prot · G509138 · 1981-12-31 00:00:00 — Om dedessutom är fattiga och det inte finns så mycket pengar att hämta i dessaländer, så är det en rad länder som har "krämarskäl" att inte gebistånd. Vi kan alla beklaga att är en dominerande biståndsgivare iTanzania. Men det får ju inte leda till att vi skall dra ned vårt bistånd - detkan i varje fall inte vi från socialdemokrafiskt håll gå med på - särskilt intei ett läge då landet drabbas tillsammans med andra av en svårekonomisk kris. har också till skillnad från andra länder velathävda sitt oberoende och därmed inte accepterat alla Internationellavalutafondens mycket långtgående krav på en polifik som direkt skulle förstöraför de människor som har den sämsta ställningen i . Jag menar att deticke är något skäl för att i ett sådant läge ytterligare spä på denkritik som kommit med. Man måste tvärtom taTanzanias parti gentemot många av de krav som Internationella valutafondenställer och som direkt skulle göra det ännu sämre för de människor som har detsämst. Detta är viktigt också för utvecklingsprocesser iu-länderna. Ekonomiskt oberoende och nationell självständighet är viktiga föratt man skall få i gång de utvecklingsprocesser som och jag äröverens om och som gör att människor i också vågar arbeta för engemensam framtid. Då är ekonomiskt oberoende och nationell självständighet, somTanzania arbetar för i mycket hård motvind, viktiga. Är man beroende är detockså svårare att få i gång interna utvecklingsprocesser i ett u-land. Slutligen: Om alla instrument nu finns, varför är det såatt en rad säger att de har svårare att komma i kontakt med änatt komma i kontakt med länder som , och ?Är det så att man i de länderna byggt upp vad kallar för enbyråkrati? Nej, man har byggt upp en samordning under statligt överinseende,som gör det lättare för och för företagen att hitta till Internationellt utvecklingssamarbete m. m. varandra.Det handlar om en mäklarfunktion, en förmedlarroll, och inte om byråkrati. Jag tror att det är allvarligt för hela uppläggningen, attdet svenska näringslivet skall söka sig till nya marknader, om man har deninställningen att varje gång staten spelar en roll så slår näringslivet bakutoch säger: Det här vill vi inte vara med om. Har man den inställningen kommerSverige också i exporthänseende att halka långt efter andra länder, där manicke har de skygglappar i fråga om statliga engagemang som i varje fall IngridSundberg ger intryck av att ha. 33 () rephk: Det är inte staten som sparkar ut dem, utandet är den ökade byråkratin. beklagar att inte fler länder har trätt inför att hjälpa . utvecklingsverksamhet är dock totalt settfinansierad fill av svenskt bistånd. Jag tror att det var GertrudSigurdsen som i sitt anförande citerade ur propositionen, där man särskiltbetonar att A och O i utvecklingsarbetet måste vara landets egnaansträngningar. Om ytterligare ett land hade gått in, skulle det ha inneburitatt av utvecklingsansträngningar skulle hafinansierats med utländskt kapital. Felet har, precis som vi har sagt helatiden, varit att gjorts så i alla avseenden beroende av bistånd frånett enda land, nämligen från . tar vidare upp Valutafonden. Det är klart attländer kan vända sig fill Valutafonden i olika situationer, men när det gällerTanzanias ekonomi torde det inte finnas någon ekonom eller någon redogörelsesom inte betonar att hänvändelse till Valutafonden är förorsakad avden djupaste tänkbara ekonomiska kris, i ett land där praktiskt taget ingentingfungerar och vars infrastruktur är nedbruten. Detta förhållande är något somjag djupt beklagar. Det innebär inte att jag menar att vi inte skall -ochtvingas - se ljust på möjligheterna att klara upp situationen. Men det kan videfinitivt inte göra genom att stötta i förhandlingarna motValutafonden, som skall göra försök att hjälpa landet. Alla de tre parterna,, och Valutafonden, måste gå samma väg. Förste vice talmannen anmälde attMats anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. 