prot · G509127 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag måstekomplettera med att säga att jag har väldigt svårt att känna igen någon av deföregående talarna -om vi nu skall ta det som en utgångspunkt. Jag har en känsla av att det mesta är sagt iden här debatten, så jag skall i mitt inlägg nöja mig med några kompletteringarpå en del punkter. Låt mig börja med att kommentera detsocialdemokratiska m. fl. förslaget om en spårinvéstering på sträckan ,eftersom den frågan har tagits upp i debatten. Det har ofta framskymtat idebatten att det i första hand är Stockholmsintressen som ligger bakom dettaförslag - alltså intresset av att klara södergående lokaltrafik. Detär också ett resonemang som utskottsmajoriteten bygger sitt ställningstagandepå. Jag vågar påstå att denna spårutbyggnad i första hand behövs för att påsikt kunna klara fjärrtrafiken. Det finns också starka skäl för dettapåstående. På det dubbelspår söderut som finns från Stockholfns centralskall nämligen dels fjärrtågen på dubbelspåret till och från , delsfjärrtågen på dubbelspåret till och från , dels fjärrtrafiken till ochfrån trängas samman. Utöver detta skall all den pendeltågstrafik som gårsöderut från också rymmas. All denna trafik skall alltså klämmas ihop på ett endadubbelspår till och från . Det är därför inte underligt attdet f. n. är hart när omöjligt att hålla tidtabellerna till och från Stockholmscentral. När dessa störningar sedan får återverkningar på hela SJ:s tågföring ivad avser fjärrtrafiken är det helt klart att spårutbyggnaden är avriksintresse. Det är därför mycket angeläget att denna spårutbyggnad påbörjasredan nästa budgetår. Jag måste säga, herr talman, att det är minst sagtmärkligt att det inte har gått att få enighet i utskottet på den här punkten. Som redan har påpekat visade den gångnavintern upp en stor provkarta på brister avseende både SJ:s rullande materieloch dess organisation - brister som på en del punkter bör kunna avhjälpas av SJinternt, men även sådana brister som kräver insatser från statsmakternas sida.Låt mig bara peka på några. Jag vill börja med investeringsbehovet, SJ har avregeringen bl, a, begärt ett anslag som för nästa budgetår beräknas till 200milj, kr. Det är ett anslagskrav som socialdemokraterna anser välmotiverat.Följaktligen stöder vi detta förslag. Regeringen har däremot prutat bort nästan halva dettaäskade anslag. Man har också prutat på investeringar som är väsentliga för attklara nästa vinters trafik. Varför har regeringen prutat bort ombyggnad av bangårdenpå och en ny driftverkstad i ? I stället sägerregeringen: Var så god och projektera, men några pengar får ni inte. Varför harman strukit trafiksäkerhetsanläggningen i ? Varför strök man 60 milj,kr, för ombyggnad av vinterkänsliga pendeltåg? Varför har man strukit 4 milj,kr, till lufttorkningsanläggning för Yl-motorvagnarna? Varför strök man 10milj, kr, för nya växelkryss, som skulle minska störningarna på den södergåendetrafiken, och varför strök man 20 milj, kr, till nya snöröjnings-maskiner? Alla dessa investeringar som jag nu har nämnt skulle hastor betydelse i ansträngningarna för att minska nästa vinters problem, och dehade inrymts i den satsning som socialdemokraterna föreslår i motionen 1894. För att komma till rätta med de rent organisatoriskabristerna inom SJ begär vi att regeringen återkommer tillriksdagen med en redovisning över vilka organisatoriska åtgärder som harvidtagits inom SJ. Vinterns trafikkaos måste rimligen ha gett SJ erfarenhet avvar bristerna finns, och vi anser att det är viktigt att får enredovisning över de förändringar som krävs för att få en god vinterberedskap. Som vi vidare påpekar i vår reservation 3 är det viktigt,inte minst inom verkstadssektorn, att utnyttja möjligheterna fill attytterligare höja effektiviteten. Vi pekar i reservationen på en rad olikamöjligheter. Även i budgetpropositionen påpekar kommunikationsministern att SJbör ta till vara sina möjligheter till rationalisering och effektivitet. Trots