prot · G50933 · 1981-12-31 00:00:00 — De åtgärder som jag nu har redovisat, liksom de resultat som kankomma att nås fill följd av sådana initiativ som tas på regional och lokalnivå, bör enligt min bedömning leda till att ny sysselsättning kan skapas. 21 (): Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min fråga. Läget inom de krisdrabbade kommunerna i är nusådant att kraftfulla regionalpolitiska insatser snabbt måste sättas in.Bitterheten och oron bland befolkningen, och då inte minst bland ungdomen, ärstor. En snabb resumé av den rådande situationen ger följande dystra bild. kommun; har fram fill september månad122 arbetstillfällen fallit bort. Genom det senaste beslutet inom om en avveckling av kolstålsverksamheten faller ytterligare 330arbetsfillfällen bort i . ; genom Spännarhyttans nedläggning försvann275 arbetstillfällen. Därfill berördes ett hundratal anställda i entreprenad-och serviceföretag. kommun; genom metallurgins nedläggning föll240 jobb bort i . Bruk i kommun, som hittillsvarit förskonat från personalneddragningar, har anmält en viss övertalighetpå personal - det gäller 30 personer. I Bruk, också inom Surahammarskommun, aviseras en personalminskning på över 40 personer. kommun; inom fanns ibörjan av 1980 400 kollektivanställda och 85 tjänstemän. ,alltså om drygt , kommer företaget att ha 99 kollektivanställda och 35tjänstemän - en total minskning med inte mindre än 351 personer. InomHallstahammars största företag, , sker följande personalminskningar:bultdivisionen minskar med 195 personer och Kanthaldivi-sionen med 60 personer.Vidare övervägs en minskning inom gjutgodsdivi-sionen med 85 personer. Till denna uppräkning skall också läggas alla bieffektersom dessa personalnedskärningar åstadkommer inom framför allt serviceverksamhetav skilda slag. Att den vackra Kolbäcksdalen, mot den bakgrund som jag här hargett, numera i folkmun kallas är säkerligen förståe-hgt. Det är inte första gången jag mot bakgrund aven dyster verklighet ställer frågan till industriministern om vad regeringenhar för Om sysselsättningen på vissa bruksorter i Om sysselsättningen på vissa bruksorter i planer föratt medverka till att återskapa balans inom sysselsättningen och återgebefolkningen i berörda orter en tro . Senast vi pratades vid gällde det enbart kommunoch svårigheterna där. hävdade vid det tillfället att han hadeförsäkringar om att ASEA genom att bl. a. knoppa av, som han sade, en delverksamhet som man hade i överhettade områden skulle föra över nya verksamhetertill . Industriministern vet säkert hur man har lyckats meddetta. Drygt 80 av utlovade 300 arbetstillfällen har kommit till stånd. När ochhur kommer de övriga? Inom parentes sagt har väl industriministern nu upptäckthur rätt vi hade i våra varningar angående Spännarhyttan. kan vi betrakta verkligheten. upplever viskrotbrist, och vi upplever också höjda skrotpriser. Min fråga till är: När kommer regeringen attpresentera en sysselsättningsplan för bruksorterna? Jag får först säga - innan vi går vidare idebatten - att jag är beredd att ta upp skrotfrågan i ett senare sammanhang.Jag har gett skrotförbrukarna beskedet, att om man från deras sida inte ansersig kunna klara skrotförsörjningen i ett längre perspektiv, är regeringensjälvfallet beredd att vidta åtgärder. Beträffande en sysselsättningsplan för Bergslagen, somK.-G. efterlyser, vill jag säga att det inte är genomsysselsältningsplaner som man löser de här problemen, utan det skall ske genomett samspel mellan lokala och regionala myndigheter och genom företagensmedverkan. För att ta exemplet , som vi hardiskuterat, noterar jag att de kommunala industrihus som vi beviljade medeltill nu är under uppförande. Jag noterar att ASEA har flyttat vissverksamhet dit, vilket i varje fall har haft positiv inverkan på arbetslöshetenbland kvinnorna, vilken har gått ned väsentligt . Jag noterar också att det finns ett brett lokaltengagemang i -någonting som jag skulle vilja kalla Norbergsmodellen,där man verkligen engagerar sig i företagen och på orten för att inventera vadsom finns att mobilisera av alternativa produktidéer ochsysselsättningstillfällen. Det är den vägen man får gå fram iNorberg, som i andra Bergslagsorter, för att försöka klara de problem somotvivelaktigt finns i den här regionen. 