34 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag fårmeddela att anslag om kvällsplenum uppsatts. 35BERTIL MÅBRINK (vpk): Jag skall tala för vpk-motionen 934, somgäller ökat bistånd till och och att skall upptas somsvenskt programland för bistånd. Vpk haryrkat att biståndet till skall höjas med 55 milj. kr. avregeringen föreslagna 345 milj. kr. Vårt krav sammanfaller med det socialdemokratiska, och jagvill därför yrka bifall till utskottets förslag om att landramen för Vietnamåterförs till 400 milj. kr. Regeringen för en ynklig argumentation för att minskabiståndet fill . Man säger att landramen för nu kan minskas itakt med att projekten färdigställs. Detta resonemang är ingenfing annat än ettförsök att dölja regeringens vägran att gå in i nya projekt i . Det ärockså en långtgående eftergift för osakliga och lögnaktigaattacker mot . Vi vet att har skjutit in sig på Bai ,alltså pappersbruket i , och hävdat att det är ett misslyckat biståndsprojekt.Man kan fråga sig hur och för resten också en stor del av svenskamassmedia kan göra ett sådant påstående. Borde man inte vänta med sådanatvärsäkra uttalanden tills vi sett hur anläggningen i kommer attfungera? Om vi med utvecklingsbistånd menar insatser somåstadkommer ett visst mått av utveckling, kan varken vi eller vietnamesernaännu mäta effekterna av Bai . Bai kan inte värderas som vilken annanindustriinvestering som helst på världsmarknaden, där man bara ser till hurstor produktionen är för en viss kostnad. Om kunde genomföra den typenav investeringsprojekt så skulle landet inte behöva någon u-hjälp. har ett enormt behov av papper, bl. a. tillundervisningen, för att höja landets och folkets kunskapsnivå. Här spelar BaiBång och den svenska insatsen en oerhört stor och betydelsefull roll. har också visat att dess utvecklingspolifik ärsådan att den tillgodoser hela folkets behov, och att man fördelar de knappa resursernapå ett rättvist sätt. Det finns ingenting som visar att Bai ärett misslyckat biståndsprojekt - tvärtom. Med tanke på den utvecklingspolifiklandet för är det en fin biståndsinsats vårt land gjort. Det är därför falskt och felaktigt att slå bort nyaförslag fill biståndsprojekt i med argumentet "inga fler BaiBång". I stället gäller det att använda de gjorda erfarenheterna för att -fillsammans med vietnameserna -utforma nya projekt som på effektivaste möjligasätt bidrager dll landets utveckling. Behov av bistånd finns inom alla områden - sjuk- ochhälsovård, läkemedelsproduktion, industrikapacitet för jordbrukets behov avkonstgödsel, silos, maskiner m. m. En skolreform skall genomföras,undervisningens kvalitet höjas och teknisk utbildning spridas. Fisket ochfiskodlingen liksom boskapsskötseln måste utökas för att ge mat. Huvudinriktningen i den vietnamesiska utvecklingspolitiken- att förse människorna med mat, kläder, sjukvård och utbildning - gör landetväl kvalificerat för att få svenskt bistånd och ett ökat sådant. Vi får inte glömma bort att enorma förödelse av.landet åstadkommit sår som ännu inte är läkta och som fortfarande Hderoch skadas av. Vi får inte heller glömma bort att ännu inte betalat ett Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationelh utvecklingssamarbete m. m. enda öreav det skadestånd som utlovades vid fredsöverenskommelsen. Detta sägermoderaterna inte ett enda ord om - inte ett ord av kritik mot skadegörelse i , i . Inte ett ord sägs om att USAfortfarande vägrar att betala det blygsamma skadestånd som man har utlovat. Detta säger allt om enorma hyckleri i den härtalarstolen och utanför den här kammaren när de angriper och biståndettill detta land. utvecklingspolitik stämmer väl överens med deprinciper och regler som riksdag fastlagt för biståndssamarbete medolika länder. uppfyller dessa till . Jag skall nu övergå till att tala om . Vihar i motion 934 föreslagit att biståndet till detta land skall höjas med 20milj. kr., utöver den av regeringen föreslagna summan. Jag yrkar bifall tillmotion 934 yrkande 2. Det är riktigt att det har funnits vissa problem i ,och detta kan kanske vara en förklaring till att biståndet dit legat tämligenoförändrat . Som exempel kan nämnas att det varit svårt för denunderbemannade och oerfarna administrationen att utnyttja det bistånd somkommit. Trots att landet är praktiskt taget outvecklat - familjeroch byar lever kvar i självhushåll - har de sex fredsåren givit inte obetydligaresultat. Det gäller framför allt satsningen på jordbruket, där man nu närmarsig självförsörjning med ris. har man byggt ut så att deflesta barnen i nu åtminstone går igenom lågstadiet. Alfabetiseringen ochhygienkampanjen har radikalt sänkt dels antalet analfabeter, delsbarnadödligheten. Satsningen på hantverk har givit ett tillskott av lokaltfillverkade dagligvaror. Det sistnämnda är viktigt i ett land med dåligakommunikationer. fick landet också sin första statsbudget. Manpåbörjade också den första utvecklingsplanen. borde nu gradvis utöka biståndet till . Detfaktum att öppnat en ambassad i får tolkas som en önskan attbygga ut kontakterna från sida. Det finns behov inom olika områden, ochdet finns alltså en klar utvecklingsplan och en statsbudget. De två sistnämndafaktorerna har ju varit ett argument när man varit tveksam till att höjabiståndet. , fru talman, skall jag något argumentera föryrkandena 3 och 4 i motion 934, som går ut på att skall upptas somprogramland för svenskt bistånd samt att 25 milj. kr. skall anslås /83. Jag yrkar bifall till dessa båda yrkanden. Det finns ytterligare ett yrkande i nämnda motion,nämligen att diplomafiskt skall erkänna och dess regering somden enda lagliga representanten för landet. Detta senare yrkande upptas inte nutill behandling utan kommer upp i den här kammaren . Jag skall inte upprepa alltför mycket av vad som sagts omKampuchea av bl. a. mig själv här i kammaren. Det finns iriksdagens protokoll, och argumenten för bistånd och för som svensktprogramland har inte försämrats utan snarare förstärkts. Jag villhävda att de flesta partierna i - undantagna - kan varaöverens om att och dess folk, trots Pot-regimensfruktansvärda förstörelse och folkutrotning, nu lyckats få i gång landet.Människorna börjar leva. Pagoderna har fått liv - religionen och kulturen harkommit i gång. Städerna, som varit döda, pulserar nu av liv. Att alltdetta har kunnat åstadkommas på så som har naturligtvis deinternationella hjälpinsatserna bidragit till, och inte minst Sverigesinsatser. Men naturligtvis är inte problemen lösta i Kampuchea.Fortfarande krävs stora hjälpinsatser. Detta gäller inte minst inom jordbruket, för att på såsätt underiätta strävan att så fort som möjligt bli sjävlförsörjandepå detta område. Men behov finns också inom transportsektorn, sjukvården,undervisningen osv. Att behoven är enorma vet var och en. Regeringen ochadministrafionen i har visat att de är väl kvalificerade attmotta ett ökat svenskt bistånd och fördela detta så att det kommer hela folketfill godo. Ett sådant bistånd kommer att ingå som en viktig del i landetsutvecklingspohtik. Jag skall trots allt något beröra erkännandefrågan. Denhänger nämligen samman med de andra två frågor som jag har berört. Jag vill understryka att den argumentation som regeringenanvänder mot ett erkännande av ter sig alltmer absurd. Den nuvaranderegeringen i har kontroll över landet. Det finns emellertid ett litetundantag, nämligen området vid gränsen mot . Där opererar fortfaranderester av mördarhand. Självfallet åstadkommer de skador på människorpå den kampucheanska sidan i dessa gränstrakter, och självfallet försenar deåteruppbyggnadsarbetet i dessa gränstrakter. Och anledningen fill att dealltjämt kan göra detta är att de får stöd från och tyvärr också från Kina.Det är faktiskt de två länder som understöder gangsterligor. Ett svenskt erkännande av och ettsvenskt agerande i FN för denna linje skulle bidra till att en fortsatt sådanverksamhet försvårades och att ett bortdragande av de vietnamesiska truppernafrån underlättades. Därmed skulle det också bidra till attstabilisera läget i hela . Att