prot · G509114 · 1981-12-31 00:00:00 — naturligtvis så att många kommuner inte klarar av detta.Det gäller speciellt de kommuner som har de stora arbetslöshetsproblemen. Därför behövs de statliga insatserna nu mer än någonsin.Därför behöver vi också få skjuts på utvecklingen när det gällerungdomsplatserna. tycks det dock - tack och lov, kanman säga - ha lossnat också på den punkten. För vår del menar vi attungdomsplatserna bör kunna byggas ut, så att alternativet yrkesintroduktioninte längre behövs. Men, herr talman, de största problemen framöver påungdomssidan har vi kanske inte bland de ungdomar som är utan blanddem som är . Ungdomspuckeln förskjuts uppåt. För de äldre ungdomarnafinns det ju ingen egen arbetsmarknad. De bästa insatser som vi kan göra fördessa ungdomar handlar om att få fart på igen, att få ekonomin påfötter och att få industrin på fötter. I avvaktan på sådana åtgärder behövs detbetydande arbetsmarknadspolitiska insatser. Men det kräver då inte bara att man ger nyautredningsuppdrag, utan framför allt att man ger arbetsmarknadsstyrelsenhandlingsmöjligheter, dvs. att man ger de ekonomiska resurser och deplaneringsramar som behövs. Vårt socialdemokratiska förslag innebär att viskulle kunna sätta in arbetsmarknadspolitiska åtgärder för närmare 40 000 flermänniskor än vad regeringens planering nu går ut på. Det skulle kunna vara enförsta kraftfull insats att samlas omkring för att visa att vi i det här landetinte tolerar arbetslöshet därför att vi vet att den drar enorma kostnader för samhället-och kanske framför allt därför att vi vet att den hårdare än förmodligen någotannat drabbar enskilda individer. Jag yrkar bifall till de socialdemokratiskareservationerna vid arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 21. Under detta anförande hade ledningen av kammarens förhandlingar för enstund övertagits av andre vice talmannen. 33ELVER (): Arbetet har ett värde som är mer än lönen ochde producerade varorna. Hela vår sysselsättningspolitik har ibrett samförstånd byggt på tanken att arbetet har ett egenvärde. Det är och börvara en social rättighet att få del av och fördela detta värde. Vi som har ettarbete måste vara beredda att avstå något för att hjälpa dem som inte har ettarbete. Att så många ungdomar går arbetslösa är särskilt allvarligt. Attinte känna sig efterfrågad är bland det värsta man kan råka ut för. Därförmåste kampen mot arbetslöshet föras vidare på bred front. Vem är arbetslös? Ofta är hon ung, för det gäller flerflickor än pojkar. Som regel har de som är arbetslösa kort utbildning, saknaryrkeserfarenhet och har svårt att få fotfäste på arbetsmarknaden. Iförlängningen skymtar sociala problem, som växer i takt med den tid somarbetslösheten pågår. Den problematiken, herr talman, har stått i fokus dåarbetsmarknadsutskottet har dragit sina slutsatser. Ibetänkande nr 21, som är föremål för debatt här i kammaren. redovisarvi från utskottet det mycket besvärliga läget på arbetsmarknaden här i vårtland. Vi uttrycker vår oro för situationen. Arbetslösheten är lika högsom den var . Vi får alltså gå tillbaka till de socialdemokratiskaregeringsåren för att hitta en nivå på arbetslösheten som kan vara jämförbarmed dagens. Inte minst uttrycker vi vår oro för utvecklingen för allade ungdomar som står utan både arbete och utbildning . Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att hållaarbetslösheten nere. Det gäller inte minst de ungdomar som varit arbetslösa.Utöver de mer traditionella arbetsmarknadspolitiska insatserna somberedskapsarbete och arbetsmarknadsutbildning har olika initiativ tagits,alltifrån olika stimulansåtgärder med avseende på den enskilde och de olikaföretagen till införandet av den s. k. yrkesintroduktionen. Den senare harvisat sig vara mycket lyckosam. Vi redovisar i betänkandet positiva reaktionersom alla berörda parter gett uttryck för. Det är uppenbart attyrkesintroduktionen kommit för att stanna, åtminstone . Vihar tidigare i vår i ett särskilt yttrande till utbildningsutskottet