prot · G50970 · 1981-12-31 00:00:00 — Om det vore så väl att de skulleleda fram till socialism och planhushållning, kunde man ju känna sig nöjd. Menlöntagarfonderna handlar enbart om att man skall använda en del av arbetarnaslönepengar för att köpa aktier. I vissa fall skall man också ta en del avföretagens vinster för dessa aktieköp. Det står i fondannonserna att "manskall köpa aktier i svenska företag på samma villkor som andra köpare", alltsåtillföra aktiemarknaden mera pengar och därmed garantera det kapitalistiskasystemets fortsatta existens. Måste inte kampen mot högerkrafterna också innebära endjupgående kamp mot det kapitalistiska klassamhället? Makten över produktionenoch ekonomin innehas av storfinansen, vilket ger den makt att bestämmaöver samhällsutvecklingen. Storfinansens makt och ägande, den kapitalistiskamarknadsekonomin, måste därför angripas och ersättas med en demokratisktplanerad ekonomi och produktion för social nytta. Utslagsgivande i en strategi för socialismen är brytandetav storfinansens makt genom erövring av dess avgörande kontrollpositioner istorbanker, sfiftelser, investmentbolag och storindustrier. En del i en strategi för socialismen är inrättande av s.k. samhällsfonder som vpk föreslår och som skall ge kapital till ett nödvändigtsamhälleligt industrialiseringsprogram. Produktionsbeskattning, skatt påbolagens vinster, skärpt skatt på arv och stora förmögenheter osv. är dehuvudsakliga finansieringskällorna för denna samhällsfond. En nationell fondoch regionala fonder i varje län skall inrättas. Samhällsfonderna skall användas för att rädda jobben ihotade branscher och regioner, för offensiva industrisatsningar och för stödtill kooperativa och löntagarägda företag. Det gäller bl. a. vidareförädling avvåra råvaror och en alternativ produktionsinriktning för industrigrenar som t.ex. varv och textil. Det är viktigt att fackföreningarna tar kamp för kontrollöver investeringarna. De lokala fackföreningarna måste med det centralafackets stöd utarbeta egna investeringsplaner över vad som skall produceras ochhur produktionen skall ske. Vpk har, som tidigare nämnts i debatten , utarbetatett program för 100 000 nya industrijobb . Här kommer alltsåvpk:s förslag till samhällsfonder in som ett viktigt led i att utveckla dettaprogram. vårtprogram för 100 000 nya industrijobb angivit ett antal områden, vilka Hgger näratill hands för en svensk nyindustrialisering. Jag vill nämna några. En grundlig förnyelse av landets nu osammanhängande, dyra och delvishårt nedslitna transportsystem. Utbyggnad och upprustning av järnvägsväsendetsamt det kommunala och regionala systemet för kollektiv persontrafik.Utbyggnad av den inrikes sjöfarten som alternativ för tunga transporter. Dettakan sysselsätta ca 10 000 fler personer inom fordonsindustrin, varv, elektronikoch anläggningsindustrin. Ökad satsning på och spridning av nya energisystem. Det bör kunna ge 2 000-3 000 nyaarbeten. Ökning av bostadsbyggandet på bristorterna ger ett begränsat antal nyaarbeten. Till detta kommer dock effekten av ett program för sanering avstadsmiljöer och undermåliga bostadsområden samt en utveckling av nya lösningarinom anläggnings- och byggnadstekniken. Då byggnadsämnesindustrin ävenmedverkar i den allmänna expansionen inom programmets ram, bör detta kunna geca 15 000 nya arbeten. Återvinnande av en aHsidig försörjning med industrimaskiner, jordbruksmaskineroch apparater. Detta ger minskat importberoende, lägre kostnader, mindreeffekter av kartellisering samt en bättre anpassning till produktionensspeciella behov i . Detta är den viktigaste delen inom det program somvi har föreslagit. Det skulle kunna ge ca 20 000 nya arbeten. Viss, begränsad dämpning av nuvarande tekoimport i förening med bättreanpassning till praktiska användningsområden bör ge underlag för ca 3 000-4 000 nyaarbeten inom beklädnadssektorn. Dettaär en del av vårt förslag när det gäller 100 000 nya industrijobb under1980-talet. Inomsamtliga befintHga och nya samhäHsägda industrier måste från början byggas uppdemokratiska förvaltningssystem. De arbetandes allsidiga kunnande måste tas ianspråk. Det teknologiska tänkandet måste ta en delvis helt ny riktning, inomvilken landet måste sträva efter att bli en föregångare. Detär på denna väg som en verklig rehabilitering av svensk industri kan uppnås,varvid de arbetande människorna blir direkt delaktiga. Kammaren beslöt attförhandHngarna skulle fortsättas . 