prot · G50951 · 1981-12-31 00:00:00 — Jaghar en känsla av att det arbetet inte aktualiserats i den omfattning som kanskevore nödvändig för att minska ner den hembränning som trots allt tyvärrförekommer. Frågeställaren och jag är eniga om detallvarliga i den alkoholpolitiska situationen, även om vi kan se vissaljusningar. Vi är också eniga om det allvarliga med den ökade hembränningen.Jag vill på den första frågan, när det gäller polisens aktivitet, svara med atthänvisa till den proposition där jag föreslog höjda straff för hembränning,vilket är ett led i kampen. Hembränningen är ändå - det måste understrykasvarje gång när vi diskuterar frågan - olaglig. kan man av den allmännadebatten få föreställningen att hembränningen inte skulle vara olaglig. Men atthembränningen är olaglig måste upprepas gång efter annan. Det sades också i proposifionen att straffskärpningarborde leda fill att polis- och åklagarmyndigheterna ger högre prioritet fördessa ärenden. uppger att man har skärpt uppmärksamhetenpå den här typen av brottslighet. Det har också tagit sig uttryck i att polisenhar avslöjat allt fler s. k. illegala spritfabriker. Antalet ärenden om olovligtillverkning av sprit som har kommit till polisens kännedom har också ökat från140 fill 252 . dennauppgång delvis kan förklaras med en fakfiskt ökad hembränning, men jag tror attdet är minst lika viktigt att understryka att den avspeglar en sådan ökadaktivitet från poHsens sida på det här området som hade efterlysts ipropositionen. Denna aktivitetshöjning är också mycket angelägen. Jagvill sedan när det gäller diskussionen om antalet försålda jästmängder säga attdet i detta sammanhang förs en ganska märklig argumentation. Av jämförelsermellan försäljningen av jäst och mjöl ansåg man sig vid 1970-talets börjankunna dra slutsatsen att hembränningen hade ökat, men , när vi har fått denverkliga nedgången i försäljningen av alkohol, är förhållandet mellanförsäljningen av jäst och mjöl faktiskt exakt det samma. Den s. k.jäststatisfiken ger inget fog för att säga att hembränningen har ökat. Anf.19 (); Jag ber att få tacka socialministern för det kompletterande svaret påmin fråga. Jag har samma uppfattning som socialministern om jämförelserna närdet gäller försäljningen av jäst och mjöl. Slutsatserna av dessa håller inte idet långa loppet, och det har också chefen för understrukit ien av våra dagstidningar. Hembränningenär olaglig, sade socialministern. Visst är den det, men det är just detförhållandet som inte allfid kommer fram i diskussionerna i dessa sammanhang.Som jag tidigare nämnde ler folk litet i mjugg när man för hembränningen på tal- människor tar den inte riktigt på allvar. Det var väl också det som varanledningen till att jag väckte min fråga. Jag tycker att den i sitt sammanhangär viktig. Den är en del av alkoholpolitiken, kanske av mindre vikt än vissaandra frågor på alkohol- och narkotikaområdet, men den är betydelsefull i sig,och jag tror att vi måste intensifiera arbetet mot hembränningen. Detkan bli prishöjningar på sprit och alkohol, och då kan det uppstå viss risk föratt hembränningen ökar. Därför måste vi aktualisera problemen medhembränningen. Vi skall dessutom göra detta inte bara därför att det finns riskför att hembränningen ökar. Jag menar att vi också måste minska omfattningen avden hembränning som trots allt förekommer ute i samhället. Jag vill understryka att detförhållandet att jag har lagt fram förslag om straffskärpningar när det gällerhembränningen är ett uttryck för att vi ser allvarligt på detta problem. Mankan dess värre inte lagsfifta om atfityder fill olika typer av företeelser isamhället, men vi har i alla fall på detta sätt velat motverka en attityd somfill viss del har fått breda ut sig och som, det håller jag med om, är mycketallvariig, nämligen att det här är något som man skulle kunna se genomfingrarna med. Så är icke fallet, och den inställningen kommer vi med allamedel att försöka upprätthålla. Överläggningenvar härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1981/82:170 