gett vårtfulla stöd till denna verksamhet, som vi bestämt avvisar den attackfrån socialdemokraterna som innebär att just yrkesintroduktionen skulleförsvinna. a. i sitt anförande att manmåste ha mer av insatser. Det kan självfallet uppfattas som ett legitimt kravfrån oppositionen. Men i detta sammanhang finns det då anledning att påminnaom att det är mycket betänkligt att rasera ett framgångsrikt instrument som härhar kunnat användas. Regeringen har tillsammans med arbetsmarknadens parterockså tagit initiativet till inrättandet av s. k. ungdomsplatser, där statengår in med kraftiga bidrag. Avsikten är att verksamheten skall utgöra ettkomplement till yrkesintroduktionen. När det gäller de ungdomar i åldern 16-17år som var arbetslösa räknar utskottet med att de skall kunna nåsbl. a. genom utbildningssystemet, yrkesintroduktionen och ungdomsplatserna. Ett större prbblem är ungdomarna intill . I storutsträckning rör det sig om ungdomar med genomgången gymnasieutbildning. Ävenom stora insatser redan nu görs för att stödja dessa ungdomar medarbetsmarknadspolitiska medel som beredskapsarbete ocharbetsmarknadsutbildning, så anser utskottet att insatserna måste intensifierasoch kompletteras. Vi slår därför fast att sådana åtgärder måste vidtas attalla arbetslösa ungdomar upp till erbjuds arbete eller utbildning istället för arbetslöshetsersättning eller annat ekonomiskt stöd från detallmänna. Vi framhåller att en bred arsenal med åtgärder måste sättas in.Utöver beredskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning vill utskottet inuvarande svåra sysselsättningsläge inte utesluta möjligheterna attungdomsplatser även erbjuds äldre arbetslösa ungdomar. Vi räknar också med attkommunerna bör kunna ta ett betydande ansvar för de arbetslösa ungdomarna iden egna kommunen, och staten bör därför vara beredd att erbjuda kommunernalångtgående bidrag för ett sådant åtagande. Vi menaratt arbetsmarknadsutsikterna för återstoden av innevarande år är mer pessimistiska än när budgetpropositionenskrevs. Det finns mot denna bakgrund starka skäl att komplettera de insatsersom görs för att hålla arbetslösheten nere bland de unga. Jag har självuttryckt det så, att vi genom vårt uttalande banar väg för regeringen att vidtaalla tänkbara åtgärder som kan komma att erfordras för att leva upp till denmålsättning som utskottet gett uttryck för. Vi tror att en satsning av det härslaget också är samhällsekonomiskt motiverad. Ingen av oss här i kammaren leveri okunnighet om vilka konsekvenserna kan bli på lång sikt, om våra ungdomarunder tvingas stå utan både arbete och utbildning. Regeringen kankänna fullt stöd för att utan dröjsmål vidta de mått och steg som kan erfordrasi det här läget. Överläggningar bör alltså tas upp med kommunförbunden, medparterna på arbetsmarknaden och även med berörda myndigheter. Det sägs ibland i den allmänna debatten attpolitikers trovärdighet är i avtagande. Vad hade det inte betytt förpolitikernas trovärdighet, om alla hade ställt upp bakom målsättningen attbereda alla ungdomar upp till antingen utbildning eller arbete? Jagtycker det är närmast beklämmande att socialdemokraterna i utskottet avpartipolitiska prestigeskäl, eller andra skäl, inte har ansett sig kunna ställasig bakom utskottets uttalande i den här frågan. Socialdemokraterna hänger sigi stället åt att klandra den ekonomiska politik som förs och i övrigt hänvisatill de traditionella arbetsmarknadspolitiska insatserna. Utöver förslaget att plussa på ett antal miljoner ochförordandet av en större personalstab till AMS, så står socialdemokraternatomhänta -som vi vet att det krävs även andra typer av insatser, nyagrepp, som komplement till dessa mer traditionella arbetsmarknadspolitiskainsatser, om arbetslösheten bland våra ungdomar skall kunna elimineras.Socialdemokraterna har inte ens velat uttrycka målsättningen att arbetslöshetenskall undanröjas bland våra ungdomar. Detta är att beklaga. Jag känner faktisktinte igen socialdemokraterna. Har de blivit