prot · G509145 · 1981-12-31 00:00:00 — Varför inte rätt och slätt medge att det förhåller sig så? Allamänniskor vet att . Åsling borde ha handlat annorlunda. Om BertilFiskesjö i denna debatts elfte timme kunde medge detta, kunde vi åtminstone fåett slut på diskussionen på ett ärligt och uppriktigt sätt. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 91OLLE (): var betydligt mer lågmäld idet anförande i vilket han senast vände sig mot mig än han var i sitt inledandeanförande. De tolkningar som han ursprungligen gjorde av vår skrivning iutskottsbetänkandet kan han inte vidhålla. Jag vill understryka att regeringen-treparfiregeringen, för det är hela regeringen som är ansvarig - gjorde betydandeåtaganden i samband med Stansaabs amerikanska exportlicens för Tercassystemet.Det var väl då som det också slutgiltigt fastställdes vad leveransen fillSovjet fick omfatta. Det fastställdes självfallet inte i det tidigare träffadehandelsavtalet. Det var ju efter avtalet som dessa diskussioner fördes med denamerikanska regeringen. Jag villunderstryka följande. För det första var det en rapportskyldighet som regeringenfick. Det är något ganska unikt. Normalt har vi när det gäller dennaembargopolitik ansett att regeringen inte bör inträda som mellanhand mellanföretagen och den amerikanska staten i sådana här sammanhang, men en sådanmellanhand åtog sig regeringen att vara. Det blev inte så, men regeringen åtogsig uppgiften. För det andra förband man sig att före utfärdandet avlicensen till den amerikanska regeringen överlämna en vidimerad kopia av ettskriftligt uttalande rörande den slutliga användningen av systemet,undertecknat av en behörig representant för det sovjetiska luftfartsministeriet.Det har man gjort - det kravet har man alltså redan uppfyllt. För det tredje åtog man sig att diskutera frågan omreexporten. Då skulle den utfärda sådant tillstånd endastmed den amerikanska regeringens skriftliga godkännande. Vad vi från socialdemokratisk sida tar upp här är alltsåatt man gjort långtgående åtaganden. Vi har handlingar som visar att man inteens långt i Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. efterhandvarit på det klara med vad man utfäst sig att göra, och det anser vi vara endålig regeringsutövning som det finns anledning att kritisera. När vi sedan kommer till verkställigheten av åtagandenavill jag påpeka att inte är någon skuggregering.Utskottet diskuterar regeringsutövningen och får naturligtvis då utgå från deförutsättningar som den granskade regeringen själv har uppställt. Motbakgrunden av de åtaganden som denna trepartiregering gjort är naturligtvispassiviteten i den andra fasen inom industridepartementet mycketanmärkningsvärd. Detta har också hela regeringen ansvar för, eftersomregeringen skall ses som en helhet. Det tycker jag inte att Per kansmita undan. Han säger att man inte kunde gå längre. Jo, ni kunde ha lämnatregeringen, om ni ansåg att ett statsråd bröt mot vad ni själva ansåg varariktigt. Därigenom hade ni kunnat motverka vad som hände. Men det gjorde niinte, och därför har ni ett ansvar. När regeringen då i det andra skedet på det här sättetvisar en så långtgående passivitet och t. o. m. hävdar genom sin representant,, att man över huvud taget inte har något ansvar utan att det ärbolaget som bör ha det ansvaret, tycker jag att det är egendomligt att man iett tredje skede också beklagar inför den amerikanska regeringen att ettlicensbrott har skett. Det är denna slalomåkning mellan olika ståndpunkter som vikritiserar. Jag menar alltså att om följer oss så innebär det krav påen mera konsekvent handlingslinje från kommande regeringars sida i frågor medutrikes- och handelspolifisk räckvidd av den typ som Tercasaffären utgör. 