prot · G509159 · 1981-12-31 00:00:00 — Detta tycker jag infe aft vi behöver diskutera, eftersom detklart framgår atf vi icke har räknat oss fill godo hel effekt för helår utanenbart för halvår. Def är helt klart. När def gäller kostnaderna, så fortsätter hävda att det kommer atf kosta upp fill . ; Hon säger: Manvet inte hur bruksvärdessystemet slår. Men, , vi vet ju mycketväl hur det slår. Ena gången, när def passar, säger attbruksvärdessystemet gör atf hyreshusavgiften hamnar hos dem som inte har någraextra kostnader, och nästa gång säger hon att det här jämnas ut över alla. Manmåste ju beslämma sig: Hur är det bruksvärdessystemet slår? Att systemet är besvärligt och svårt aft handha vet vi,och jag tror aft alla är överens om atf vi helst skulle ha ett annatsysfem för atf fastställa hyran. Men jag tycker det är trist att BirgitFriggebo i avsikt att ge sig på den moderata bosfadspolifiken i alla lägenhåller fast vid dessa felaktiga uppgifter. Hon vill inte erkänna att det är engenomsnittlig kostnad på . som systemet medför. Det är den vitalar om, och det har vi gjort . Det var väldigt bråttom när rusade ut meddet här förslaget, och det kan bh problem, när man har så där bråttom. Defkommer mig, herr falman, att tänka på vad som stod i fidningen Biandaren förnågra år sedan: Springer man fortare än ljuset, svartnar det för ögonen. Talmannen anmälde aft Maj-LisLandberg anhållit att till protokollet få antecknat atf hon inte ägde rätt fillytterligare replik. Det har ju gått en ganska avsevärd tid, , sedan jag förstagången gick ut och informerade medborgarna om vad moderat pohfik innebär. Dethar funnits gott om fid att kontrollräkna, och det är även andra än jag självsom har kontrollräknat uppgifterna. Låtmig ändå fullfölja det här exemplet beträffande och den 1 januari.Räntor förfaller i efterskott, och en fastighetsägare behöver naturligtvis taut hyror för att täcka de kostnader som successivt uppstår i och med atträntorna förfaller. De förfaller inte till betalning , utan man samlarihop räntorna för , och så betalar man i efterskott. Fasfighetsägarenskall betala sina räntor till statsverket resp. . Detbetyder att om man skall ha budgetårseffekt , så måstebetalningen ske . Då måste man börja ta ut hyran den 1 juli1982, såvida vi inte menar att fastighetsägaren skall låna upp pengar för attkunna betala sina räntor - att def infe är hyresgästerna som skall betalakostnaderna för räntorna. Det är möjligt att menar det, men säg dådet! Jagtycker att detta är ett exempel som visar att det kan vara litet svårt att seigenom olika effekter - jag medger det. Men framhärda då inte med att säga attjag skulle ha fel när jag påstår olika saker! får väl då istället säga åt mig att det infe är så att räntor förfaller till betalning den2 januari resp. . Men det kan han naturligtvis inte göra. Saksamma är det med effekterna. Gå hem och räkna på en bostadsrätt av de senareårgångarna och se efter vad det blir för effekt för de husen! Det säger sigsjälvt att om skall skrapa ihop 2 miljarder genom sänktaräntesubventioner jämfört med regeringens förslag på 550 miljoner för hyres-och bostadsrätt, så måste det bli ganska kraftiga effekter. I regeringensförslag blir effekterna något högre för bostadsrätterna - . Det tycker jag är en mycket kraftig ökning, nästan icke försvarbar. Mendef är klart atf effekter måste bli ungefär fyra gånger såstora-och det bhr de också: . Så enkelt är det. har infejag räknat så enkelt, utan jag har sett på vad de faktiska, garanteraderäntorna skulle bli enligt def moderata förslaget. Räntebidragoch bostadsbidrag samt hyreshusavgift, m. m. Talmannenanmälde atf anhållit att till protokollet få antecknat att haninte ägde rätt till ytterhgare replik. 