fångar i sitt eget nejsägande? På annat sätt går det inte att förklara. Jag tycker dettaär så mycket mer beklagligt med tanke på alla de ungdomar som står utanförarbetsmarknaden. De behöver allas vårt stöd i det här läget! En särskilt utsatt grupp på arbetsmarknaden är dearbetshandikappade. Trots de mycket omfattande åtgärder som vidtas, är antaletarbetssökande med handikapp betydande. Utskottet framhåller därför.att arbetetmed att placera arbetshandikappade på den reguljära arbetsmarknaden måste görasmer effektivt. Vi föreslår att en särskild parlamentarisk utredning tillsättsför att närmare utreda de handikappades möjligheter på arbetsmarknaden i stort. har man, på regeringens uppdrag,genomfört en kartläggning och begränsad översyn av verksamheten inomstiftelseorganisationen. En rapport avlämnades , ochremissbehandlingen har avslutats. Regeringen får nu bedöma vilkaytterligare åtgärder som bör vidtas med anledning av utredningsarbetet. Regeringenhar för avsikt att särskilt se över lönebidragen. a. syfta till en förenkling av detsvåröverskådliga regelsystemet och en differentiering av bidragens storlek medhänsyn till handikappets art och svårighet. Det är naturligt att det utredningsarbete påhandikappområdet som sålunda pågår och planeras kommer att utgöra ett viktigtunderlag för den mera övergripande parlamentariska utredning som utskottetförordar. En viktig fråga för den parlamentariska utredningen är attstudera vilka åtgärder som kan vidtas för att underlätta utslussningen avarbetstagare från Samhällsföretag. Jag vill i det här sammanhanget betona attutredningens huvudsakliga uppgift skall vara att på ett positivt sätt finna nyamöjligheter för de arbetshandikappade att få ett jobb. I vissa motioner riktas kritik mot Samhällsföretagsverksamhet. a. kommer man in på konkurrensfrågor. Utskottet har avstyrkt demotionerna. Frågor som rör prissättning, konkurrensförhållanden m. m. börenligt vår mening bäst kunna tas upp i det särskilda kontroll- och samrådsorgansom finns, I dessa motioner finns emellertid även inslag som det kan varanaturligt för den parlamentariska utredningen att beröra. Vi far i betänkandet även upp frågor som hänger samman medbehovet av ekonomiska bidrag till Samhällsföretag. fattade i höstasbeslut om en sänkning av bidragsprocenten till för första halvåret 1982.Socialdemokraterna ställde upp på det beslutet. Vi angav i det sammanhangetatt förutsättningen måste vara att företaget inte tvingas göra avkall på detövergripande målet för verksamheten, dvs. att bereda de arbetshandikappadeavlönat arbete. Vi utgick även från att företaget inforrnerar regeringen om detuppsatta sparmålet inte skulle kunna nås. Socialdemokraterna föreslår nu att ytterligare 20 milj.kr. anvisas som driftsbidrag till företaget under innevarande budgetår.Utskottsmajoriteten menar att det f. n. inte finns skäl att frångå beslutetfrån . Vi utgår dock från att företaget fortlöpande håller regeringenunderrättad om utvecklingen. Jag kan inte finna att skillnaden mellanmajoriteten och socialdemokraterna är särskilt stor, om man betänker attanslaget till företaget är . Det kan f. ö. noteras attmoderata samlingspartiet under utskottsbehandlingen frångått ett tidigare kravpå en ytterligare nedskärning av anslaget till Samhällsföretag. Utskottet godtar även regeringens förslag om en oförändradbidragsprocent på för nästa budgetår. betänkande 21 är,som kammarens ledamöter kan se, ett digert aktstycke. Utöverbudgetpropositionens arbetsmarknadspolitiska avsnitt har över 50 motionerbehandlats. Det är självfallet inte möjligt, om ens just nu önskvärt ikammaren, att i detalj redovisa de olika förslag till beslut som utskottet harkommit fram till. Betänkandets egen text talar för sig själv, och jag harstannat för att ge en del synpunkter, som kan betecknas som nog såövergripande. Ett relativt stort antal reservationer är fogat till betänkandet,och de kommer senare att kommenteras här av andra talare. Låt migendast nämna betänkandets hemställan i mom. 