92 (): trodde man att på slutet härskulle samla sig till en förklaring av vad det skulle innebära om densocialdemokratiska skrivningen vinner i voteringen. Jo, det skulle innebära därmed hade uttalat att det skulle krävas en mer konsekventhandlingslinje. Det är ju verkligen att undfly helafrågeställningen. Vad skall regeringen åta sig vad det gäller svenskaföretag som träffar avtal om exportlicenser med ? Skall man åta signågonting eller skall man inte åta sig någonting? Och om man skall åta signågonting, hur skall det då kontrolleras? Sedan påstår ni att regeringen gjort betydande åtaganden isamband med denna exportlicens. försökte läsa upp vad en del avdessa åtaganden skulle innebära. I stort sett är det så att man förklarat sigvillig att skicka vidare rapporter från företaget. Det är när detgäller detta åtagande företaget som apostroferas, inte regeringen. Det ärföretaget som skall rapportera, och det är företaget som skall göra ochdatten, inte regeringen. Per går det naturligtvis inte att komma till rättamed. Han har bestämt sig för att argumentera som han gör. Och sedan griper hantill den elementära metoden på nybörjares talarkurser att om man inte klararsig skall man beskylla motståndaren för att vara osaklig, för att tricksa osv.Det Per har inte på någon punkt kunnat bevisa att det jag harsagt har varit oriktigt. Per citerade i sitt tidigare inlägg ur förhören medNils Åsling. Då citerade han vad han själv hade frågat om men inte vad NilsÅsling hade svarat. Så härsvarade på den fråga som Per citerade: "Detta är en hypotetisk slutsats. Hade det funnitsgrundad anledning till insatser, kan jag aldrig föreställa mig annat än attstyrelsen av självbevarelsedrift och utifrån sitt eget mandat hade vidtagit deåtgärder som hade varit nödvändiga. Hade vi vetat att styrelsen inte hade gjortdet - där kommer det hypotetiska inslaget i min kommentar in - hade det varitangeläget för oss att vidta de korrektiv som var nödvändiga. Men jag villallvarligt säga att om styrelsen med i täten hade haft anledning förmodavad vi nu vet tror jag inte den hade accepterat detta utan att vidta åtgärder. Det avgörande i våra relationer med enskilda företag äratt man har en ansvarig styrelse och att man inte kan gå in i dessställe." Men Per menar tydligen - det är väl den moderata,nya inställningen till den s. k. fria företagsamheten och dess relationer tillregeringen - att regeringen skall vara kontrollant och gå in med kontroller ienskilda företag. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 93JÖRN (vpk): Det har i press och andra massmedia talatsväldigt mycket om ryktena i den här affären, och man har liksom skapat en mystiskatmosfär kring dem. Men för förståelsen av hela saken tror jag att det ärviktigt att fastslå att de ryktena är helt oväsentliga. Det kan ingenstans - inte i något industridepartement inågot av de tre inblandade länderna - ha varit någon hemlighet att detursprungliga avtal som det svenska företaget slöt var av den art som mycket välkunde riskera att stöta på amerikanskt motstånd. Det hade den utformningen. Detfanns risk för att det skulle bli för stor andel strategiska komponenter. Det är där upphovet till alltsammans ligger. Det behövsinga rykten för att upptäcka detta - det har alla i den inre kretsen vetat frånbörjan, och sedan har statsråden varit klämda mellan den sovjetiska och denamerikanska skölden. Och det har naturligtvis varit en dubbeltydig situation,där man kan sägas ha handlat tvivelaktigt i vissa avseenden. Men om det nuskall sägas någonting till statsrådens förmån kan vi också säga att det tillhörden positiva sidan att de inte utan vidare ville agera på ett sådant sätt somkunde ha skadat rätt betydelsefulla affärsexportintressen. Men detta med statsråden är trots allt inte frågan, förhuvudfrågan gäller ändå att den amerikanska regeringen - med de speciellaregler som den sätter upp gentemot andra länder och mot somalliansfritt land - har bidragit till att sätta den itrångmål. Då kan man ställa sig frågan: Skall vi från svensk sida -även om vi är en liten nation som inte kan ta till brösttoner så mycketgentemot de stora - Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. tillåtahur långt som helst att den ena eller andra stormakten drar