att kommunikationsministern inte ärnärvarande i kammaren kan jag i detta sammanhang inte låta bli att påpeka attdet är minst sagt anmärkningsvärt när man hör att kommunikationsministern efteren uppvaktning direkt lägger sig i SJ:s interna detaljplanering. Jagtänker då på SJ:s revision av spårläggningsmaskiner - B A-maskiner, som deinternt kallas. Här håller man på verkstadssidan som bäst på att lägga upp enrafionell hantering av dessa komplicerade maskiner när hoppadein på arenan och medverkade till att detta arbete splittrades upp på fleraverkstäder, vilket utan tvivel medför en lägre effektivitet ochrationaliseringsproblem, vilket går stick i stäv mot vad som sägs ibudgetpropositionen. Jag frågar mig: Tillhör detta verkligen endepartementschefs arbetsuppgifter? Jag är övertygad om att man inom SJ harminst lika stor kompetens att klara de arbetsuppgifterna. Slutligen, herr talman, kan jag inte underlåta att någotkommentera centerreservationerna 5 och 9 med namn i spetsen. Jaggör det också med tanke på att står härnäst påtalarlistan. Jag bortser nu ifrån att det i reservation 5 förekommerett rent sakfel. Man kräver där att samtliga av SJ nu trafikerade bandelarskall ingå i riksnätet. Det betyder att staten under så lång framtid som överhuvud taget kan överblickas skall garantera trafiken på varenda bankilometerdär man kör tåg. Inga banstumpar kan nedläggningsprövas, och staten skallha betalningsansvaret. Denna uppfattning må man givetvis ha i . Men ireservation 9 slår man fast att trafikpolitiska beslutinnebar att ett stort antal banor skall bli föremål för prövning när det gällerfortsatt persontrafik. I reservationen skriver man vidare att det fram till den1 bör finnas god tid att genomföra de ytterligare utredningar somkrävs för väl genomtänkta beslut i nedläggningsfrågorna. Detta går ju inte ihop. Och dessa skrivningar står endepartementssakkunnig bakom! Jag och satt med i den utredning som berörs ireservation 9. Där gjorde ett vederhäftigt jobb. Men menar allvar med de ställningstaganden han stod bakom i den utredningen kanhan omöjligen skriva under reservation 5, Det går inte att kräva attalla trafikerade bandelar skall ingå i riksnätet, rustas upp ochgaranteras 4 protokoll 1981/82:127-131 m. fl. m. fl. trafik, och att man skall börjanedläggningspröva ett stort antal banor. Ni yrkar avslag på det socialdemokratiska förslaget omökat investeringsanslag. Men skulle reservation 5 vinna gehör krävsdet investeringsökningar som går långt utöver vad vi har föreslagit.Har ni inom över huvud taget reflekterat över konsekvenserna av ertförslag? Även om vi på vissa punkter är kritiska motSJ har våra förslag stöd av både de fackliga organisationerna och andrainstanser. Jag vill med detta yrka bifall till de socialdemokratiskareservationerna och avslag på reservationerna 5 och 9. 55ANNA (); När fattade beslut omtrafikutskottets betänkande om ny trafikpolitik delades SJ;s spårnät upp i delsett riksnät, dels vissa bandelar där frågan om fortsatt persontrafik skulleprövas. Mot detta protesterade redan då. Vi menade att riksnätet förpersontrafik t. v. skulle utgöras av alla de banor som då trafikerades. Vividhöll denna uppfattning också , och gör så även . befarade vi att om en del banor lämnadesutanför riksnätet så skulle SJ ta detta till intäkt för att eftersätta underhålletpå dessa banor. Det stora antal motioner som vi behandlar, som gäller upprustning av bandelar i så gott som varje län ivårt land, visar att det fanns fog för dessa farhågor. Lämnade åt sitt öde ochgående en oviss framtid till mötes får dessa bandelar inte en chans att visavilken roll de skulle kunna spela i framtidens transportnät. Med en nedslitenbana, dåliga vagnar och en tidtabell som inte passar stora resandegrupper hardessa linjer små chanser att utgöra det konkurrenskraftiga alternativ tillbusstrafik och lastbilstrafik som de från regionalpolitiska, energimässiga ochservicemässiga synpunkter borde kunna utgöra. Det bästa sättet att förhindra en fortsatt