45, som tar upp avvecklingenav förläggningsboendet inom AMS egenregiverksamhet, där utskottet har funnitanledning att erinra om fjolårets beslut. Vi gör det i förhoppningen att denparlamentariska utredningen skall ha ett tillräckligt underlag för sinaställningstaganden beträffande verksamhetens framtid. Avslutningsvis vill jag göra kammaren uppmärksam på attutskottsbetänkandet också det här året bygger på en betydande värdegemenskapnär det gäller ambitionen att bekämpa arbetslösheten. På den punkten är dengoda viljan påfallande. För egen del anser jag det väsentligt att göra dennadeklaration, när nii betänkandet är framme för beslut, för vidare gång genomdepartement och ämbetsverk och ut i praktisk omsättning på lokal nivå. , herr talman! Arbetsmarknadspolitiken är ettprov på den solidaritet vi känner med varandra. En god - säg gärna liberal-arbetsmarknadspolitik innebär att vi aldrig kan använda arbetslöshet som ettvapen i den ekonomiska kampen, men den innebär också att vi aldrig får släppagreppet om strävan efter en sund ekonomisk utveckling. Arbetsmarknadspolitikenkan aldrig bli annat än ett - mycket viktigt och nödvändigt -komplement, därett starkt näringsliv utgör grunden, där arbetstillfällen och resurser förreformer skapas. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan idess helhet med undantag för mom. 8, 20 och 68 där jag yrkar bifall tillreservationerna 5, 8 och 25. 34ANNA-GRETA LEUON (s) replik: Låt mig inledningsvis beklaga att IngemarEliasson inte heller anser att debatten om arbetsmarknadspolitiken ärtillräckligt intressant och viktigför att han skall prioritera den framförandra åtaganden. Jag gör det speciellt därför att jag tycker att det hade varitintressant att ställa en del frågor till honom mot bakgrund av det som ElverJonsson just har sagt. uttrycker själv en mycket stor oro för vadsom skall hända på arbetsmarknaden . Han uttrycker en oro för att denredan nu höga arbetslösheten och skall bli ännu högre. Detfinns tyvärr grund för en sådan oro. säger att man medde skrivningar som gjorts i utskottsbetänkandet banar väg för att regeringenskall kunna vidta kraftfullare åtgärder. Jag skulle ha velat fråga vad han villgöra på den vägen. Det är nämligen inte första gången som de borgerhga iriksdagen har banat väg för arbetsmarknadsministern. Också vi har ställt uppför detta . De borgerliga gjorde det t. ex. , när man talade ombehovet av att höja bidragen för utbildning för permitteringshotad personal föratt möjliggöra att den utbildningen fick en ökad omfattning. Jag vill påminnaom att det , trots det svåra arbetsmarknadsläget, är ungefär 3 000människor som får sådan utbildning. 1978/79 var det ungefär 100 000 människor.Vi var eniga i utskottet om att bidragets storlek /tim, är en av deavgörande orsakerna till att nivån på utbildningen är så låg. Då banade somsagt borgarna i utskottet väg för arbetsmarknadsministern. Den vägen struntadehan blankt i,när han sedan fattade sitt budgetbeslut. Frågan är om han struntar lika blankti de varningar som reste när det gäller utvecklingenframöver. Låtmig också säga några ord om ungdomsfrågorna. beklagar att visocialdemokrater inte har ställt upp bakom det uttalande som de borgerligaledamöterna har gjort. Han skulle ha velat uppnå politisk enighet om målet attge alla ungdomar möjlighet till utbildning eller arbete och om attregeringen skall få i uppdrag att utarbeta ett program för att uppnå detta mål.Men ni har inom de borgerliga partierna haft egen majoritet och möjligheter attinfria löftet om en garanti som ni gav ungdomarna redan 1979.1 valrörelsen detåret stod inte minst folkpartister i talarstolarna och sade: Rösta på oss, niungdomar! Vi garanterar er utbildning, praktik eller arbete. Ni har haft hur stor majoritet ni själva önskat i den här kammaren ochhur mycket stöd som helst från oss socialdemokrater för att sätta in kraftfullaåtgärder för ungdomarna, men vi har en ungdomsarbetslöshet på ,en rekordhög ungdomsarbetslöshet. Vi ställer inte upp på meningslösauttalanden, utan på praktisk politik, . 