23KARL-GUSTAF MATHSSON (s): Att den nuvarande regeringen inte tar sinavallöften på allvar vet alla och envar . Men jag anser verkligen - och dettycker jag att man kan kräva - att regeringen skall ta riksdagsbeslut påallvar. Det finns, industriministern, riksdagsbeslut på en klar beställningtill regeringen att ta fram en sysselsättningsplan för bruksorterna. Återigen:År beredd att medverka till att en sådan plan kommer fram? nämner i sitt svar dettemporära regionalpolitiska stöd som kan utgå till kommunerna för byggandeav industrilokaler. Det är bra, men för att detta stöd skall bli verkningsfulltfordras att det inte bara blir temporärt utan får utgå . Industriministern hänvisar också i sitt svar tillutvecklingsfonden och dess insatser. Det är riktigt att fonden gör vad den kanmed nuvarande resurser. Men resurserna är inte tillräckliga. Ärindustriministern beredd att ge utvecklingsfonden större administrativt bidrag,som den verkligen behöver, för att medverka till att klara ut dess myckel svåraproblem? Om beslutat bolag för utveckling av transportsystem Det är självklart att beslut skallverkställas. Det är det vi håller på med, genom de insatser försysselsättningen som vi gör. Den regionalpolitiska proposition som kommer föreden är i hög grad en plan för att främja sysselsättningsutvecklingen iorter med besvärlig sysselsättningssiluation. talar om det beordrat. Har beordrat fillkomsten av företag och nyaarbetsplatser? Inte ens oppositionen, som försöker lyfta sig själv ihåret gång efter annan, lyckas beordra fram sysselsättning. Del gäller attskapa detta utifrån de förutsättningar som finns lokalt och regionalt. Och detär de ansträngningarna vi alltfort, inom ramen för de resurser som vi har tillvårt förfogande, är beredda att stödja. Frågan om utfästelse om femårigt stöd till kommunalaindustrilokaler är en fråga som får komma upp i samband med denregionalpolitiska propositionen. Jag har den respekten för riksdagensarbetsformer att jag återkommer i den frågan. 25 (); Om jag sagt "beordrat" skulle jag hagjort mig skyldig till en felsägning, men jag talade faktiskt om en beställningtill regeringen i och med det beslut som har fattats. Jag noterar att nu är beredd att tackla dessaproblem i den aviserade regionalpolitiska propositionen, och jag avvaktar denmed intresse. Överläggningenvar härmed avslutad. 10 §Svar på fråga 1981/82:103 om beslutat bolag för utveckling av transportsystem har frågat mig vilkaåtgärder jag tänker vidta för att det av beslutade utvecklingsbolagetför transportsystem- Om beslutat bolag för utveckling av transportsystem frågorskall komma i gång med sin verksamhet. efter beslut i frågan i juni 1981uppdrog regeringen till kammarkollegiet att inrätta de tre aktuellautvecklingsbolagen. I enlighet med regeringens bemyndigande har jag för en tidsedan utsett styrelse för bolagen. Styrelsen höll sittförsta sammanträde. Jag har alltså redan vidtagit de åtgärder som ankommer påmig i detta sammanhang. 27 (): Jag ber att få tacka industriministern för svaret. beslöt vi att ge kollektivtrafikenbättre förutsättningar och möta de krav som medborgarna ställer. Jag syftar påbeslutet om de regionala myndigheternas huvudmannaskap för kollektivtrafiken.Beslutet har mötts med mycket stor entusiasm ute i regionerna, och det är i dagpå väg att förverkligas på de flesta håll. Det har inte gått utan besvär. SJhar varit, jag höll på att säga sedvanligt, vrångt. I det besvärligaförhandlingsarbetet mellan SJ och huvudmännen har regeringen varit ovanligtpassiv. Men de regionala trafikhuvudmännen har strävat på, och i många fall harde gjort det med gott resultat. Det har emellertid visat sig i fall efter fall att denindustriella