111 (vpk): I vpk-motionerna nr 1625 och 2367 har ganska utförligt utvecklatskritik mot den förda bostadspolitiken, mot de försämringar som har skett ochmot bristen på positiva förslag i syfte att förändra och förbättraförhållandena för de boende. Där har vi också utförligt redovisat förslag annan bostadspolitik med en annan inriktning och ett annat innehåll, vad detskulle kosta och hur det kan finansieras. De betänkanden som vi behandlar upptar i huvudsak förslag som 9Riksdagens protokoll 1981/82:158-159 Räntebidrag och bostadsbidrag samt hyreshusavgift, m. m. väckts iregeringens proposifion nr 124 om ändrade regler för räntebidrag ochbostadsbidrag m. m. samt införande av en hyreshusavgift, och motioner somväckts i anslutning därtill. Proposifionens olika förslag är till sitt huvudinnehållsådana att de inte innebär några förändringar till det bättre för vanligabostadskonsumenter utan tvärtom - försämringarna fortsätter. Förslagen iregeringspropositionen har en klart hyresgästfientlig profil och innebär enfortsatt nediustning av den sociala bostadspolitiken. De "besparingar" som föreslås drabbar nästanenbart flerbosfadshusen och då främst hyresgästerna. Ett genomförande avförslagen innebär ökade orättvisor på en bostadsmarknad där av dettotala samhälleliga stödets nära går fill villaägare -främst fill dem som tjänar mest och har de dyraste husen. Jag skulle i detta sammanhang och även i anslutning tillvad som har sagts i debatten vilja göra ett påpekande, nämligen aftsmåhusägarna ju inte utgör någon enhethg grupp. Utvecklingen då def gällerboendekostnaderna har slagit väldigt ohka också för olika småhusägare. För dengrupp av villaägare som har stora inkomster och förmögenheter, dvs. ungefär enfemtedel av samtliga'villaägare, har fillvaron säkert varit och är säkertfortfarande ganska bekymmersfri. Det förhållandet aft de kan tillgodogöra sigungefär fyra femtedelar av den skatteminskning som uppkommer genom systemet förränteavdrag och som uppgår fill gör attomkring en kvarts miljon villaägare i själva verket utgör en mycketprivilegierad grupp i vårt samhälle. För den stora majoriteten av småhus- ochradhusägare är problemen med stigande boendekostnader av ungefär samma karaktärsom för hyresgäster och bostadsrättshavare, även om de sfigandeboendekostnaderna har drabbat hyresgästerna hårdast. Trots den ökade förmögenhetstillväxten bland privatafastighetsägare och trots genomförandet av beslut, som innebar enomfördelning av 200 milj. kr. fill denna kategori, fortsätter nu dennaorättvisa omfördelningspolitik. Mittenparfiernas skattereform, som bostadsministern någothar uppehållit sig vid, innebär, som vi kommunisternatidigare framhållit, inte annat än marginella förändringar fill hyresgästernasfördel. Uppgifter från bl. a. visar atf skattereformeninte ger bättre resultat för hyresgäster än för villaägare. sade aft de förslag som framförts, och somhon medger innebär fördyringar som slår igenom i ökade hyror, bör sestillsammans med förslaget till skattereform. Jag vill med anledning därav sägaaft visst är förslaget till skattereform då det gäller förlustavdragen ett stegi rätt riktning - man föreslår ju att förlustavdragen begränsas. Denbegränsningen får emellertid ett betydligt minskat värde för strävan efter enjämnare inkomstfördelning, när den genomförs med en stor marginalskattesänkning.Det går atf begränsa avdragsförmånerna utan atf göda redan gynnadegrupper ytterhgare. Def är givet atf begränsningarna av underskottsavdragen iviss mån motverkar de ökade skillnader som en så kraftig marginalskatfesänkningsom den föreslagna ger. ningenkommer emellertid i och för sig inte att minska inkomstskillnaderna utan endastatt mildra ökningarna av inkomstskillnaderna. Jag är medveten om att detta inte är någonskatfedebatt, men jag tycker aft det fanns skäl att med utgångspunkt ibostadsministerns anförande här och hennes hänvisning till skattereformen göradessa kommentarer. De minskade bostadssubventionerna kommer främst aft gå utöver hyresgästerna, och man kan notera att en enligt vår mening nödvändigomfördelning av bostadsstödet till flerbosfadshusen uteblir. Några ordentligaåtgärder i syfte att öka det för hela samhället nödvändiga bostadsbyggandetföreslås heller inte av regeringen. föreslås