om förmedling av adoptivbarn har frågat mig om jag anser fiden mogen att införaobligatorisk förmedling för alla blivande föräldrar till adopfivbarn. Underår 1980 genomfördes ca 1 700 internationella adopfioner i . Det ärsjälvfallet viktigt att adoptionerna sker på ett korrekt sätt. adoptionsfrågor () har isamband med en uppvaktning överlämnat en skrivelse där man föreslår enytterligare reglering av den internafionella adopfionsverk-samheten. Förslagenförutsätter ändringar i lagen om internationell adop-tionshjälp och eventuelltockså i andra författningar. Bakgrunden till förslagen är de avslöjanden omhandel med barn i samband med adopfion som gjorts i skilda delar av världenunder . Inomsocialdepartementet har påbörjats ett arbete med att utarbeta en promemoria däreffekterna av förslagen närmare preciseras. Arbetet kommer att ske i samråd medjustitiedepartementet. I detta sammanhang kommer andra alternativa lösningaroch deras konsekvenser också att prövas. Jag vill framhålla att enligt minmening bör ett förslag till eventuella förändringar i adopfionslagsfiftningeninte läggas fram till utan föregående remissbehandling. 22 (): Jag ber attfå tacka socialministern för svaret. Sverigehar ju fått det stora förtroendet att ta emot ett stort antal adoptivbarn. Detrör sig om ca 20 000 barn . Främst kommer de frånutvecklingsländerna. Dessa barn har berett annars barnlösa människor storglädje. De har också funnit sig väl till rätta i det svenska samhället. Detvisar flera kartläggningar. Mendet är inget tvivel om att många av utvecklingsländerna ändå upplever det såatt vi svenskar tar av deras framtid, när vi för adoptivbarn till Sverige.Tyvärr är det så att det är flera presumtiva föräldrar som söker barn än barnsom söker föräldrar, alltså är fillgänghga för adoption. Det är det storaproblemet. Ioch med att flera människor började söka adoptivbarn uppstod ett antal"förmedlare" eller "förmedlingcentra" vid sidan av deofficiella kanalerna. Innan den nya lagen om internationell adoptionshjälpantogs här i kammaren 1979 var faktiskt hälften av alla adoptioner privata. a. det som den nya lagen skulle komma till rätta med. Nuär vi i det läget att mellan 500 och 600 av det antal adoptioner somsocialministern nämnde sker på privat väg, alltså går på andra än deauktoriserade vägarna. Det är mycket allvarligt, eftersom man ute i världenupplever det som handel med barn. Jagtror att de svenska adoptionerna i flertalet fall går korrekt till. De övriganordiska länderna har emellerfid infört ett krav på förmedhng av alladoptionsverksamhet. Jag tror att också vi i vid det här laget måste ta Jag tycker att det skulle vara bra om socialministern preciserade sig påden punkten. I svaret sägs bara att det är ett arbete som har påbörjats. Jagtolkar socialministern så, att vi är överens om att samhället måste ta ettstörre ansvar och skaffa sig insyn i och kontroll av förmedlingsdelen församtliga adopfioner. Jagtror att detta är utomordentligt vikfigt, även om flertalet adoptioner gårkorrekt till. Det räcker om det är bara några som är involverade i samvetslösamänniskors hantering med barn - det får bara inte förekomma i . Jag delar uppfattning att vi på allt sätt måste medverkatill att förmedlingen går korrekt till. Det finns flera skäl till att göra det.Naturligtvis måste barnens bästa komma i första hand. Vi har också ett ansvarför de barn som redan är här. De diskussioner som förekommit i massmedia om attdet i några enstaka fall inte gått korrekt till är ett problem också för debarn som redan är adopterade här och har funnit sig väl till rätta. Jag villdärför medverka till att vi skall få ett så gott renommé som möjligt för helavår adoptionsverksamhet och att den skall ske med respekt för de lagar ochförordningar som finns i de länder varifrån barn kommer hit. Jagdelar även uppfattningen att de allra flesta adoptioner går korrekt fill. Detligger också i föräldrarnas intresse att göra adoptionen på ett riktigt sätt. Detär angeläget - det