utveckling idenna negativa riktning och ge även dessa bandelar en ordentlig chans attkonkurrera är att hänföra alla nu trafikerade bandelar till riksnätet. Dennaåtgärd ger dessutom de regionala huvudmännen möjlighet att förutsättningslöstoch utan alltför stark tidspress pröva hur de vill lösa sinatrafikförsörjningsproblem och om de vill och kan använda sig av järnvägen isin regionala trafikplanering. Ett exempel på hur fel åtgärden att dela upp järnvägsnäteti ett riksnät och en del utanför detta är bandelen Bjärka/,Riksdagsbeslutet berörde de för och län gemensammabandelarna och Bjärka/, Enligtriksdagsbeslutet fördes bandelen till riksnätet, medanbandelen Bjärka/ hamnade i den grupp för vilken ytterligareutredningar skulle göras, I enlighet med riksdagsbeslutet har regeringen gettSJ i uppdrag att utarbeta en plan för upprustning av riksnätet. därför den effekten att av de båda nämnda bandelarna kommerden ena att rustas upp, medan den andra kan bli nedläggningshotad. Resandeundersökningar visar att bandelenBjärka/har betydligt högre resandefrekvens än övriga bandelarsom inte har tillförts riksnätet. Därtill kommer att bandelen har en betydligthögre resandefrekvens än många av de bandelar som har införlivats medriksnätet, På bandelen finns således ett omfattande resande trots att banan f,n, är dåligt underhållen, vagnparken nedsliten och tidtabellen lagd så att deninte passar arbets- och skolresor. Om de här sakerna förbättras, vilketrimligtvis borde ske om banan tillfördes riksnätet, skulle antalet resande medsäkerhet öka ytterligare. Bandelen Bjärka/bör därför med detsnaraste införlivas med riksnätet. speciella betydelse kommer att beröra. Med det anförda ber jag, herr talman, att få yrka bifalltill reservation 5 på samtliga punkter. Motionsledes har framförts en rad yrkanden om upprustningav skilda järnvägslinjer och bandelar. Från sida hävdar vi att i ett läge med begränsadtillgång på investeringsmedel måste målsättningen vara att skapa en åtminstonegodtagbar standard på alla järnvägsbanor framför att öka standarden på ettfåtal trafikstarka bandelar. Mot denna bakgrund anser vi att SJ under denärmaste åren bl. a. måste prioritera den upprustning m. m. av bandelar sommotionärerna kräver, eftersom trafiken i annat fall snart måste avvecklas ellerhastighetsbegränsningar eller annan försämring av servicen av trafiksäkerhetsskältillgripas. På grund av det anförda och med anledning avmotionsyrkanden bör alltså ge regeringen till känna hur SJ börprioritera sina banupprustningar . Jag yrkarbifall till reservation 7, På s, 34 i trafikutskottets betänkande nr 22 tas frågan omett nytt driftersättningssystem till SJ upp. Vi centerpartister instämmer i denkritik som såväl föredraganden och separatredovisningssakkunniga somutskottets majoritet har mot nuvarande driftersättningssystem. Ett nyttersättningssystem behövs som så långt som möjligt preciserar de tjänster somstaten köper av SJ som rationaliseringsverksamhet stimuleras även påde ersättningsberättigade banorna. Vi delar också utskottsmajoritetensuppfattning att det är angeläget att det nya ersättningssystemet kan träda ikraft möjligt. Däremot anser vi att utskottsmajoriteten har för bråttomnär den med de sakkunnigas utredningsförslag som grund redan till nästa årsriksmöte vill få fram en samlad bedömning av hur det framtida järnvägsnätetskall se ut och hur de regionala huvudmännen vill och kan använda järnvägeninom sina resp, områden. Mot bakgrund av dels att den treåriga försöksperiodenmed lågprissatsning m, m, inte går ut förrän , dels attsystemet med de regionala trafikhuvudmännen i de fem västsvenska länen, såvittnu m. fl. m. fl. kan bedömas, inte träder i funktion förrän den 1 juli 1983bör det finnas god tid att genomföra de ytterligare utredningar som behövs förväl genomtänkta beslut i dessa frågor och goda möjligheter för de regionalatrafikhuvudmännen att med detta utredningsmaterial som bakgrund pröva hur dekan använda järnvägen i sitt framtida transportnät. Med