åtgärder som ytterligare kommer att fördyraboendet och öka hyresutplundringen. kommunisterna kan inteacceptera minskade räntebidrag till hyreshusen eller atf den föreslagnahyreshusavgiften skulle drabba de allmännyttiga bostadsföretagen.Bostadssubventionerna måste omfördelas, så att socialt acceptabla hyror kanåstadkommas hos allmännyttan. Ett riktat stöd till allmännyttan, såsom viföreslår, kommer alla hyresgäster fill godo genom bruksvärdessystemet.Hyreshöjningarna kan stoppas i avvaktan på hyressänkande åtgärder. Vpk kan infegodta förslaget till försämring av räntebidragen vare sig för de föreslagna 16årgångarna hyreshus eller 5 årgångar småhus. Vi vänder oss alltså mot denföreslagna extra upptrappningen av de garanterade räntorna för åren 1983, 1984och 1985 både då det gäller hyreshus och egnahem. De förbättringar avlånegivningen vid nybyggnad av egenägda småhus som föreslås och som beräknasminska boendekostnaderna med . i nya villor motsätter vi oss,då motsvarande förbättringar inte föreslås för andra boendeformer. Denföreslagna ökningen av räntebidrag för ny- och ombyggnad av enskilt ägdaflerbosfadshus kan vi inte acceptera. Dessa räntebidrag bör ligga kvar vidnuvarande nivå, dvs. på av byggnadskostnaderna. Förslaget om införande av en hyreshusavgift är posifivt dådef gäller privata hyreshus, men skall enligt vår mening begränsas till dennakategori. Motiv för detta har funnits alltsedan bruksvärdessystemet infördes,och förslaget ligger i linje med vad vi från vpk föreslagit. Deallmännyttiga bostadsföretagens hus får infe innefattas i de hus för vilka ensärskild hyreshusavgift skall tas ut. Jag har idetta sammanhang ett särskilt yrkande när det gäller skatteutskotfefsbetänkande /82:62, mom. 2, i anslutning till motion 1981/ 82:2367 av LarsWerner m. fl. Yrkandet har följande lydelse: "2. - under förutsättning avbifall till yrkande 1 i reservationen av m.fl. under mom. 1 - attriksdagen beslutar a) att med bifalltill motion 1981/82:2367 yrkande 2 göra följande tillägg till 1 § förstastycket lagen om hyresavgift: 'Vidare skall avgift inte heller betalas omenheten ägs av allmännyttigt bostadsföretag', b) aft i övrigtbifalla yrkande 2 i reservationen av m.fl." Räntebidrag och bostadsbidrag samt hyreshusavgift, m. m. Räntebidragoch bostadsbidrag samt hyreshusavgift, m. m. Vpkhar under en följd av år krävt att bostadsbidragen i första hand utformas så.,att hushåll med stor försörjningsbörda eller låg inkomst ges möjligheter attbehålla en god bostad och efterfråga en bättre. Iproposition 1981/82:124 anförs aft reglerna för de statiiga bostadsbidragen(SBB) och för de statskommunala bostadsbidragen (SKBB) bör utformas så, attstödet styrs till de hushåll som har störst behov av bidrag och att bidragenskall göra det möjligt för inkomstsvaga hushåll att hålla sig med en modernbostad som är tillräckligt stor för familjens behov. propositionen angivna målsättningen med bidragsgivningen stämmer i alltväsentligt med den vpk uttalat sig . Vi tvingas emellertidkonstatera att de konkreta förslagen i propositionen till ringa del eller intealls getts en utformning som motsvarar den tidigare deklarerade målsättningen.Att så inte skett är ytterst beklagligt men knappast förvånande mot bakgrund avatt de borgerliga regeringarna inte visat något större intresse ellerförståelse för de bostadskonsumenfer som bäst behöver samhällets stöd. Denborgerliga regeringen och riksdagsmajoriteten har visat stor handlingskraftnär det gäller att minska räntesubventioner i stora delar av bostadsbeståndet,med stora ökningar av boendekostnaderna som följd. Regeringen visar dock intesamma handlingskraft när det gäller reformer inom bosfadsbidragssystemet. Vpkhar följande förslag till hur ett bättre bostadsstöd borde utformas ianslutning till regeringens proposition. Beträffandehyresgränserna accepterar vi inte att den nedre hyresgränsen höjs med 100 kr.per månad till . Gränsen skall ligga fast vid nuvarande 550kr. En höjning av den nedre inkomstgränsen