framgår inte av mitt svar, men det vill jag tillägga -att vii de nordiska länderna får en så likartad lagstiftning som möjligt på det härområdet, hksom på en lång rad andra områden. Utvecklingentill har - mot bakgrund av lag - varit den att vi har fått ennedgång i andelen privata adopfioner. Den är f. n. av antalet adoptioner ilandet, Vi kan nog förutse en fortsatt minskning av andelen, och detta är vinaturligtvis också angelägna att följa. Flera av de auktoriseradeorganisationerna för internafionella adopfioner uppger nu att väntefiderna föratt få ett barn för adoption är väsentligt kortare än de var tidigare. Jag troratt det förhållandet i hög grad skall bidra till att allt fler adoptionerkommer att gå genom de redan auktoriserade organisationerna och att vi på detsättet också kan få ett bättre sakernas fillstånd. Det är alla de här synpunkterna vi vill försöka tain som en helhet i en promemoria som skall utarbetas och som därefter fårdiskuteras. 24 (): Ja, låt oss hoppas att det är socialministern som har rätt och att vifår en nedgång i antalet privata adoptioner. Migbekymrar det att vi, så efter införandet av en ny lag som syftade tillatt så att säga i de auktoriserade vägarna för adoption inkludera alla deprivata vägarna, fortfarande har en tredjedel av adoptionerna utanför det somborde vara regel. Här har ju också engagerat sig något genomatt man har en expertgrupp som utarbetat förslag till en 2 protokoll 1981/82:51-52 Om åtgärder för att begränsa prisökningar på baslivsmedel deklaration,där det uttalas att staterna skall känna sitt ansvar på området och att detborde vara auktoriserade myndigheter som ansvarar för all förmedling, bådenationellt och internationellt. Det går inte att komma ifrån att vi i den rika väridenlätt skaffar oss ett dåligt rykte om vi inte ser till att vi har en ordentligreglering på det här området, Utveckhngsländerna är nu mycket mera vakna ochiakttar hur det går till - de ser med bekymmer på de aktiviteter som försiggår. Men jag är glad att socialministern liksom jag vill kommavidare för att reda ut de få fall som kan vara en skamfläck också för . Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1981/82:164 om åtgärder för att begränsaprisökningar på baslivsmedel har frågat mig om jag tänkervidta några åtgärder för att begränsa de prisökningar på baslivsmedel somnästan automatiskt följer i vidareförädlings- och detaljhandelsledet sedanjord-bruksförhandhngarna avslutats. Låt mig först konstatera att uppgången i den allmännaprisnivån påtagligt dämpats . har prisnivån enligtstatens pris- och kartellnämnds senaste mätning t. o. m. sjunkit . Påbaslivsmedel är nedgången 1,. Regeringens åtgärder tillsammans medräntesänkningen innebär att inflationen beräknas bli 4 procentenheterlägre än . Det innebär också att löneavtalens prisklausul intekommer att brytas igenom. Därigenom har inflationstrycket i ekonomin även förnästa år minskat. Prishöjningarna på baslivsmedel är till viss del beroendepå minskade statliga livsmedelssubventioner, som beslutats av i syfteatt nedbringa budgetunderskottet. Sänkningen av mervärdeskatten inovember medför en lägre prisnivå på bl. a. livsmedel än vad vi annars skulleha haft. Också regeringens ekonomiska politik i övrigt - bl. a. åtgärder föratt hålla nere kostnadsutvecklingen inom näringslivet och dämpa ökningen avden offentliga konsumtionen - syftar till att hålla nere prisökningarna. Närdet allmänna prisstoppet upphör vid utgången av december månad kommer denintensiva prisövervakningen på bl. a. livsmedelsområdet, som bedrevs före detallmänna prisstoppet, ånyo att gälla. 