beredskapen har varit mycket bristfällig när det gällt att mötakraven på nya fordon och nya trafiksystem. Den svårigheten kunde förutses. a. därför som vi från socialdemokratiskt håll med beslutet omregionalt huvudmannaskap för kollektivtrafiken begärde att utvecklingsbolagskulle inrättas. Det ingick i vår planering för förnyelsen av kollektivtrafikenfrån första början. I vann vi tyvärr inte gehör för tanken förrän1979, i samband med det trafikpolitiska beslutet, då anslöt sigtill förslaget. Jag ber att få göra industriministern uppmärksam på attbeslutet faktiskt fattades 1979 och inte 1981 som det står i svaret. Trots detoch trots att en centerpartist styrt industridepartementet har riksdagsbeslutetefter ännu inte gett några praktiska resultat. Varför hardet tagit så ? När jag som trafikpolitiker har kontakt medtrafikhuvudmännen runt om i landet får jag ständigt frågan: Varför sker detingenting? En hänvisning till industridepartementet brukar i varje fall iblandutlösa en viss munterhet. Man berättar för mig att man vid beställning efterbeställning tvingas gå utomlands, där inte sällan ett samarbete mellan samhälleoch privat industri skapat förutsättningar för utveckling ochproduktionskapacitet. Men hos oss, mitt i en expansiv period förkollektivtrafiken, är samhället passivt. frågar jag som trafikhuvudmännen,: Varför går det så långsamt? Varför sker det ingenting? Är detrimligt att vi skall tvingas utomlands med beställningar på ett område där vihar hög kompetens och där vi skulle kunna vara exportörer i stället förimportörer? Jag vet från samtal med industrier som ASEA, , KalmarVerkstad osv. att det finns beredskap för ett utvecklingssamarbete. Men precissom sina motsvarigheter i andra länder, t. ex. i och i ,behöver de ett fast utvecklingssamarbete medsamhället om de skall ha en chans att konkurrera på lika villkor med utländskaproducenter på hemmamarknaden och få en bas för en expansiv exportverksamhet.Nu säger att utvecklingsbolagen har kommit i gång- efter två ochett halvt år. Skall det behöva ta lika innan de fattar några beslut avpraktisk betydelse? På vilket sätt deltar industridepartementet för att drivapå den här verksamheten? Det är faktiskt rätt tidsangivelse i mittsvar. Jag vill säga till att näringsutskottel mycket riktigttog initiativet 1979. Sedan har vi uppdragit åt styrelsen för tekniskutveckling att närmare gå igenom arbetsuppgifterna för de tre utvecklingsbolagdet är fråga om, eftersom de i hög grad berör den verksamhet som också STUgenomför. Det fanns alltså anledning för mig att i den industri politiskapropositionen anmäla detta för verkställighet, och har bekräftattillkomsten av de tre aktuella utvecklingsbolagen som alltså nu har startat. Dentid som har gått från det att det ursprungliga beslutet fattades 1979 och tillvåren 1981 har använts för en kartläggning av hur arbetsfördelningen mellan STUoch utvecklingsbolagen skulle genomföras. Jag vill betona att i förhållande till sin storlekär mycket större exportör också av utrustning för kollektivtrafik än andrajämförbara länder. Där har alltså en onödigt pessimistiskuppfattning. Jag vill också betona att regeringen på olika sätt har stött andraprojekt inom kollektivtrafiken, bl. - via industrifonden - bussprojekt iVolvos regi. Här har alltså en betydande aktivitet förekommit under de senareåren. och del har inte varit någonting som har stoppat upp i avvaktan påtillkomsten av de tre utvecklingsbolagen. Jag skall självfallet se till att deverkligen tar itu med sina uppgifter. Om beslutat bolag för utveckling av transportsystem 29 (): Nej, herr industriminister, riksdagsbeslutetfattades och alla uppfattar det som hände sedan som förhalning. Ni varegentligen inte intresserade av att gå in i ett rejält arbete för att utveckladen här formen av industriellt samarbete. Det är riktigt att traditionellt har haft enutmärkt ställning pä exportmarknaden på det här området. Men just under senareår har den sviktat därför att del samarbete industrierna