innebär just det somregeringen säger sig vilja undvika, nämligen en ökning av boendekostnaderna förinkomstsvaga hushåll. Vpk:s förslag om oförändrade nedre hyresgränser innebäratt bostadsbidragen ökar med . jämfört med regeringens förslag. Ivad gäller inkomstgränserna föreslås nu av regeringen och utskottsmajoriteteninga förhöjningar. Utifrån vår tidigare deklarerade uppfattning, att etthushåll skall ha lika stort bostadsstöd oavsett om hushållet består av en ellertvå vuxna, anser vi att den nedre inkomstgränsen skall höjas med . för ensamstående utan barn och med . förensamstående med barn. Gränsernaskall vara lika oavsett om hushållet består av en eller två vuxna. Det kannämligen inte, med tillämpning av gällande utrymmesnormer, hävdas att hushållenmed en vuxen skulle behöva mindre utrymme än hushållen med två vuxna. Viaccepterade inte de differentierade inkomstgränserna när de infördes, och vigör det inte . Oviljan att höja gränserna innebär att man passivt finner sigi att inflationen fillåts urholka bidragens värde - en inflation som ökatsnabbt på grund av regeringens oförmåga och ovilja att föra eninflationsdämpande ekonomisk politik. Attstudiemedel till viss del skall räknas som inkomst när den bidragsgrundandeinkomsten för bostadsbidrag bestäms, accepterar vi lika litet nu som när regeln infördes.Om studiemedel likställs med inkomst, innebär detta att lånemedel räknas sominkomst, och detta kan enligt vår mening inte försvaras. Vi anser därför attförslaget om att hälften av ett hushålls samlade studiemedel skall räknas in iden bidragsgrundande inkomsten inte skall genomföras. Vihar tidigare föreslagit att bostadsbidragen skall differentieras per barn ochinte, som f. n., vara lika för familjer med ett eller två barn och för familjermed tre eller fyra barn. Eftersom den principiella utformningen avbostadsbidragen kommer att behandlas i bostadsbidragskommitténs betänkande,som beräknas lämnas , har vi avstått från att nu föra fram dettaförslag. Vi har heller inte nu tagit upp frågan om hur förmögenheter skallberäknas när bostadsbidragen skall fastställas. Även denna fråga behandlas avbostadsbidragskommittén. Våraförslag om ändrade nedre inkomstgränser för ensamstående med barn medför attgränsen för inkomstprövat tillägg inom studiehjälpen även bör ändras så attsamordningen med bostadsbidragssystemet behålls. Jagyrkar bifall till vpk-motionerna 1625 och 1367, i de delar de behandlas i resp.utskottsbetänkanden och inte tillgodosetts i de socialdemokratiskareservationerna, och vidare till det yrkande som jag framställt och som delatsut fill kammarens ledamöter. I massmedia har det tagits upp frågor ombostadspolitikens betydelse i valrörelsen. Man har talat om valkampen om hyran,om nya fribrev till villaägarna och om hur riksdagspartierna ställer sig tillhyresgäströrelsens krav i den s. k. vitboken. Man har bl. a. redogjort för hurolika riksdagspartier ställer sig utifrån innehållet i olika riksdagshandlingar.Som regel har man kommit fram till att det finns tre olika bud, som samtligainnebär fortsatta stora hyreshöjningar - störst om man omsätter moderaternasförslag, mindre än hälften så stora enligt regeringspartiernas -centerpartietsoch - förslag och något lägre höjningar enligtsocialdemokraternas. Jagtycker att det nu är ett utmärkt tillfälle att ge besked om vad landetshyresgäster kan vänta sig om det ena eller andra partiets förslag realiseras.Utöver de tre bud som har redovisats finns ytterligare ett, som inte redovisasi massmedia i allmänhet. Det fjärde budet - från vänsterparfiet kommunisterna-innebärstopp för nya hyreshöjningar, och det är förslag som utförligt har redovisats ien omfattande bostadspolitisk motion och andra motioner under vårriksdagen: Avvpk-förslagen framgår att nya stora hyreshöjningar kan stoppas dels genom ettriktat statiigt stöd till de allmännyttiga bostadsföretagen, dels genom enomfördelning av samhällets bostadsstöd från den privata ägarsektorn till deallmännyttiga hyreshusen. Ivalrörelsen