26GRETHE (): Jag tackar handelsministern för svaret.Tyvärr innehöll det inga nyheter. Eftersom svenska folket står inför att få enenorm prishöjningschock i nyårsgåva, tycker jag att handelsministern ändåborde ha haft något Utet nyårslöfte med sig i fickan. Hur skall vi kunna hållainflationen nere, när handelsministerngår ut i kampen mot prishöjningarna så vapenlös som detta svar visar? Vivet att priserna på baslivsmedel kommer att öka med sammanlagt över 2 000 milj.kr. på grund av ersättningen till jordbruket och indragnalivsmedelsubventioner men också - och det är detta jag främst vill uppehållamig vid - på grund av prisökningar i handels- och industrileden. Förhandlingarhar just påbörjats med handeln och livsmedelsindustrin om deras krav påprisökningar. Vi vet av erfarenhet att de förhandlingarna leder till mycketstörre ökningar än de som följer av jordbruksöverenskommelserna. Man räknar med på initierat håll att konsumentprisindex på baslivsmedel kommer att ökamed och att därav handel och industri svarar för . Någonhar sagt att ett prisstopp av det slag vi har haft kommer att verka som korkeni champagneflaskan - ingen tror att den kommer att sitta kvarsärskilt . Alla planerar att kompensera sig så snart prisstoppet är slutoch inflationsförväntningarna skummar över. Jag tror att det är just vad somhåller på att hända i de förhandhngar som pågår med handeln och industrin. Ärdet verkligen rätt, handelsministern, att handeln och industrin skall få likastora procentuella pålägg på alla hvsmedel, så som det har varit tidigare?Skall man verkligen acceptera att handelns underlag för prishöjningar ökar pågrund av borttagna subventioner med 300 milj. kr. som togs bort ,när vi hade prisstopp, och 500 milj. kr. Omman som har ett s. k. osthyvelssystem med prispålägg, kan det bli så attökade procentuella pålägg läggs på ökade leverantörspriser och det alltså blirdubbelt upp att betala för konsumenterna. Är det rimligt, om man har enregering som vill försöka hålla inflationen nere, såsom handelsministern harsagt i sitt svar? Jaghoppas verkligen att handelsministern kan ge mig svar på dessa frågor, som intebara jag utan många med mig ställer. Omåtgärder för att begränsa prisökningar på baslivsmedel sade att mitt svar inte innehöll några nyheter. Låt migdå bara upprepa vad jag nämnde i mitt svar, nämligen att vi under de senastemånaderna har en väsentUgt lägre inflationstakt än beräknat och att detnaturligtvis får en positiv effekt också . Sedanär det riktigt som påpekar att när det allmänna prisstoppetupphör finns det ett uppdämt behov av prishöjningar. Detta illustrerar att detalltid finns en svaghet med det allmänna prisstoppet, men dess värde ligger iatt vi 1981 får en lägre inflationstakt än vadvi eljest skulle ha fått. Sedantar upp frågan om de procentuella påläggen i handeln och sägeratt de förstorar effekterna av jordbruksavtalet i form av höjda priser förkonsumenterna. Jag kan nämna att statens pris- och kartellnämnd har inlettdiskussioner med företrädare för handeln om Omåtgärder för att begränsa prisökningar på baslivsmedel storleken av de höjningarsom man där behöver genomföra för att kompensera sig för de ökade kostnader somman får på grund av jordbruksavtalet. Det är en fråga som i första hand fåravgöras av handelns organisationer själva. Kompensationenkan tas ut både i form av procentuellt pålägg och i form av en höjning i kronoroch ören. är det i och för sig inte avgörande, utan det avgörande ärnaturligtvis den samlade storleken på den kompensation som man tar ut ihandeln. Det är det som märks för konsumenterna. Låtmig , herr talman, i detta sammanhang bara säga attprisregleringskommittén, vars betänkande vi f. n. arbetar på i departementet,har visat på en del av de svagheter som är förenade med att användaprisregleringsmekanismen generellt för att hålla priserna nere. Jag anser attdet är minst lika vikfigt att man har en fungerande marknadsprisbildning sominkluderar en effektiv konkurrens. 