bryta isolering skulle bidra till att öka kampucheanernassjälvförtroende, stärka självständigheten och minska krigsrisken. Förkampucheanen i gemen är det obegripligt och orättvist att han/hon skallstraffas för att de inte av egen kraft förmådde befria sig ur detkoncentrationsläger som förvandlade landet till. Jag tycker att ni som angriper , som angriperdet förhållandet att vietnamesiska trupper finns där, borde tänka litet pådetta. De tre borgerliga partiernas agerande i denna fråga underlättar intetillbakadragandet av de vietnamesiska trupperna från . Om ni menarallvar med kravet på att trupper skall dras bort från , ställdå upp för ett erkännande av den regering som finns i ! Ställ ocksåupp mer aktivt i internationella organ för att se till Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. att ,och andra krafter upphör med stödet till , som har åsamkat detkampucheanska folket så fruktansvärt stor förödelse och så fruktansvärdalidanden. Faktum är att de inte av egen kraft orkade befria sig från detkoncentrationsläger som gjorde till. 36 (): hävdar sig mycket bra i fråga ominternationell bidragsgivning. Vi diskuterar bidrag till , mendet bör också observeras att bidrag till Förenta nationernasorganisationer är mycket stora. I många fall går dessa bidrag också tillhjälpåtgärder för utvecklingsländer. I fråga om det totala bidraget till Förenta nationernaligger främst med , men kommer, trots att det ärett så pass litet land, tvåa med . , denandra supermakten, ligger på åttonde plats med . Räknar man däremot bidraget per capita blir situationen enannan. Då ligger först med , tvåa med 20,42, ochUSA först på femtonde plats med 2,51. ligger på plats 43 med 0,41dollar. Räknar man per capita-bidrag i procent av per capita BNPkommer på femte plats, medan stormakterna och kommerpå plats 48 resp, 60, När det gäller bidrag till de ändamål som vi diskuterar har det redan anförts att ligger i topp. Vi ger i bidrag avBNP. kommer på plats 15 , medan ger så litet att deinte ens är med i tabellen - man ger knappast några sådana bidrag alls. Det svenska biståndet kommer att höjas efter de principersom vi har tillämpat. Höjningen blir nu 508 milj. kr., och biståndetkommer sammanlagt att uppgå till 6 228 milj. kr. Bland andra viktiga saker är en lång rad av åtgärder föratt öka andelen svenska varor och tjänster i det svenska biståndet. Det haribland anmärkts på att våra bidrag skulle vara alltför bundna, men de ärfaktiskt inte särskilt bundna. Vi säger exempelvis inte att vi just nu har förmånga traktorer och att ett visst land därför får ta sådana. Biståndsländernakan själva välja bland en stor mängd svenska produkter. Den förmånliga kreditgivningen till höjs ocksåkraftigt, från 120 till 300 milj. kr. skärps kontrollen av biståndetseffekter. har alltid haft en klar linje beträffandeinriktningen av det svenska biståndet. När därför och påstår att linje inte skulle vara det, vill jag i sjukoncentrerade punkter ange vad vill i fråga om utvecklingsbiståndet. Biståndet skallväsentligen gå till de fattigaste människorna i de fattigaste länderna. Ekonomisk ochsocial utjämning. Ekonomisk ochpolidsk självständighet. Ekologiskbalans och hushållning med världens naturresurser. Respekt förmänskliga rättigheter. Har ni inte fått program klart för er tidigare,har jag här konkretiserat det. Jag hoppas att ni nu begriper det. Jag skulle emellertid önska att i likaklara ordalag talar om vad socialdemokratin vill och att vad kommunisterna vill i fråga om bidrag. Jag harfullgjort min skyldighet och i sju konkreta punkter talat om vad vill.Nu är det er tur att tala om vad ni vill. Jag har sagt detta därför att de andra partierna inte harsamma målsättning som vi. kommunisternas avsikter är helt klara.Det är fråga om rent politiska bidrag. De vill ge bidrag till socialistisktinriktade länder. Det är mycket lätt att argumentera för den uppfattningen.Andra länder än socialistiska skall inte ha några bidrag. Därmed behöver maninte diskutera olika detaljer