35 ()replik: Det är väl möjligt för mig att upplysningsvis ge det svaret, att detrent allmänt ändå måste konstateras att regeringen har satsat mer än någontidigare ministär på att arbetslösheten skall hållas nere. Ser vi det över densexårsperiod då vi har haft icke-socialistiskt styre i , har densatsningen varit två å större än som lågomedelbart före. Ett beredningsarbete pågår inom departementet, där manplanerar för en rad aktiviteter för att klara sysselsättningen kommande höstoch vinter. Det är precis som sade i sitt första inlägg, attäven om vi måste få fart på den industriella utvecklingen och skapa fler nyajobb, så måste en aktiv arbetsmarknadspolitik fullföljas. På denpunkten är vi alltså helt ense. Regeringen har också aviserat att man bl. a.arbetar på ett särskilt byggpaket, som skulle kunna stärka den verksamheten,att man tänker stärka beredskapssidan och arbetsmarknadsutbildningen och tänker förlänga systemet med yrkesintroduktion och ungdomsplatser. Sammantagetkan man säga att det har varit en mycket aktiv reformperiod. Det har tagits nyagrepp, och det har som sagt satsats så mycket på justarbetsmarknadspolitiken. Det gäller medelstilldelningen, men också t. ex.personaltillgången inom arbetsmarknadsverket. Också där kan vi göra enjämförelse och konstatera att man har fått ettpåslag för det totala antalet tjänster som saknar motstycke i någon annanverksamhet. Detsamma kan sägas om lagstiftningens område, där det också harförekommit aktivitet. Jagskulle vilja fråga , som menar att det är meningslöst attfälla uttalanden och sätta upp mål, varför man på socialdemokratiskt håll inte villställa upp för målet arbete för alla också när det gäller de ungdomar somenligt har det allra besvärligast just , nämligen 18-, 19-och 20-åringarna. Där behöver insatserna stärkas mycket kraftigt. Det är vadutskottet ansett, och det är också vad man från regeringshåll har aviserat att manär beredd att göra. Därför går faktiskt frågan tillbaka: Varför vill man intepå socialdemokratiskt håll ställa upp för detta mål? Medlen kan vi självfalletfortsätta att diskutera. 36ANNA-GRETA () replik: Vi satsar mer än någon tidigare regering påarbetsmarknadspolitiska åtgärder, säger . Vi har upplevt en aktivreformperiod. Men, , det är ju ändå så att arbetslösheten nu ivinter är högre än den varit tidigare . Om vijämför det antal personer som fått arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbeteeller andra arbetsmarknadspolitiska insatser jämfört med , dåläget på arbetsmarknaden allmänt sett var bättre än , kan vi konstateraatt var det 44 000 personer färre i sådana här åtgärder än1979.1 februari hade det blivit någon förbättring, men det var ändå 36 000personer färre i arbetsmarknadsåtgärder än 1979. Om man ser på den planering för nästa budgetår, som vi nudiskuterar, så ligger regeringen ungefär 40 000 personer lägre än den planeringsom AMS vill ha och som vi socialdemokrater föreslår. Det är alltså så attambitionerna när det gäller att nå människor är mycket lägre nu hos regeringenän tidigare. Sysselsättningen i är inne i mycket stora problem.Ungdomsarbetslösheten är en av de stora svårigheterna. frågar varför vi socialdemokrater inte villställa upp på målet att ungdomarna skall ha rätt till arbete. Det är bara det,, att det känns så falskt och så fel när ni ställer upp den typenav mål, som ni röstar ned de konkreta förslag som vi lägger fram iriksdagen och som skulle kunna minska antalet arbetslösa ungdomar. Jag nämnde förut investeringsprogrammet, som visocialdemokrater har föreslagit. Vi är eniga om - det framgick av vad ElverJonsson nu senast sade - att det är nödvändigt för att klara sysselsättningenpå sikt att vi får upp investeringarna i den svenska industrin. Vi harföreslagit ett konkret sådant program, inriktat just på de punkter där det kange industrin ökad konkurrenskraft, ett program kostande statskassan 2 miljarderkronor men som skulle ge investeringar på sammanlagt . Detskulle ge 35 000 å 40 000 människor arbete. Det säger ni nej till. Ni säger nejtill våra förslag om förstärkningar av arbetsmarknadspolitiken, som minakamrater senare återkommer till. får faktiskt ursäkta: I detläget tycker vi inte att det är intressant att göra några uttalanden. 