in oss i sinahandelskrig? En annan huvudfråga - som jag har upprepat här och som jagtycker det vore angeläget att få någon belysning av - är: Hur såg denverkställda ordern till ut? Med utgångspunkt i hur den såg ut kanman ju bedöma hur stor anledning amerikanerna har för sina klagomål. Det ärmöjligt att de inte har så stor anledning som de själva inbillar sig. Men dettakan ju bara avgöras genom en materiell analys av vad man faktiskt exporteradetill . Om det som exporterats skuUe ha hållit sig inom de somamerikanerna brukar tillåta, försvinner ju hela problemet. Detta är ju deegentiiga huvudfrågorna som måste besvaras för att man sedan rätt skall kunnabedöma hur den ena eller andra regeringen eller det ena eller det andrastatsrådet har handlat. Ursprunget till det hela är, som sagt, på intet sättoklart. Från svensk sida har man i det här fallet tagit en risk, och det ärsvårt att bedöma huruvida det 1975 kunde anses befogat att ta den risken. Ivarje fall har man räknat fel. Den amerikanska attityden har visat sig vara enannan än den som man möjligen hade hoppats på. Det är det sorn är upphovet tilldet hela. 94 (): Jag skall inte förlänga den här debatten såmycket mer. vill jag ändå påminna om att jag har gett svar påhans fråga om vilka åtaganden som gjordes i samband med licensgivningen. I trepunkter har jag angivit dessa åtaganden. Sedan till frågan om vad vi kritiserar. Det är helt enkeltdet att trepartiregeringen i olika skeden inte utgjorde ett enigt team - BertilFiskesjö kan väl efter debatten med Per inte göra gällande att det rördesig om ett enigt team. Denna oenighet speglades för det första när det gällderelativt långtgående åtaganden gentemot i samband med licensgivningen. Fördet andra visades under ett annat skede en påtaglig passivitet från regeringenssida då det gällde att undersöka om det hade begåtts några brott vidlicensgivningen. För det tredje bad man om ursäkt, trots att man alltså i ettandra skede hade hävdat att regeringen inte borde ha någonting med saken attgöra, utan att det var en angelägenhet för bolaget. Vi har alltså rätt att yttra oss omdenna regeringsutövning, och det är det som gör, om den följer vårt förslag.Jag vill gärna återge vad har sagt i ett annatgranskningssammanhang. Han sade bl. a.: Vår primära uppgift är att påriksdagens vägnar se till att statsråden håller sig inom de råmärken somgällande regler och god praxis uppställer, och jag är för min del övertygad omatt granskningen har en betydande allmänmoralisk preventiv effekt. - För hoppas jag också att granskningen den här gången får samma resultat efterden votering som skall ske. 95PER (): Jag har inga förhoppningar om att komma såmycket längre i denna debatt. Även om jag har den största respekt för ordförande, förefaller det vara så, att han innanvarje granskningsarbete inleds bestämmer sig för att granskningen skall ledatill att intet hår kröks på något centerpartistiskt statsråds huvud. Med dennautgångspunkt bedrivs arbetet under dessa hektiska vårmånader. Det är synd-,eftersom det gör att granskningsarbetet förlorar i betydelse i förhållande tillvad det annars skulle kunna innebära. Får jag bara, herr talman, innan jag slutar min del avdenna debatt påminna om att den fråga och det svar - fråganfrån mig själv och svaret från . Åsling - som jag tidigare hänvisadetill, nämligen att "hade man haft minsta aning om attlicensförpliktelserna inte uppfyllts är det klart att man skulle handlat påannat sätt", var korrekt citerat både i frågan och i svaret. Vad BertilFiskesjö citerar är ett helt annat ställe av utfrågningen. Jag förnekar inteatt . Åsling senare rättade till anletsdragen för att fullfölja denstrategi som han från början, när han gick in i utskottslokalen, hade bestämtsig för men som han tillfälligt föll ur vid besvarandet av den fråga som jagnyss hänvisade till. Det förhåller sig till slut så, att det somNils G. Åsling säger att han skulle ha gjort om han hade haft minsta misstankevar han ändå delaktig i av 