dettayrkar jag, herr talman, bifall till reservation 9, 56 () replik; Jag funderade ett tag över varförkommunikationsministern inte finns här i kammaren när vi behandlarjärnvägsfrågor. Men anledningen börjar nu stå klar för mig. Då hade hanförmodligen fått svara på frågan varför centerpartisterna i har enannan uppfattning än han själv har när det gäller det framtida riksnätet. Låt mig citera ur betänkandet årsseparatredovisningssakkunniga - något som den sakkunnige i departementetställer sig bakom: "De sakkunniga som inte haft underlag att närmarebedöma denna fråga men som håller för sannolikt att ytterligare någon bandel med interregional betydelse bör tillföras riksnätet föreslår att frågan blir föremål för särskilda överväganden ." Jag skulle vilja fråga ; Vad är detsom har gjort att ni på den korta fiden sedan utredningen framlade sitt förslagså helt har fått klart för er att samtliga nu trafikerade bandelar skall in iett riksnät? Jag håller med om att det riksnät som vi har säkertbör kompletteras med ytterligare bandelar. Men att däremot föreslå att samtligabandelar under överskådlig framtid skall ingå i ett riksnät, , kallar jag för ett dubbelspel, som jag inte tror att ni kanmena allvar med, när ni begär förslag om hur det framtida riksnätetskall se ut. Det har ni ju krävt i reservation 5, Ni har redan slagit fast hurdet framtida riksnätet skall se ut. Argumentet att ett bifall till era reservationer skullehjälpa länstrafikhuvudmännen att lösa sina kommunikationsproblem i framtidentror jag inte är med sanningen överensstämmande. Ni skapar i stället problem,om ni får gehör för era reservationer. Ett stort antal banor, som intetillhör riksnätet, har en kostnadstäckning, som inte ens uppgår till av dedirekta tågkostnaderna. Det är inte rimligt att kräva att länstrafikhuvudmänneni all framtid skall betala för tjänster på ett sådant nät. Denna sak måsteprövas ordentligt. 57ANNA () replik; Beträffande det allra sista som RuneJohansson anförde vill jag framhålla att det vikfiga för centerparfiet är attde regionala huvudmännen, när de en gång skall göra denna prövning, skallkunna pröva en bana, som är i ett sådant skick att den fortfarande utgör ettkonkurrenskraftigt alternativ till busstrafiken. Annars blir denna prövningsned redan från början, Ireservation 9 redovisar vi det beslut som fattade 1979 och den handläggningsordningsom då fastställdes i strid mot uppfattning ''" 12' redan viddet tillfället, I reservation 5 säger vi att vi, även om majoriteten har den sinuppfattning, vill ge till känna hur vi anser att man bör arbeta för att tareda på vilkajärnvägar som skall finnas kvar , ----------------- m. fl. Sedan ytterligare några ord till kommunikationsministerns sätt att behandla denna fråga, BertilZachrisson sade att borgerliga ministrar har en säregen förmåga att strunta ivad har beslutat. Kommunikationsministern har alltså en skyldighetsåsom statsråd att följa riksdagsmajoritetens beslut , men vicenterpartister som är riksdagsledamöter anser fortfarande att vi äroförhindrade att driva den linje som vi drev 1979, 1980 samt 1981 och driver1982, 58 () replik: Jag skall försöka att agera på ett sådantsätt att känner igen mig från utskottet. säger att en av funderingarna bakomcenterns förslag är att länshuvudmännen skall få avgöra vilka banor som detskall vara järnvägstrafik på. Menar att det avgörandetskall ske ute i länen? Jag hade för mig att det är som fastlägger hurett framtida riksnät skall se ut. Är det någon annan handlingsordning som nihar gått in för nu? Min fråga är: Kräver ni, som i reservation 5, att samtliganu trafikerade bandelar i skall ingå i ett framfida riksnät eller görni det inte? Det kan vara bra för kammarens ledamöter att få det tillprotokollet så att det klart framgår på vilket ben ni står. Sammanfattningsvis, herr talman,måste jag konstatera att centerpartisterna här har trampat i klaveretordentligt. Sedan hjälper det inte att de försöker smyga tillbaka foten i hoppom att ingen skall ha upptäckt någonting. Det skorrar ändå lika illa, oavsetthur ni försöker. 