37 () replik: ger erkännandet att lägetär bättre i jämförelse med januari därför att regeringens insatser har gettresultat. Sedansäger hon att socialdemokraterna inte är beredda att instämma i någon Nr 114målsättning därför att man inte har fått riktigt alla de pengar som man har den tänkt sig. Men som gammal minister vet ju vice ordföranden iutskottet i anril 1982 mycket väl att det går till så att man har ett konjunkturneutralt anslag och att det sedan fårförstärkas - för det finns Arbetsmarknads-finansfullmakten, och man kanockså återkomma till beträffande politiken mera insatser. Det hävdas från socialdemokratiskt håll att vår satsningpå ungdomsgarantin inte är någonting nytt. Men jag tycker att man då skallkonstatera vad som är huvudpoängen och huvudproblemet. Det är mycket svårt förde ungdomar som inte har fått fäste på arbetsmarknaden att komma i gång. Och iden gruppen har vi många 18-20-åringar. Vad utskottet har gjort är att dra framlinjen med den framgångsrika satsningen på 16-17-åringar till åldersgruppernanärmast över. Visst kan man säga att traditionella insatser ärtillämpliga. Men jag tror att det här gäller att ta ett djupare, för att intesäga känsligare, grepp på denna svåra problematik. Detta är angeläget därföratt vi menar att alla ungdomar måste ha meningsfull sysselsättning. Då kommer frågan igen: Var står socialdemokratin? Utifråncitaten från Wigforss kan man fråga sig: Vart tog kreativiteten ochengagemanget vägen, och var finns nytänkandet? Utskottsmajoriteten och indirektregeringen har visat vägen, och det är synd att man på socialdemokratiskt hållstår passivt vid sidan. Helt kort replikledes om yrkesintroduktionen; Den blev ochär en stor framgång. Ungefär 11 000 ungdomar är i yrkesintroduktion, om vi serpå siffrorna för . Det är en framgång, och det är överförväntan, säger man ute i kommunerna - också i de socialdemokratiska. Mentyvärr säger socialdemokraterna i : Yrkesintroduktionen skall skrotas. Det budskap som vi får från socialdemokratiskt håll tillde ungdomar som har särskilt svårt att få fäste på arbetsmarknaden är justdetta: Tala om nedrustning och tala om att ställa upp för låga mål. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligare replik. 38BENGT WITTBOM (m): Arbetslöshet i stor omfattning är ett giftför människor och samhälle. Den skapar bitterhet och misstro inför framtiden.Den skapar bristande självförtroende och en hopplöshet för de människor somberörs av den. Sår uppkommer genom sociala problem, narkotikamissbruk ochkriminalitet. Detta är någonting som enligt moderat uppfattning kan undvikasendast genom en marknadsinriktad ekonomisk politik. Den ekonomiska politiken äroch måste för framtiden vara vårt främsta vapen i kampen mot arbetslösheten.Ambitionen för 1980-talet kan inte begränsas Målet för 1980-talets moderata politik är full produktivsysselsättning. På detta sätt kan man kortfattat beskriva grunden förmoderata samlingspartiets syn på arbetsmarknadspolitiken. Dess inriktning måstevara ett stöd för en förstärkt marknadsekonomi. Tillgången till arbete förmedborgarna är beroende av aktiviteten inom ekonomin. Nyckeln till enförbättrad arbetsmarknad ligger därför i den ekonomiska politiken. Vi måste fåfart på svenskt näringsliv, skapa förutsättningar för företagen att investeraoch expandera. Alltför höga kostnader, i form av löneskatter, proms och andraavgifter, försämrar företagens konkurrenskraft. En alltför långt drivenlöneutjämning och en produktivitetshämmande arbetsmarknadslagstiftning minskarutrymmet för kostnadsanpassning och flexibilitet. Därmed, herr talman,reduceras också utrymmet för tillväxt och nya produktiva arbetstillfällen. Situationen på arbetsmarknaden ser utan tvivel besvärandeut.