i vpk:s åtgärder. Det är hela vägen fråga omsamma ideologi. Socialdemokraterna har inte direkt sett bidragsgivningenpå detta sätt, men ganska ofta sneglar de åt politiska bidrag. Det har hänt attländer, som räknat efter sina inkomster och levnadsstandard ingalunda skullevara berättigade till bidrag, ändå har av, som jag betraktar det, rentpolitiska skäl ansetts lämpade att få bidrag. Det kan ifrågasättas om den nuvarande formen för bidrag ärden absolut bästa. När talade om detta, sade genast GertrudSigurdsen att det fanns så många bidragsformer. Hon frågade om vi ville ändrapå detta. Ja, det är klart att socialdemokrafin är ganska fastlåst vid sinauppfattningar. Så är fallet även här. Skall man se det hela realistiskt, kanman väl inte säga att ett bistånd alltid måste ges i samma form utan någonförändring. Det händer givetvis en hel del i världen, och då skall vi varaberedda att ändra på biståndet. Mycket talar för att det svenska biståndet ivissa fall skulle kunna ges pä annat sätt. Antag att ett land behöver någonting, t. ex. ettkraftverk, och att förklarar att vi skall hjälpa till med detta.Arbetet lämnas till svenska entreprenörer med önskemål om att de skall användaså mycket som möjligt av landets resurser och landets arbetskraft. De får tahand om det hela, och kraftverket byggs färdigt. I vissa fall har det hänt attvi gjort så, t. ex. ett kabelverk i och en kakelplattefabrik i har besökt båda platserna. Resultatet blev alldeles utmärkt. Det blev enpaketindustri. Det sattes i gång av svenska experter, men så långt möjligt gickarbetet över på inhemsk arbetskraft. Det är möjligt att använda hjälpen pådetta sätt i en hel del fall. Det kanske skulle ge betydligt större effekt. I fråga om enprocentsmålet råder enighet. GertrudSigurdsen uppehöll sig vid "fornstora" dagar och talade om 1962. Detär dock inte nödvändigt att gå tillbaka dit. Principerna fastlades ju 1977. Socialdemokratins fornstora dagar i detta fall är inte såmycket att skryta över. När såsom första parti i riksdag togupp enprocents- Internationelh utvecklingssamarbete m. m. Internationelh utvecklingssamarbete m. m. målet,fick vi inte något stöd. Folkparfiet anslöt sig året efter. Men det dröjdeganska länge innan socialdemokraterna anslöt sig. När förslaget sedan skullegenomföras, sköttes det ganska dåligt. Såsom sade nådde vienprocentsmålet 1975/76. Meningen var att vi skulle ha kommit dit 1971/72, mengenom socialdemokratisk eftersläpning fick vi först åtskilliga år senareenprocentsmålet fullföljt. Enligt de principer som finns för bidrag kan vissa länderanföras. När det gäller diskussionen om vill jag framhålla att vibörjade med Bai . Det skulle kosta 500 milj. kr. Det kommer attkosta ca . När vi hade börjat med detta projekt, ville vigivetvis genomföra det. Då blev på något sätt tvingat att gebidrag så att det kunde fullföljas. Därmed har varken regering eller riksdag egentligen tagitställning till hur mycket vi skall ge i bidrag dll . Vi har ju helatiden tvingats att ge så mycket att arbetet på Bai och sjukhusen kanfullföljas. , när de projekten kommer att bli klara, står vi inför frågan:Hur mycket skall vi nu ge till ? Och jag vill inte att detställningstagandet skall ske slentrianmässigt; det säger jag också tillregeringen. Det är inte meningen att man bara skall säga att 345 miljoner eller400 miljoner är det riktiga, för de summorna har uppkommit genom att har tvingat fram dem. När vi nu ställer oss den frågan skall vi också ta hänsyntill olika faktorer som inverkar, t. ex. vad som står i första artikeln ikonventionen om mänskliga rätdgheter: "Alla folk har självbestämmanderätt.Med stöd av denna rätt äger de att fritt bestämma om sin politiska ställningoch fullfölja sin egen utveckling på de ekonomiska, sociala och kulturellaområdena." När nu har ockuperat och satt dit enmarionettregering kan man ju fråga: Följer konventionerna om demänskliga rättigheterna i det avseendet? Följer över huvud tagetnågonting som står i konventionen om mänskliga