förväntar sig inte harkommit till stånd. Ett konkret exempel är det vi är på väg alt få bevittna nerei , där man skall beställa spårvagnar. Passiviteten från samhälletssida håller i det fallet på att medverka till att ordern nu går svensk industriförbi. Jag satt med ledandechefer inom ASEA, och de kunde berätta om hur just detta uteblivnautvecklingssamarbete med samhället hotar dem när del gäller att få i gång denexportverksamhet de har väntat sig. Det är regeringens förhalningspolitik pådet här området som på ett allvarligt sätt har skadat svensk industrisutvecklingsmöjligheter. Det är en expansiv industri med ett utomordentligt Nr 33 högt kunnande, men andra länder harkunnat komma före just därför att Måndapenden regeringarna i dessa länder harvisat en mycket mer framträdande aktivitet ° " ' S"g '* industrielltutvecklingsarbete på transportområdet. Om beslutat bolag för utveckling av transportsystem Jag måste säga att mig med att uppträda här i kammaren så dåligt informerad som hanförefaller att vara. Den upphandling som det kommunala trafikbolaget i Göteborgskall göra följer vi med stort intresse. Här är det inte skillnaden iutvecklingsgrad som är det avgörande, utan det är ren anbudstävlan där deekonomiska förhållandena fäller avgörandet. Att föra in det i den bild vidiskuterar är att grovt missförstå vad det är fråga om. Sedan vill jag påpeka att vid utvecklingen av det mestlovande kollektivtrafiksystem som vi har bevittnat, nämligen Volvosbussprojekt, har staten aktivt stött insatserna. Vi har via STU och den 1979inrättade industrifonden på skilda områden medverkat i det här avseendet. Menom menar att vi på något sätt skulle manipulera medupphandlingsförordningen och den vägen främja teknisk forskning och utvecklingtar han grundligt miste. Det får i så fall bli uppgift att ändra påden upphandlingsförordning vi har. 31BERTIL (); Naturligtvis behövs det inga manipulationer.Herr Åsling kan ju besöka sina kolleger i t. ex. och ochfä se med vilken stor framgång de bedriver den här typen av samarbete. Det ärklart att det vid en upphandling av den typ vi nu bevittnar i blir ettvanligt anbudsförfarande när det skall bli affär av och en diskussion om pengaroch ekonomiska nivåer. Men ett tidigare planerat utvecklingssamarbete, som hadeskapat förutsättningar för svensk industri på det här området att lägga upp sinproduktplanering på ett annat sätt, hade också gett svensk industri möjligheteratt konkurrera på betydligt mer Hkvärdiga villkor med de utländskaindustrierna. Det jag är rädd för är att den förhalning som vi har bevittnatunder de som har gått sedan det ursprungligariksdagsbeslutet nu skall fortsätta. Det betyder att trafikhuvudman eftertrafikhuvudman ute i de olika regionerna tvingas att göra sina beställningarhos utländska producenter i stället för i . Jag nödgas konstatera att fullständigt utan förankring i verkligheten. Alla de projekt som haranmälts från svensk industri såsom intressanta utvecklingsprojekt, framför allttill industrifonden men när det gäller systemutveckling av större omfattningäven till STU, har också blivit föremål för åtgärder. Det utvecklingsbolag som vi nu talar om har inte på någotsätt avgörande betydelse för den tekniska standarden i industrin. Sedan får dekontakter som har inom svensk industri säga vad de vill. De projekt som vi verkligen har haft uppe till diskussion har också blivitföremål för åtgärder. Här är det framför allt fråga om svensk industriskonkurrenskraft. Det är det avgörande. Den tekniska standarden är oförändratgod. De utvecklingsprojekt som har livskraft har kommit fill utförande. Det ärhelt och hållet en fråga om hur man kan hävda sig i de anbudstävlingar somförekommer Ln. 33 (); Att svensk industri inte hör av sig kan möjligenbero på att man ständigt bara möts av passivitet. Man har inte sett någon somhelst aktivitet från samhällets sida på denna punkt. Att det finns lämpligaprojekt behöver man inte diskutera länge med svensk industri för att fåveta. Det förvånar mig att industridepartementet inte har denkontakten med svensk industri på detta område att departementet är medvetet omden ganska stora mängd av intressanta utvecklingsprojekt som industrin har igång men som man uppfattar att det svenska samhället i form av staten och dessindustridepartement inte förefaller intresserat av att utveckla. 