1980. Då deltog ju faktisktregeringen - och jag utgår ifrån att det också var enligt . Åslingsinstruktion - i försök att lugna de amerikanska myndigheterna med att intet lågbakom de rykten som utgjorde grund för deras oro. Men industriministern hade dåinte tillräcklig kunskap om vad som faktiskt hade förevarit i Datasaab för attpå ett nöjaktigt sätt kunna avfärda ryktena. De misstankar vi hade då visadesig ju senare dess värre vara alltför sanna. Problemet är alltså att . Åsling vägrade skaffa sigden sakkunskap som grund för sitt agerande som varje industriminister i dennasituation rätteligen borde ha. har, herr talman, upprepade gånger frågatvad vi moderater skulle ha velat göra i stället. Jag har svarat honom likamånga gånger som han har frågat, men jag skall gärna svara ytterligare en gång.Vårt svar är enkelt, nämligen: ta reda på vad som faktiskt hade förevarit,utnyttja möjligheterna att som ägare eller delägare av Datasaab skaffa sig envälgrundad uppfattning om huruvida det låg någonting bakom ryktena eller inte.Enligt vår mening, , är det inte tillräckligt med ett enkeltsamtal med den som var den starkast misstänkte för licensbrottet i fråga. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 96BERTIL FISKESJÖ (c): Jag är rädd för att det kommer ytterligarepåhopp på mig, men jag tar ändå risken att säga att det här blir mittslutinlägg i denna debatt. Per och även har talat om deåtaganden som regeringen har gjort. Åtagandena gjorde företaget. Så är det, ochdet vet ni -ni har sett dokumenten. Men ni försöker vrida det som om regeringenhade åtagit sig någon skyldighet att kontrollera att företaget följdelicensbestäm- Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. melserna.Det hade man alltså inte gjort, och det vet ni, men ändåstår ni och gör dettapåstående här i kammaren. När det gäller effekterna av olika tänkbara beslut här ikammaren så är de, även att döma av vad Per säger, dunkla. Jag har intefått veta vilken ledning regeringen skall ha av ett beslut som följermoderaternas reservation. Vi har ju här i kammaren varit överens om attgranskningen skall vara framtidsinriktad - underströk det,jag tog upp det, och andra har berört det. Fattar vi ett beslut i medanledning av en granskning av vad regeringen och statsråd har gjort, så skalldet ju ge en fingervisnig om att så här skall ni göra istället. Mendet har vi inte fått. Jag har ställt frågan , och jag ger upp. Sedan kommer Per med en helt ny anklagelse mot mig.Jag skulle när det gäller granskningsärendena ha en förhandsinställning tillfrågorna som sådana. Det har jag minsann inte. Jag vill hävda att jag minstlika flitigt som någon annan har grävt i handlingarna och läst in dem. Det ärklart att mitt ställningstagande liksom, hoppas jag, andras - det borde i varjefall gälla för andra - grundar sig på en saklig värdering av vad som harframkommit. Jag tycker inte att man skall göra anmärkningar motstatsråd eller regeringar - oavsett om de är socialdemokratiska ellerborgerliga - om de inte har gjort någonting som det finns anledning att anmärkapå. Man skall väl inte göra anmärkningar bara därför att det är fråga om en förmassmedia intressant fråga som kan ge poäng. Jag förstår att det är frestande,men jag vill inte följa den linjen. Det är alltså helt och hållet sakligaöverväganden som dirigerat mitt ställningstagande i utskottet. 97 TREDJE VICE TALMANNEN: Sedan de under avsnittetDatasaab-Tercasaffären anmälda talarna nu haft ordet övergår kammaren till attdebattera . 