rättigheter? Jag vill inte avbryta något bistånd till - manlever där i så svåra ekonomiska omständigheter att man nog behöver ha det - menjag vill ha ett ställningstagande som tar hänsyn till olika faktorer när viskall bestämma vad skall ha . Visst är det ett fattigt land,men det finns tyvärr väldigt många länder i världen som är fatfiga, och det kanmycket väl tänkas att det finns de som är mer berätfigade att få bidrag änVietnam. Därför bör vi ta ställning till hur mycket vi egentligen skall ge iframfiden. Att sedan har byggt upp världens sjätte armé, som man haranvänt t. ex. för att ockupera , kostar också mycket pengar ochförsätter därmed landet i ytterligare svårigheter. När det gäller de övriga punkter som diskuteras skall jagsäga något ord om Mezjdunarodnaja Korporacija Financiernovja, , Internationella finansieringsbolaget. För att nu varariktigt neutral mot använde jag först ryska, sedan engelskaoch sist småländska. Av artighet mot honom och med tanke på hans ideologiskauppfattning började jag med den ryska benämningen; då kan man inte säga att jaginte har varit neutral. Den gången skulle bli medlem av Internationellafinansieringsbolaget hade jag nöjet att i FN tala på den socialdemokratiskaregeringens vägnar; vi hade så god samstämmighet i utrikespolitiken att jagfick göra det. När frågan kom till blev beslutet enhälligt; jag kaninte erinra mig att vare sig socialdemokrater eller kommunister röstade emotdet. Man ansåg alltså i princip att ett internationellt finansieringsbolag varen bra sak. står det i den socialdemokratiska reservationen attIFC:s verksamhet nu har inriktats mera på de fattiga länderna. Det talar jumycket för att vi fortfarande skall stödja Internationellafinansieringsbolaget, och därför kan jag inte förstå varför man nu skall gåemot det. Det är en organisation som fyller sin uppgift inom , ochden bör finnas kvar. I fråga om de övriga länderna har en avvikandemening. Jag vill inte ta fill riktigt samma ord om detta som , utan jag skulle mera vilja beteckna det som någon sorts småfinurlighet.Man har en märklig metod för att spara pengar utan att egentligen spara pengar.Man tar nämligen bort reservationsanslagen, och därmed behöver man inte minskapå länderbidragen. Men det är klart att de har sin stora betydelse, och jagvill uttala min tveksamhet om att den metoden skulle vara så särskilt bra. Detär ju först att observera att en del av de pengarna är disponerade fastän deinte är utbetalade. Vad händer den dag de skall betalas ut, om man har tagitbort reservationsanslagen? Och blir man kanske rädd för att överhuvud taget ha några reservationsanslag - man kommer att på alla möjliga sättsträva efter att använda dem inom den rätta tiden. sade att detta skulle gälla temporärt.Vi får hoppas det, för annars tror jag inte metoden är något vidare lämplig attanvända - att helt enkelt sopa bort reservationsanslaget och på det sättetskapa s.k. besparingar. I stort sett kan man nog säga att regeringensförslag är tillstyrkt. Det lutar åt att regeringsförslaget kommer att tillstörsta delar bifallas vid omröstningen. Enligt min uppfattning är det ocksådet mest välbetänkta, så regeringsförslaget bör bifallas i alla väsentligadelar. Med detta ber jag att få yrka bifall tillcenter- och folkpartireservationerna och i övrigt bifall till utskottets förslag. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. 37OSWALD (vpk) replik: Som jag sade tidigare, i replikskiftet eftermitt huvudanförande, är det klart att biståndspolitik är politik. Då kommerdet också in värderingar i bilden. Det är fel att förespråka och tro på mytenatt bistånd är någonting som kan hållas utanför politiken på något sätt. Det ärlikadant med : han gör klart politiska värderingar i sinaställningstaganden när det gäller biståndspolitik, precis som i all annanpolitik. Det är självklart. Därför räcker det inte med att tala om elände i allmänhet,som jag också sade fidigare. Att hjälpen måste gå till de fattigaste sägermoderaterna också; det är högerpolitik.