomiska brottsligheten. Detta visar hur svårt det är att rekryterapersonal till den här verksamheten. skall ytterligare 16 polismän avdelasför ändamålet genom omfördelning av tjänster inom den lokala polisorganisationen,och omfördelningen skall fortsätta . Allt detta sker i enlighet med1975 års polisutrednings rekommendationer, vilka också har ställt sigbakom. Ett stort ansvar har här lagts på de lokalapolisstyrelserna och på länen. Även om regering och riksdag har lagt fastinriktningen för de polisiära resurserna, blir det de lokala och regionalaorganen som får ansvaret att fördela och utnyttja resurserna så effektivt sommöjligt. Det tror jag är en riktig satsning, eftersom den här brottslighetenvarierar starkt emellan olika distrikt och landsändar. Den nuvarandepolisberedningen arbetar just nu med detaljerna, vilket också . Trots det pågående intensiva arbetet är det inte möjligtatt gå fram snabbare än vad som är fallet f.n. Lika väl som det inte finnsnågon ovilja mot att släppa fill resurser, finns det heller ingen ovilja motatt gå snabbare fram. Det är snarare en omöjlighet. Det finns, som vi ocksåredovisar i betänkandet, inte någon färdigutbildad personal, inte heller någonspeciellt erfaren personal på det här området i sådan utsträckning att detskulle gå att genonomföra detta i snabbare takt än som föreslagits ibudgetpropositionen. För personalen är det en lång process att skaffa sig bådeerfarenhet och utbildning från att ha arbetat med andra uppgifter inompolisorganisationen. Den personal som kan komma i fråga kommer som regel frånbedrägerirot-larna, och dessa kan inte tömmas utan att allvarlig brottslighetsom skall utredas där blir eftersatt. På bedrägerirotiarna utreds t. ex.kriminella konkurser, som också har anknytning till de ärenden som ekorotlarnaborde syssla med - för att inte säga att de hör hemma bland dem. Jag kännertill flera medelstora polisdistrikt, s.k. grupp Il-distrikt, där ett parutredningsmän arbetar med ett fyrtiotal sådana konkurser. Vem av dem skallkunna gå till en ekorotel och börja med nya ärenden där, utan att ta med sigsina utredningar? Och var hittar man kunniga ersättare till dem som lämnarbedrägerirotiarna? En omfördelning meUan bedrägeri- och ekorotlar är ganskameningslös, om man inte kan fylla på underifrån med kompetent personal. Istället måste man ta fram lämpliga befattningshavare - och de finns säkert -och ge dem utbildning och träning i att utreda den här sortens brottslighet. Gedem en attraktiv och konkurrenskraftig lön, så blir det lättare att få dem attgå över från att utreda den traditionella brottsligheten till att utreda merakvahficerade brott. Vi måste ta dessa tjänster bland utredarna av dentraditionella brottsligheten och minska den styrkan i 9 protokoll 1981/82:118-119 Lokala polisorganisationen m. m. Lokala polisorganisationen m. m. motsvarandegrad, eftersom vi inte har ekonomiska förutsättningar f. n. att anställa heltnytt folk. På så sätt kan den här snedfördelningen, som jag har talatom, rättastill, men eftersom det tar så pass , , måste övergången skei relativt lugn takt. Det är anledningen till påpekandet i vår motion, och dethåller också utskottet med oss om. När nämner att det anställdes 2 500 personerpå polismanstjänster av socialdemokratisk regeringstidskall vi komma ihåg att tillväxten i den svenska ekonomin då var heltannorlunda. F. n. är vi ganska väl överens, och jag skulle tro att är ganska belåten med att det inte tas fram mer personal. Skulle nikomma i regeringsställning efter höstens val sitter ni där med ansvaret ochekonomin, och då har ni att ta ställning till de här tjänsterna. Socialdemokraterna tror att det går mycket snabbare att fådenna personal i arbete. Jag kritiserar inte socialdemokraterna i utskottet förderas målsättning, men jag tror att jag har motiverat vårtställningstagande genom det som jag nu har sagt. Inte ens rikspolisstyrelsenbedömer det som realistiskt att gå snabbare fram. Inte heller vet vi hur denomfördelning av tjänster som blir nödvändig med socialdemokraternas förslagskall gå till. En hjälp är givetvis anslaget för de fyra ekonomerna ochanslagen till konsulthjälp, som finns med i budgeten. Men jag håller medsocialdemokraterna om att det här inte är tillräckligt i kampen mot denorganiserade och ekonomiska brottsligheten. Vore det möjligt, skulle resursernabyggas ut ännu kraftigare. En annan fråga i utskottsbetänkandet, som jag vill säganågot om, är . Den handlar om metoderna för polisensbekämpning av den grövre brottsligheten. Spanark är en arbetsgrupp inomrikspolisstyrelsen som har arbetat med att ta fram förslag tillmetoder vid spaning mot narkotikabrottslighet och annan därmed sammanhängandegrov brottslighet. Det är fråga om metoder av annan art än som normalt användsmot den traditionella brottsligheten. Eftersom gärningsmännen ständigt utvecklarnya metoder i sin brottsliga verksamhet, kan det tänkas att polisen också måstepröva nya vägar för att avslöja dem. Men då gäller det förstås att metodernastår i överensstämmelse med svensk lag och rättssäkerhet i allmänhet. Jag skall inte gå igenom hela den här rapporten. Den ärgivetvis anmäld i regeringen, som bl. a. bett tvångsmedelskommittén att snabbtutreda de lagstiftningsfrågor som gäller polisens möjligheter att använda nyatvångsmedel i spaningsarbetet. Ett delbetänkande har också kommit, men det ärmera osäkert om det kommer någon proposition. Frågan är inte helt enkel. Inteheller var eller är beredd att själv ta ansvaret för attrekommendera spaningsmetoder som från allmänna synpunkter leder till diskussiongenom att fasta regler saknas. Även om de metoder som Spanark föreslagit inteuttryckligen är förbjudna enligt svensk lagstiftning, är det ändå inte självklartatt de utan vidare skall kunna användas. Utskottet säger också; "Vad sakenenligt utskottets mening gäller är ytterst en fråga om inriktningen av polisensarbete där intresset av effekfivitetsamt rättssäkerhets- och integritetskraven bryter sig mot varandra. Det gälleralltså här avvägningsspörsmål av delvis grannlaga natur, som inte är enangelägenhet enbart för polisen själv utan i första hand för statsmakterna ochde medborgarstyrelser som är verksamma på olika nivåer." I utskottet har vi inte tagit ställning tillSpanark-rapportens förslag på annat sätt än att vi menar att de föreslagnareglerna måste bli föremål för närmare överväganden av statsmakterna. a.kan det behövas forskningsinsatser, eftersom det så gott som helt saknassvenska erfarenheter på det här området. Det är också angeläget att forska ochbedöma frågan i ett mera långsiktigt perspektiv. Det som kan göras är attden pågående polisberedningen tar upp frågan och gör de mer omedelbartnödvändiga övervägandena. Som ledamot av polisberedningen vågar jag avslöja attberedningen kommer att göra det. Beredningen arbetar också med en ny polislag.I den kan eventuella lagregler tas in, därest statsmakterna skulle finna attdet är lämpligt att lagstifta om detta. Med det anförda, herr talman, yrkar jag avslag på motionnr 209 och bifall till utskottets hemställan på alla punkter. Lokala polisorganisationen m. m. 121ARNE () replik;