98HILDING (): är unikt i svenskbiståndshistoria. Det gäller storlek, tidslängd, handläggning och annat.Exportkreditnämndens generaldirektör, , slog fast detta under sinasamtal med utskottet. Till det unika hör att betalningen av samtliga ickelokala kostnader förutsattes ske med begagnande av importstödsmedel, vilket hanbetecknade som en säregen finansieringsuppläggning från svensk sida. 299i utskottets betänkande! För att vinna tid skall jag citera endast ett paruttalanden som denne expert gjorde inför utskottet. "I den långa raden av garantiärenden somexportkreditnämnden har haft att handlägga under ärnaturligtvis Kotmaleaffären en av de egendomligaste. Den är unik så till vidaatt det har stått klart för nämnden, att den risk vi har tagit har primärtvarit en risk på svenskt bistånd och inte på ett köparland." Han konstaterar att man vid första beslutstillfället utgick ifrån att importstödetskulle förslå till betalning av hela den icke lokala delen framtill byggslut. Han fortsätter: "Vid det andra tillfället hade Skåningarnaangett att importstödet skulle behöva utnyttjas också för en kredit upp efter byggslut." Redan den säregna karaktären borde ha gjort att regeringenlagt fram förslag för på ett tidigt stadium. Men regeringen angelägen att undvika . Ett enhälligt konstitufionsutskottkritiserar dess sätt att handlägga ärendet. Visserligen har majoriteten valt enmodest form för sin kritik. Men efter att ha redogjort för ärendets gångskriver den: "Enligt utskottet kunde det ha funnits skäl för regeringenatt tidigare informera om de pågående överläggningarna." Men kritiken finns där. Den får sin konsekvens iutskottets slutsats, som alla inom utskottet är överens om. Den är att det är"av största betydelse att på ett tidigt stadium får ta ställningfill biståndsengagemang av sådan storleksordning som det är fråga om iförevarande fall och som kan komma att medföra långsiktiga och stora ekonomiskabindningar för svensk del". Därför slutar utskottet med att"understryka vikten av att regeringen på ett så fidigt stadium som möjligtunderställer frågor av denna art". Detta uttalande måste ändå betraktas som framåtriktat. Detär svårt att i det läsa in ett frikännande av regeringens handläggning. Tvärtom- det är en kritik. Vi socialdemokrater inom utskottet har vidgat dennakritik. Detta är för mig ett skolexempel på hur ärenden inte skall handläggas.De som närmast är ansvariga är och , först sombiståndsminister resp. statssekreterare och sedan som statsminister resp.utrikesminister. Dokumenten visar att de var medvetna om projektets storlek.Tydligen ville de slippa behandling i . Läs det telegram Hans Blixsände till den lankesiske bevattningsministern! Det finns återgivet på s. 27 iutskottets betänkande. Regeringen kan ha bråttom och vilja skynda på ettärende. Man kan ha respekt för denna brådska. Men brådskan försvarar inte skjuter åt sidan. som granskare inom konstitutionsutskottethar jag aldrig mött liknande strävanden att undvika riksdagsbehandling av ettärende i vilket måste besluta. Lyckligtvis är det inte var dag en svensk utrikesministertelegraferar fill en minister i ett annat land: "Om SIDA engageras iprojektet måste det svenska deltagandet med tanke på projektets storlekgodkännas av . Att få ett sådant godkännande kan bli en tidsödande procedursom kan orsaka ansenliga förseningar." Det betyder i klartext: ! Låt mig mot denna bakgrund slå fast: Den särproposition omKotmale som regeringen lade fram borde ha lämnats senast på våren1979. Vår krifik gäller också att regeringen har överträttriksdagens beslut beträffande långsiktiga biståndsutfästelser. har man förutsatt att projektets utländska kostnader skullebetalas med svenskt bistånd. I styrelsen för nämnden ingår representanter förutrikesdepartementet och . De har att uppehållakontakterna mellan Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. regeringen och nämnden. Låt mig än en gång få citera AxelWallén: "Jag vill alltså poängtera att EKN vid allabeslutstillfällen i sin prövning har utgått från den av sökanden angivnaförutsättningen, nämligen att betalning av samtliga icke-lokala kostnaderskulle ske med svenska biståndsmedel. I denna för exportkreditnämnden heltunika affärsuppläggning har det därför varit av största betydelse att EKN, vid detillfällen då beslut har fattats, från de ledamöter som representeratbiståndsmyndigheterna har fått sådana uppgifter om dessa myndigheters avsikter,att EKN har kunnat utgå både från att