59ANNA () replik; Ja, , det kräver vi. Det viktiga för är att man använder deupprustningsmedel som man har till att åtminstone bibehålla nuvarandestandard även på de banor som varit utanför riksnätet, I annat fallriskerar vi - det har jag sagt förut, och jag säger det igen - att flera avdessa banor blir så dåliga att SJ måste sätta ned tåghastigheten, minska viktenpå transporterat gods, dra in tåg- och vagnslasttrafik, allt åtgärder som ledertill ännu lägre person- och godstrafik, vilket i sin tur leder till att banornariskerar att läggas ned, innan de fått en ordentlig möjlighet att visa vilkenroll de skulle kunna spela i framtidens transportnät. Det ärdetta som är så viktigt för , 1979 sade trafikutskottets majoritet att vid avgränsningenav ett riksnät för persontrafik bör "hänsyn tas till att riksnätet bör geanknytning till grannländernas järnvägsnät och att det bör främja en aktivnärings-, regional- och lokaliseringspolitik och tillgodosetotalförsvarssynpunkter". m. fl. Vi menar nu liksom då att det bästasättet att förverkliga dessa mål är just att ta in alla nu trafikerade bandelari riksnätet. Vad beträffar länshuvudmännen sade utskottet - jagtror att det var ett enigt utskott - att man skulle fästa det allra störstaavseende vid hur länshuvudmännen ville ha det med järnvägen inom sitt regionalaområde, 60 (vpk); kommunisterna har under enföljd av år fört fram krav om förbättrad service i samband medjärnvägstrafiken. Det har gällt förbättrade stationsbyggnader på olika ställen,och det har gällt vissa bestämda och beskrivna områden på själva tågen. Vi har upprepat de här motionerna också . Den förstahandlar om generella förbättringar av den service man kan kräva attkollektivresenärerna på våra järnvägar skall ha. Det har konstaterats fidigare i debatten, och jag tänkerinte ge mig in i ytterligare sådana utläggningar, att kollektivtrafiken harökat kraftigt, att vi har fått en helt annan utveckling än som har varittidigare, men att det olyckliga beslutet fortfarande ligger ossi fatet när det gäller kollektivtrafiken på järnvägsnätet. Det har inte minstmanifesterat sig i utseendet- eller kanske vi skall säga det dåliga utseendetoch förfallet - hos våra järnvägsstationer. när man höll på eller mindre avveckla järnvägsnätet i fick också järnvägsstationernaförfalla. De hölls inte i skick, Väntsalarna och allt som hör till en sådanplats hölls inte i ordning. De svenska järnvägsstationerna är ju välkända försin tråkighet, tristhet och dåliga komfort. Detta finns beskrivet både ilitteraturen och på annat sätt. Med den ökande reseverksamhet vi nu har finns stora behovav att rusta upp järnvägsstationerna igen. Vi har tidigare från vpk:s sidagjort jämförelser med vad man ansett sig kunna kosta på våra flyghallar påolika platser där flygplanen startar och landar. Då tänker jag inte på en sådanplats som , som är vårt fönster mot världen. Detta gäller över huvudtaget för inrikestrafiken. Där är det en helt annan standard än vad manerbjuder på järnvägsstationerna. Vi har därför upprepat kravet. Jag tycker det är ganska kallsinnigt av utskottet att barahänvisa till att det är SJ:s sak att inom ramen för sin budget se till attdetta blir genomfört. Det är en viktig fråga som berör många människor varendadag, och den bör enligt vår uppfattning få större uppmärksamhet. Det bör satsasmera pengar på detta än , I samma motion har vi tagit upp komforten på själva tågen.Vi har länge krävt förbättrad service när det gäller servering. Vi har haftolika synpunkter skilda år, men fortfarande kvarstår att på vissa tåg medrestider på både två och finns ingen möjlighet att få serveringeller någon förtäring. Det tycker vi är mycket dåligt, I den mån man inte kan lösa detta med ABTrafikrestauranger och få ambulerande kafévagnar eller liknande har viföreslagit någon form av kioskservice på tåg. Det är ganska enkelt, fordrarinte så stort utrymme och drar inte så höga kostnader, men det skulle