kom riksdagspartier med "fribrev" till villaägarna,medan vpk gav "fribrev" till hyresgästerna. Ökat stöd tillhyresgästerna, stopp för hyreshöjningar och rättvisa i boendet var vårt beskedtill väljarna. Det har vpk jobbat för, och det kommer vi att fortsätta attslåss för i och utom Räntebidragoch bostadsbidrag samt hyreshusavgift, m. m. Räntebidrag och bostadsbidrag samt hyreshusavgift, m. m. ,ute i bostadsområdena, på arbetsplatserna och överallt där vi är verksamma. Vi ställer inte upp på att hyresgästerna skall betala enallt större del av sin inkomst i hyra. Vi vill omfördela bostadssubventionerna,så att rika villaägare får mindre och vanliga hyresgäster mer stöd. Vi delarmålsättningen att en socialt acceptabel hyra inte skall överstiga av ennormal industriarbetarlön. Låt mig , herr talman, bara göra en kommentartill bosfadsministerns påstående om att hyreskostnaderna inte skulle ha ökatmer än andra kostnader. Jag tror att i själva verket vet attdet är fel att påstå något sådant. Hyresutvecklingen är heltoacceptabel. Hyran tar en allt större del av inkomsten, och hyresgästerna ärden grupp av boende som har drabbats hårdast av bostadspolifikens försämringar.1976 användes i genomsnitt av inkomsten fill hyra i nybyggda lägenheter. är det av en normal industriarbetarlön. Jag yrkarbifall till motion 2367. 112 (): Det som har aft ta ställning till ibetänkande 26 från civilutskottet är på vilket sätt vi skall fördela 10,2miljarder i statiigt kontant bostadsstöd. Man skulle kunna få det intrycket närman lyssnar på debatten, där det talas om bostadspolitisk nedrustning, att detskulle vara fråga om starkt reducerade anslag. I själva verket begär regeringenatt skall anvisa ungefär 2 miljarder mer än under innevarandebudgetår. Bostadsministern har redogjort för den bedömning somregeringen har gjort om hur bostadsstödet - dén del som gäller räntebidrag -skall fördelas . Hon har redovisat attregeringen gör bedömningen atf def är nödvändigt att se fill att intebostadssubventionernas ökningstakt fortsätter vara lika stor som utanatf det blir en viss minskning av takten - trots atf det aUtså är fråga om attanvisa 10 200 milj. kr. Bostadsministern har också redovisat att regeringen anseratt man måste se till att anslagen fördelas rättvist och aft man förändrarfördelningen på det sättet att mer går till dem som har det största behovet avstatligt stöd. Till def här betänkandet fråncivilutskottet har fogats en mängd reservationer, men efter den diskussion somnu har förts mellan bostadsministern och företrädare för oppositionspartier ärdet inte särskilt meningsfullt att gå in i de detaljer som många avreservationerna handlar om. Jag vill nöja mig med att yrka bifall tillreservationerna 3 a och 6 a från och till betänkande26 och i övrigt till utskottets hemsfällan. När det gäller betänkande 43 yrkarjag bifall fill utskottets hemställan. 113BO (): Vi behandlar en fråga som är bådesakligt betydelsefull och politiskt ovanligt intressant. Det är frågan omavfrappningen av de statliga räntebidragen fill hyreshus och bostadsrätter ochförslaget aft samfidigt införa enhyreshusavgift. Denna fråga har fått en extra politisk dimension genom atfcenter- och folkpartister i skatteutskottet gått emot sin egen regering justnär det gäller att införa hyreshusavgiften. Visocialdemokrater är skeptiska till en uppsnabbad avtrappning av räntebidragen.Eftersom kvällen lider skall jag inte göra någon analys av skälen. Det som sägsi propositionen om att avfrappningen skall leda till en större utjämning avhyrorna i fastighetsbeståndet osv. är sakligt sett ganska tvivelaktigt. Def ärdessutom ingalunda den bästa metoden att lösa de problemen. Jagnöjer mig med att säga att vi menar att den föreslagna ökningen i avfrappningenav räntebidragen inte är önskvärd. Hyrorna har redan stigit kraffigt undersenare år. Vidare kan vi vänta att de kommer att stiga också under kommande år.Stora saneringsbehov föreligger, exempelvis hos "allmännyttan". Deföretagen har