fortsatt och oförminskat importstödskulle utgå, under den vid varje fillfälle löpande treårsperioden för vilkenmyndigheterna kunnat bestämma biståndsflödet, och från att myndigheterna vidvarje fillfälle med hänsyn till rådande förhållanden hade riktmärket att detäven efter den perioden skulle komma att utgå bistånd i en sådan omfattning attdet täckte samtliga icke-lokala kostnader. Det innebär inte att nämnden harfått intrycket att myndigheterna bundit upp sig för mer än den löpandeperioden. Det kan de formellt inte göra, och det har vi varit helt införståddamed. Men vi har alla varit angelägna om att få klart för oss attmyndigheterna har haft den uppfattningen, att i den mån som de framgent skullekomma att kunna utöva inflytande över detta ärende, så skulle bistånd komma attutgå i sådan omfattning att det täckte samtliga icke-lokala kostnader." Regeringen kan göra långtidsutfästelser om bistånd tillprogramländer. Men det kan endast ske på bemyndigande. Det finns enram för sådana utfästelser, nämligen att de får uppgå till högst denav beviljade landramen för resp. land. Det är inom denna ram somregeringen kan ingå avtal om olika insatser i mottagarlandet. De reellaåtaganden regeringen har iklätt sig i förhållande till Kotmaleprojektetöversfiger vida de belopp det här gäller. Utfästelsebemyndigandet mot Sri Länkahar legat mellan 240 och 345 milj. kr. Desssluträkning för det svenska stödet kommer att ligga mellan 1 300 och 1 400milj. Regeringen har kunnat undvika att formellt precisera sina åtagandengenom att använda sig av en rullande finansiering genom importstödstekniken. Det är ingen tvekan om att regeringen har överträtt debemyndiganden som den har fått från . Den har inte heller iakttagitden försiktighet som i sin egenskap av biståndsministerrekommenderade i proposifion till 1977/när det gäller längreavtal. Samma försiktighet har också anbefallts av utrikesutskottet, ochriksdagen har ställt sig bakom dess uppfattning. Vid 1979/konstaterade utrikesutskottet attvarken SIDA eller regeringen i enlighet med reglerna för exportstödetsanvändning har gjort någon bedömning av förenlighet medprinciperna för det svenska biståndet. Fortsatta åtaganden kunde enligt utskottetmedföra långsiktiga och stora finansiella bindningar från svensk sida. I sitt betänkande vid 1980/konstateradeutskottet att det inte godkänt ett långsiktigt svenskt finansieringsengagemangi Kotmale utan endast tillstyrkt den årliga landramen. Den nuvarande regeringen underkänner i sin avgivnaproposition det finansieringsarrangemang som föreligger. Det är intressant attläsa vad skriver: "Med hänsyn till projektets storlek ochinträffade kostnadsökningar är det nuvarande finansieringsarrangemangetotillfredsställande." Det var något sent påkommet. Utan att gå in på fler detaljer kan mankonstatera att regeringen överträtt beslut beträffande långsiktigabiståndsutfästelser. Därför yrkar jag bifall till reservationen. 99 (vpk): är ett typiskt exempel påden kommer-siahsering av det svenska biståndet som vpk upprepade gånger harpåtalat. Målsättningen för det svenska biståndet, som den en gång fastslogs ochsom alla, även den nuvarande regeringen och framför allt bekännersig till, kan man inte se mycket av i detta projekt. Här gäller det ett svenskt storföretags. Skånska Cement,vinstintressen, och då har alla vackra ideal fått stryka på foten. Ingenting avde fastslagna utvecklingsmålen, ekonomisk och social utjämning, ekonomiskt ochpolitiskt oberoende samt en demokratisk samhällsutveckling, kan sägas uppfyllasav de svenska biståndsinsatserna i Kotmale. Vad de ger är grova vinster tillSkånska Cement, ökande klassklyftor i Sri Länka och de vanliga möjligheternatill hänsynslös exploatering av naturtillgångar och arbetskraft för storamultinationella bolag. För vad är Mahaweliprogrammet, där det svenskaKotmaleprojektet ingår som en del? Jo, det är ett kraftverks- ochbevattningsprojekt, som enligt och kommer att vara avstor betydelse för utvecklingen i Sri Länka.