28 (): Menar handelsministern verkligen med sitt undanglidande svar att han ärberedd att acceptera att handeln som underlag för prisökningsförhandlingarskall få använda även de borttagna subventioner som betalas av skattepengar?Det är detta som håller på att hända. Det som upprör mig så mycket är att man ide underliggande leden ju har fått ökade priser utåt därför att subventionernahar tagits bort med 800 milj. kr. Skall handeln verkligen få använda även dettabelopp för prispåslag? Jag vill ha ett klart svar på den frågan. Jag tyckerverkligen att det är en fråga som regeringen måste ta upp. Manhar räknat ut vad både jordbruket och handeln har tjänat på subvenfionerna. Jaghar inte helt nya siffror, men jag har siffror , när ändåsubvenfionerna var ganska små. Man beräknar att handeln har tjänat 332milj. på en ökad omsättning på grund av subventionerna och 326milj. Skall man utöver att man har tjänat på att skattebetalarna harbidragit fill att sänka livsmedelspriserna nu också ta ut påslag på de pengar somkommer att öka priserna med sänkta subventioner? Då tycker jag verkligen attdet kan sägas att regeringen inte gör någonting för att hålla inflationen nere. Som vet kan ju inte regeringen bestämma vilka formerhandeln tillämpar för sina påslag - det skulle kräva en lagstiftning. Menfrågan om det skall vara procentuella pålägg i handeln eller om det skall varapålägg i absoluta tal, i kronor, bör handeln själv enUgt min mening få bedöma.Det viktiga är den samlade nivån på kompensationen, dvs. hur mycket prisernastiger ytterhgare till följd av denna, inte vilken metod som används förframräkning av pålägget i handeln. Anf.30 (): Jag har i min ägo ett svar på en fråga i i början av1970-talet, där också den dåvarande handelsministern fick en fråga omprisökningarna. Han sade då bl. a. att han förhandlat ined näringslivetsorganisationer och fortsatte: "Näringslivets samtliga huvudorganisationerhar liksom utfäst sig att verka för att medlemmarnaiakttar största möjliga återhållsamhet i prissättningen." Voreinte detta någonting som man kunde tänka sig att handelsministern skulle kunnavidta i detta läge som är så känsligt? Såvitt jag förstår kan väl ocksåhandelsministern ge statens pris- och kartellnämnd vissa förhållnings-regler idenna mycket ovanliga situation. Jag tycker att det är upprörande om denna situationmed stora borttagna subventioner kan leda till att det blir enormt ökade priseri handelsleden. Det är faktiskt syndapengar för konsumenterna, ty det blir enverklig prisfest för livsmedelsnäringen, men de som inte får delta i festen ochsom bara får betala den blir konsumenterna. Det beräknas attlivsmedelsutgifterna för en tvåbarnsfamilj ökar med . Jagvill fråga handelsministern: är detta rimligt? Är det inte orsak förhandelsministern att verkhgen kräva hårdare åtgärder i dessa förhandlingar medhandeln? Överläggningenvar härmed avslutad. 8 § Svar påfrågorna 1981/82:140 och 156 om praktikplatser för skolungdom har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för attunderlätta anskaffandet av praktikplatser i företag för skolelever samt vad jagämnar göra för att undanröja den kostnadsövervältring på kommunerna som blirföljden av AMS nya direktiv om praktikplatsackvisi-tionen. har ställt frågan om skrivelse av den 21augusti 1981 har behandlats inom och om något beslut fattatsi fråga om ansvarsfördelning. Jag besvarar båda frågornai ett sammanhang. Arbetsförmedlingenhar genom beslut om syo-propositionen 1971 ansvaret för ackvisitionav praktik- och pryo-platser. Enligt regeringens direktiv skall AMS ochskolöverstyrelsen (SÖ) också utfärda anvisningar för arbetsförmedlingensinsatser i praktikplatsackvisitionen. Dessa anvisningar ger emellertid stortutrymme för lokala överenskommelser. Omfattningen av arbetsförmedlingensinsatser varierar f. n. från fullständig service med utskrift avpryo-blanketter till varje enskild elev till enbart överlämnande av enförteckning med tillgängliga platser för arbetslivskontakter. () har i en skrivelse till regeringen anmält attstyrelsen avser meddela länsarbetsnämnden nya anvisningar för ackvisition avpraktikplatser till . Även SÖ och . AMShar därefter i skrivelse till länsarbetsnämnderna informerat om att nyaanvisningar efter dessa riktUnjer är under utarbetande. Kommunförbundethar med anledning härav i skrivelse till regeringenpåtalat att AMS handlande strider mot begränsningskungörelsen. Skrivelsenhar remitterats till AMS, som inkom med ett yttrande fillregeringen. Ärendet behandlas f. n.inom . 