8Riksdagens protokoU 1981/82:70-71 5 § Meddelande om interpellation Meddelades att följande interpellation framställts 1981/82:142 av () till industriministern omåtgärder mot vissa problem med multinationella företag, m. m.: har vi i Sverigehaft flera uppmärksammade fall där utländska företag inte respekterat de reglersom bör gälla vid umgänget mellan parterna på arbetsmarknaden. företräder ofta en enorm koncentration av makt.Utvecklingen inom den utlandsägda företagssektorn är på ett annat sätt ännäringslivet i övrigt beroende av beslut och förhållanden som står utanför enallmän demokratisk och företagsdemokratisk kontroll. Ett omfattande främmandeinflytande över svenskt näringsliv kan innebära risker för landet från såvälekonomisk som politisk och facklig synpunkt. Även om den utländska andelen avsvensk industri f. n. inte är lika stor som i många andra länder, kansituationen snabbt förändras om några av de största svenska företagen övergicki utländsk ägo. Det är önskvärt att samhället genom etableringskontrollhar möjlighet att bestämma den utlandsägda företagssektorns storlek ochinriktning. Dessutom bör samhället genom verksamhetskontroll söka säkerställaatt det svenska regelsystemet tillämpas effektivt även på utlandsägda företag.Det behövs således särskilda regler för att man skall uppnå reell likabehandlingav utlandsägda och svenska företag. Även de svenska företagens utlandsinvesteringar måsteuppmärksammas. Sedan mitten på 1970-talef har tiotusentals industrijobbförsvunnit i medan sysselsättningen har ökat ungefär lika mycket isvenskägda företag utomlands. Enbart var svenska investeringarutomlands ca . Även om vissa utlandsinvesteringar kan varatill nytta för vår sysselsättning, har kontrollen av svenska företagsutlandsinvesteringar varit otillräcklig. har valutastyrelsenmed regeringens goda minne ytterligare försämrat denna kontroll. Den socialdemokratiska regeringen såg som en viktiguppgift att få de internationella investeringarna och de multinationellabolagens verksamhet under demokratisk kontroll. Detta förutsätter bådeinternationellt samarbete och åtgärder på det nationella planet. I det internationella samarbetet tog mångainitiativ. Vi försökte i driva på förhandlingarna om en uppförandekod förmultinationella företag. Vi hade en central roll i förberedelserna för enmotsvarande FN-kod. När den socialdemokratiska regeringen utformade sinindustripolitik var behovet av kontroll över multinationella företag med som enständigt aktuell fråga.Den beaktades också i konsumentpolitiken, regionalpolitiken och i strävandenatill en demokratisering av arbetslivet. Vidaregenomfördes en rad åtgärder som speciellt tog sikte på demultinationella bolagen. Socialdemokraterna skärpte kontrollen över utländskaköp av svenska företag. En hårdare granskning av svenska företagsutlandsinvesteringar påbörjades. Vi fick bättre insyn i de mulfina-tioneHaföretagen genom nya regler om koncernredovisning. Enutredning fick i uppdrag att arbeta med frågan om heltäckandeetableringskontroll för utländska bolag. Även frågan om verksamhetskontrollingick i uppdraget. Också i andra utredningssammanhang uppmärksammades problemenmed de multinationella företagen. Sedande borgerliga partierna fått möjlighet att regera efter valet försämradesutvecklingen på detta område gradvis. Så har blivit fallet trots att ett parnya utredningar tillsatts och trots att industriminister avgav följandestolta deklaration i ; "Samma aktivitet som den som kännetecknadeden gamla regeringen när det gäHer kontroll av multinationella företag kanockså den nya regeringen uppvisa, och den nya regeringens internationella arbetepräglas av minst lika hög ambitionsnivå som den gamla regeringen någonsinpresterade." Närdet gäller valutaregleringen har kontrollen över svenska företagsutlandsinvesteringar försvagats i stäUet för att stärkas. Frågan om kontroll avutländska köp av svenska företag har förhalats på ett närmast skandalöst sätt.År 1978 försäkrade industriminister att den Eckerbergska utredningensförslag skulle behandlas med största möjliga skyndsamhet av regeringen. Men årefter år har gått, och trots upprepade bedyranden att det skall komma enproposition vet regeringen numera inte ens om den skall presentera riksdagennågot förslag över huvud taget. Jag ber därför att tillindustriministern få ställa följande frågor: Kanindustriministern lämna en samlad redogörelse för regeringens syn på de problem som multinationella företag och internationeHa investeringar kan medföra? Vilkaåtgärder vill regeringen föreslå för att komma till rätta med dessa problem? 6§ Meddelande om fråga Meddeladesatt följande fråga framställts 1981/82:242 av () till försvarsministern om säkerhetsintressen vid delningen av kontinentalsockelni : Anser försvarsministern att Sverigessäkerhetsintressen påverkas negativt eller positivt, om delningen avkontinentalsockeln i sker på ett Nr 70 sådant sätt att gränsen dras närmare än den sovjetbaltiska