1 våra fortlöpande kontakter med industrin,, är utvecklingsfrågorna ständigt uppe till diskussion. Denomständigheten att vi har tredubblat insatserna för teknisk forskning ochutveckling under de borgerliga regeringarnas tid har industrin inte kunnatundgå att fästa stort avseende vid. rådde den passivitet som BertilZachrisson talar om. Sedan har det skett en enorm upprustning av just dentekniska forskningen och utvecklingen. Industrifonden och utvecklingsfonden ärverksamma instrument i detta avseende. Jag skall vara generös . Om Berfil Zachrissonpresenterar en lista över de projekt som han säger inte har fått gehör frånregeringen, är jag beredd att ta omedelbar kontakt med de industrier som kännersig förfördelade. Presentera den listan, , så får jag se hurden ser ut. Om beslutat bolag för utveckling av transportsystem 35BERTIL (): Det är pinsamt att den listan inte finns iindustridepartementet och att den i så fall skall behöva presenteras viariksdagen. Men jag rekommenderar kontakter med ASEA och andra av de företag somarbetar på detta område. De har en hel rad projekt att diskutera. Det väsentliga att konstatera här är att det uppenbarligeninte finns någon framförhållning i industridepartementet för att möta denmycket betydande expansion som förväntas på kollektivtrafikområdet närdet gäller bussar, trafiksystem, nya transportsystem inom SJ:s område osv. Medden erfarenhet som vi har på detta område borde vi ha legat allra bäst frammeinom vår del av norra . Men passiviteten från och andrassida har på ett häpnadsväckande sätt medfört ett handikapp för svensk 8 protokoll 1981/82:31-33 Om verksamheten vid i industri,som borde ha haft bättre förutsättningar än andra att expandera påexportområdet. Detta är knappast en meningsfull debatt,eftersom upprepar sina beskyllningar utan att ha något beläggför vad han säger. Får jag avslutningsvis betona att vi har mycket brakontakter beträffande utvecklingsprojekten, dels direkt, dels viaindustrifonden och STU. Om vi här i kammaren skall föra en meningsfull debattskall man inte komma med grundlösa beskyllningar, vilket gör.Eftersom han åberopar sina goda kontakter med svensk industri, bör han kommaupp till bevis och presentera en lista över de projekt som inte har bemöttsaktivt från vår sida. Annars är detta, , med förlov sagt baralöst prat utan något som helst värde. 37 (); Det finns självfallet en rad sådana exempel.Det mest avgörande beviset för detta är att transportföretagen tvingas gåutomlands. Där har utvecklingsarbetet - det gäller både den finska industrinoch den västtyska industrin - genom det samarbete som samhället bedrivit skapatförutsättningar för dessa industrier att konkurrera med den svenska industrinpå villkor som den svenska industrin inte klarar av. Det gäller spårbundentrafik, bussar, färdtjänstanpassning av kollektivtrafiksystemet osv. Deprojekten kan ta del av på både och ASEA samt på andraställen. Den ständiga uppgiften från industrin är att den inte fårnågra besked om samhällsplaneringen på detta område från de svenskamyndigheterna och från den i form av industridepartementet.Det finns gott om bevis. Försök inte med den tekniken. Gå hem och gör någontingi stället på detta område. Överläggningen var härmed avslutad. II § Svar på interpellation 1981/82:66samt frågorna 1981/82:68 och 70 om verksamheten vid i har frågat mig, dels ombeskedet om ytterligare nedskärning av sysselsättningen vid innebäratt de tidigare ambitionerna om att utveckla verksamheten har övergivits, delsom vilka initiativ fill åtgärder jag kommer a« ta för aft förbäura företagetssituation och förhindra att den kraftiga personalnedskärningen