förbättraförhållandet avsevärt för resenärerna. Det är alltså ett viktigt krav som vitagit upp i vår motion. En annan sak som vi också observerat och som är välkändför alla som rest med barn på våra svenska järnvägar är den dåliga service somges barnfamiljer när de åker tåg. Det är många barnfamiljer som åker tåg.Var och en som själv åkt med ett barn, större eller mindre, en längre ellerkortare sträcka vet att det är ganska jobbigt och påfrestande. Vi tycker därför att det vore ytterst lämpligt attåtminstone på längre sträckor införa fler barnkupéer, inte bara av den typ somnu finns och som är avsedda mera för spädbarn och vårdare, utan någon typ avutrymme där man kan låta barn i olika åldrar få litet mera plats. Man kan tänkasig att utnyttja utrymmen i de nuvarande förstaklassvagnarna, t, ex,salongsdelar av äldre typ. Man kan plocka bort fåtöljerna och göra det litetmera barnvänligt. Där skulle det finnas möjlighet för barn att vistas på annatsätt än att bara vara hänvisade till sin egen plats, sin egen kupé eller korridorernai tåget. Detta berör också många människor. Det är som sagt fleroch fler som åker tåg, speciellt bland barnfamiljer genom familjerabatt ochannat som finns. Detta är alltså ett mycket välmotiverat och viktigt kravsom jag tycker att utskottet inte behandlat seriöst, utan bara avfärdat mednågra få rader på samma sätt som övriga förslag från vpk;s sida, i och med säger att detta är SJ:s huvudvärk, SJ skall se till att ordna detta inomlöpande budgetramar. Denna fråga borde utskottet ta mera fasta på. finns detmöjlighet för att på ett bättre sätt ta ställning till den och intebara överlämna den till ett statligt verk. Detta gäller viktiga områden somberör medborgarna väldigt mycket, I det sammanhanget har vi också i en partimotiontagit upp förbättrade möjligheter för handikappade. Här har utskottet skrivitbetydligt utförligare och i stort sett hållit med om vad vi har sagt i de härfrågorna. Man är dock inte beredd att ta några reella inifiativ utan hänskjuterfrågan till SJ och säger att SJ har beställt handikappanpassade vagnar och först får se hur den försöksverksamheten utfaller. Faktum är att detfortfarande förekommer - vilket jag kan studera dä och då när jag åker tågmellan och - att handikappade lyfts upp med gaffeltruck ochsätts in i godsfinkor för att på så sätt transporteras därför att det inte gåratt få in rullstolar i vanliga järnvägsvagnar. Detta förekommer också på mångaandra av våra järnvägssträckor, vilket alla riksdagsmän som reser ganska mycketlätt kan konstatera. Men det är ett förhållande som är under all kritik,Att dåbara hänvisa till att man nu har beställt handikappanpassade vagnar och att detkommer att bli bättre - det är ett slag i ansiktet på alla som är hänvisadetill sådana transporter, framför allt rörelsehindrade, som ibland måste resalånga sträckor. Det är också ett välmotiverat krav som vi här ställer och somvi tycker att man borde ha tagit större hänsyn till. Med detta vill jag yrka bifall till vpk;s motioner 794 och1121, som rör service på tågen i allmänhet, bättre barnutrymmen och störrehänsynstagan- m. fl. m. fl. de samt snabba initiativ för att förbättra förhållandenaför de handikappade på våra tåg. Slutligen har jag och tillsammans väckt enmotion som har mera lokalt inslag. Den gäller järnvägstrafiken i , enkannerligende två huvudbanor som går in mot från , dvs. Uppsalapendeln -- och järnvägen och in mot . I detsenare fallet gäller det huvudorten i södra delen av län, nämligenBålsta samhälle, där det sedan många är är "täg förbi". Det finnsalltså inga möjligheter att åka tåg därifrån. Det förekommer en omfattandeinpendling till just från dessa delar. Människorna där är alltsåhänvisade till biltransporter till , varifrån de kan ta pendeln,eller också blir det att åka bil hela vägen, naturligtvis. Kommunen gårdärigenom miste om en mängd skattepengar, med den utformning som bilavdragenhar, vilket man skulle undvika. Och det är naturligtvis framför allt enservicefråga.