32 (): Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministern för svaret, men jag ärinte nöjd. Vad jag har fått fill svar är en samling redogörelser över vilkaskrivelser som gått fill olika ställen, och samfliga dessa skrivelser har jaggivetvis själv i min pärm. Anledningenfill min fråga är främst att gettdirektiv fill länsarbetsnämnderna och praktikinspektörerna att arbetet medackvisition av praktikplatser för skolelever i fortsättningen skall delasmellan arbetsförmedlingen och kommunerna. har arbetsförmedlingen haftdet primära ansvaret för detta. Reaktionenhar inte låtit vänta på sig. har således i skrivelse tillregeringen protesterat kraftigt mot denna kostnadsövervältring på kommunernaoch hänvisat till den s. k. begränsningskungörelsen. SSA-rådoch länsskolnämnder i hela landet har också protesterat och sagt att kommunernahelt enkelt inte har resurser att möta dessa nya uppgifter med. I en medelstorkommun kan det röra sig om ett par tre nya tjänster av året- tjänster som man alltså inte har. Enolägenhet som blir följden - om inga motåtgärder vidtas - är att företagen ifortsättningen kommer att bli kontaktade från flera håll, både frånarbetsförmedlingen och från skolan. "Ju fler kockar desto sämresoppa", heter det som bekant. Man har all anledning att befara att det nyasystemet i varje fall kommer att ställa till irritation och krångel hos deföretag som ställer upp med praktikplatser. Och det sker i närregeringen i enlighet med den nya läroplanens intentioner föreslagit enväsentlig ökning av antalet praktikplatser! Vadsom är särskilt anmärkningsvärt i detta ärende är att AMS har agerat såsjälvsvåldigt, trots att det i regeringens proposition 1981/82:15 klart angesatt skolministern "efter samråd med chefen för arbetsmarknadsdepartementetinte finner anledning att föreslå någon ändring av den nuvarande ansvarsfördelningen". betänkande av , som skall behandlas avriksdagen , hänvisas till AMS skrivelse till regeringen den 21augusti 1981, en skrivelse som ännu inte har behandlats av regeringen.Utskottet skriver att arbetsförmedlingen även fortsättningsvis skall ha det samladeansvaret för ackvisitionen och "utskottet förutsätter Nr 51 såledesatt nuvarande regler om ackvisition av platser för prao skall gälla Måndagenden I arbetsmarknadsministernssvar framkommer att information har utgått frånarbetsmarknadsstyrelsen till länsarbetsnämnderna. Men vid länsarbets- Qfnraktikolatser nämnderna uppfattar man inte det som information utan som klara f skolunsdom direktiv. Jag vill fråga arbetsmarknadsministern: ämnar arbetsmarknadsministern nu vidta för att underlätta kontakternamed företagen? Vi är väl alla eniga om att vi bör göra allt vad vi kan för attfå fler platser till stånd. Anf.33 (); Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Men svaret ärju en redogörelse för de skrivelser som har avlämnats i ärendet och ger intemycket information till mig, annat än att ärendet f. n. bereds iregeringskansliet. Jag är därför rädd för att det inte är stor mening med attställa en fråga i sak på det här området. Menjag vill ändå fråga arbetsmarknadsministern om när han bedömer att regeringenhar färdigbehandlat ärendet. har ju legat på det ganskalänge. Skälet till den frågan är naturligtvis att inte minst skolmyndigheternahar behov av att rätt tidigt få besked om arbetsfördelningen mellanarbetsförmedlingen och skolan. Det beskedet är väldigt viktigt, speciellt i deområden i landet där en mycket stor del av ackvisitionen har sketttelefonledes. I t. ex. beräknar länsarbetsnämnden att ca 50 %sker genom telefonackvisition. Om den delen nu skall lyftas av frånarbetsförmedlingen och läggas på någon annan, innebär det mycket merarbete förskolsidan, och därför är man där intresserad av att få ett besked ganskatidigt. Närarbetsmarknadsministern på ett ställe i svaret säger att de anvisningar somfinns för hur det här skall gå fill lämnar "stort utrymme för lokalaöverenskommelser", är det kanske riktigt.