behövergenomföras, har frågat mig om vilka åtgärder regeringen är beredd att vidta föratt rädda sysselsättningen vid och för att i övrigt förbättraarbetsmarknadsläget i , har frågat mig om vilka åtgärder regeringenär beredd att vidta för att säkra utveckling och sysselsättning vid iMotala, Jagbesvarar interpellationen och frågorna i ett sammanhang, övertogs av staten efter beslut av år1979 (prop, 1978/79:192, NU 1978/79:52, rskr 1978/79:445). Företagetsfortbestånd var då hotat på grund av stora förluster. Som skäl för övertagandetangavs att företagets överlevnadsmöjligheter kunde bedömas som goda, förutsattatt verksamheten rekonstruerades. Genom ett statligt kapitaltillskott om 175milj. samt en ackordsuppgörelse gavs en finansiell bas för att påbörja enrekonstruktion. Behov av ytterligare kapitaltillskott förutsågs dock. Enligt vad jag erfarit har hittillsvaranderekonstruktionsarbete inom företaget bl. a. inneburit en fortsatt satsning påTV och angränsande produkter inom produktområdet konsumentelektronik. Trotseffektivise-ringsåtgärder har lönsamhet i denna verksamhet emellertid inteuppnåtts. Detta produktområde dominerar Luxors verksamhet. I syfte att minska företagets beroende av främstTV-apparater har en breddning av verksamheten skett till områdena smådatoreroch industrielektronik. Dessa områden svarar för av Luxorsomsättning och är lönsamma. Utvecklingen inom dessa produktområden bedöms sompositiv. Antalet anställda inom Luxors svenska verksamhet har sedanår 1979 minskat från ca 2 400 till ca 1 700 personer. Av minskningen avser ca400 verksamheten i . Företagets resultatutveckling har trots vidtagna åtgärdervarit fortsatt negativ. Driftsförlusten för innevarande verksamhetsår beräknasbli ca 70 milj. kr. Förlusterna för de två föregående åren har uppgått till ca80 milj. kr. Fortsatta strukturåtgärder har aviserats avföretaget i syfte att nå lönsamhet i verksamheten. F. n. pågårMBL-förhandlingar om bl. a. en minskning av antalet anställda i meddrygt 600 personer samt begränsningar i produktionen av TV-apparater. Regeringen har föreslagit att ytterligare175 milj. kr. skall ställas till Luxors förfogande som kapitaltillskott föromstrukturering av verksamheten (prop. 1981/82:25). Ytterligare tillskott kaninte påräknas. Tillskottet bör ge företaget sådana finansiella resurseratt företagets omstrukturering kan fullföljas. Befintligautvecklingsmöjligheter bör härvid kunna tas till vara. Samarbete mellan Luxoroch andra företag inom elektronikområdet kan enligt min mening vara viktigainslag i strävandena att åstadkomma detta. Företaget måste enligt min åsiktinom rimlig tid uppnå en sådan lönsamhet att fortsatta statligakapitaltillskott kan undvikas. En fortsatt avtrappning av nuvarande verksamhettorde annars bli nödvändig, F, n, pågår som nämnts MBL-förhandlingar om bl, a,sysselsättningsminskningar inom , Jag vill erinra om alt jag inte harnågra formella möjligheter att ingripa i pågående förhandlingar. Det är ävenoklart vad Om verksamheten vid i Om verksamheten vid i förhandlingarnakan komma att leda till. En närmare diskussion om vilka lösningar som kanfinnas på eventuellt uppkomna arbetsmarknadsproblem kan nu därför inte föras.Jag vill dock i sammanhanget nämna följande. Ett betydande antal orter i landet har allvarligt drabbatsav problem till följd av sysselsättningsminskningar inom industrin under desenaste åren. Regering och riksdag har sökt möta dessa problem på olika sätt,bl, a, i form av ökade arbetsmarknadspolitiska insatser och ökade resurser tillbl, a. de regionala utvecklingsfonderna och länsstyrelserna, I ett antal fallhar det även varit fråga om ett direkt statligt engagemang i berörda förelag. Enligtmin mening måste tyngdpunkten i det konkreta arbetet med alt lösa de lokalasysselsättningsproblemen bygga på initiativ i länen från företag, kommun ochlänsorgan. När det gäller kommun pekar den senasteutvecklingen vid mot att en skärpning av kommunens sysselsättningsproblemkan komma att uppstå.