redan en svag ekonomi. Att lägga lök på laxen finner vi infesärskilt förnuftigt. Mendet mest intressanta i dagens bostadspolitiska proposifion är deföljdverkningar som avfrappningen av räntesubventionerna får på de privatägdahyreshusen. Om förslaget går igenom luggar man hyresgästerna på ca 700miljoner i ökade hyror, enbart på grund av den ökade avfrappningen, och 1,3miljarder när förslaget är fullt genomfört 1985. Detta sker i törsta hand hos"allmännyttan" - det är de allmännyttiga företagen som drabbas. Grovttaget har vi 750 000 lägenheter som förvaltas av "allmännyttan", ochlika många - kanske något fler - ägs privat. Det intressanta är att hyrornakommer aft pressas upp också i de privatägda fastigheterna. Det ser helt enkeltbruksvärdesprincipen till. Men de privatägda fastigheterna har ju ingenkosfnadsfördyring. Allt fastighetsägarna får är ökade hyror och ökade vinster. Dessbättre insåg man detta också i , och därför föreslogstatsrådet i proposition 124 införandet av en hyreshusavgift för atttill staten dra in de extravinsfer som uppstår på grund av denna politik. Denföreslagna avgiften till staten skulle innebära ungefär 500 miljoner 1983 ochungefär när förslaget är fullt genomfört 1985. Visocialdemokrater menar att, förslaget om en hyreshusavgift är en intressantkonstrukfion. Därför har vi också i princip accepterat det, även om viföreslagit några smärre förändringar. Vi menar att avgiften inte enbart böromfatta fastigheter byggda utan utsträckas till att omfatta sådanasom är byggda . Vidare anser vi att avgiften inte bör varaavdragsgill. Attavfrappningen av räntebidragen skulle kompenseras med en hyreshusavgift troddevi var sanning - fram till . Då behandlades frågan -efter åtskilligabordläggningar - i skatteutskottet. Och plötsligt slog ochfolkpartiet bakut. Det sensationella inträffade att företrädarna för dessaparfier helt sonika gick emot sin egen regering. Det var i sanning en politisksensation. Att analysera vad som härhänt är både sakligt och politiskt mycket Räntebidragoch bostadsbidrag samt hyreshusavgift, m. m. Räntebidrag och bostadsbidrag samt hyreshusavgift, m. m. lärorikt.Avfrappningen av räntebidragen och de åtföljande hyreshöjningarna är etttypiskt utslag av borgerlig, för att inte säga moderat, bostadspolitik. De harmotiverats med sparsamhetsiver från statens sida. ville ju också isjälva verket gå mycket längre och krävde en avtrappning som skulle ta ifrånhyresgästerna -ungefär hälften skulle drabba"allmännyttan" ,i form av avtrappade räntebidrag, och andra halvanskulle utgöra en ren inkomstöverföring från hyresgäster till privatafastighetsägare. Det innebär en hyreshöjning på i genomsnitt ett par tusenkronor för alla som bor i hyreslägenheter. Statsrådet har ocksåtidigare med iver och emfas krifiserat för deras bostadspolitik.Men till hälften är hon alltså villig att acceptera den. Trots allt avlägsnade man sig dock från iförslaget om hyreshusavgiften. Det finns ändå ett visst sinne för rättvisa idet här förslaget. Def tycktes som om folkparfiet alltjämt var villigt attförsöka leva upp till ett slags socialliberalism och hålla fast vid ettelementärt krav på social rättvisa. Jag vill också gärna ge eneloge för det försöket. Men måste vi konstatera att statsrådetFriggebo hade gjort upp räkningen utan värden. Hennes fall blev också stort ioch med det rena avstyrkandet av förslaget om hyreshusavgiften. Den näsknäppenfrån de egna parfivännerna kommer nog att kännas . hålla god min i elakt spel. Hon försöker intala sig att någon gångkanske hyreshusavgiften trots allt skall kunna införas, även om hon tillägger"men det kommer att bli kärvt med fiden". Samfidigt säger att hennes förslag harfullständigt smulats sönder av skatteutskottet. Ser man till skatteutskottetssakliga kritik har ingalunda rätt. Som påpekadeinnehåller de nio rader där hennes förslag avvisas över huvud taget ingensaklig kritik. De visar bara att man inte vill ha hennes förslag. Men politisktsett har givetvis fullständigt rätt.