prot · G509107 · 1981-12-31 00:00:00 — Jordbruksministern kansäkerligen påverka sina kolleger i regeringen och industriministern att intaen annan ståndpunkt till virkesförsörjningsutredningens förslag än den som dethar "hintats" om för någon vecka sedan. Man kan inte bara låta förhållandena fortgå - iregeringens egna utredningar först konstatera att de använda metodernainte leder till resultat och därefter inte vidta de åtgärder som den utredningman själv tillsatt nära nog enhälligt föreslagit att man borde vidta för attkomma någon vart med problemen. Jag vill alltså uppmana jordbruksministern: medkollegerna om att de skall se mer positivt på den betydelsefulla roll somvirkesförsörjningsutredningens förslag skulle kunna spela i det härsammanhanget. AnL 50 JordbruksministernANDERS : har uppfattat mig fel, om han menar att jag skullevara mycket nöjd med den situation som råder inom jordbruket - det är jagsjälvfallet inte. Men jag är nöjd med den utveckling som vi har haft rentekonomiskt i landet och som har inneburit att inflationen sjunkit från till och att räntan har sänkts . Det är dennaframgångsrika ekonomiska politik som också har gjort att ersättningen tilljordbruket nu kommer att bli 500 miljoner mindre än , vilketnaturligtvis också betyder att konsumenterna inte behöver befara samma takt iutvecklingen av livsmedelspriserna som förut. Detär klart att det finns anledning att fråga; Leder den jordbrukspolitik som vihar till sådana konsekvenser att vi behöver fundera på en helt nyjordbrukspolifik, helt nya målsättningar? Jag menar nu - liksom jag hävdat helatiden - att den inte gör det. Det är inget fel på de jordbrukspolitiskamålsättningarna. De kan möjligtvis utredas bort och nya målsättningar tas -menknappast några som är bättre än dem som vi har beslut. Närjag lyssnat på den jordbrukspolitiska debatten - sett uttala sig istora annonser och hört i intervjuer - kan jag konstatera från det hållet inte är beredd att hjälpa jordbruket mer än möjligtvis påett sätt: att banta jordbruket ytterligare, vilket innebär en återgång till1960-talets jordbrukspolitik. Men det är inte den politiken jag vill ha, ochdärför kommer jag utifrån sådana utgångspunkter inte att tillsätta någonutredning. Jag vill också tillägga som svar på den direkta frågan: förslag kommer det enproposition tiU varom regeringen har fattat beslut . Den får vinaturligtvis diskutera i vanlig ordning. Men jag kan redan nu säga att jag iden propositionen inte kommer att föreslå det som virkesförsörjningsutredningenföreslog, nämligen en miniawerkning på av tillväxten. AnL 51 () replik: Jag konstaterar att jordbruksministern redan nu är beredd att säga atthan inte på det sätt som en nära nog helt enhällig virkesförsörjningsutredningföreslagit tänker beakta det allvarliga läge som trots allt råder på den härpunkten. Och denna utredning hade representation bl. a. från hans eget partioch från skogsägarhåll. Detsom bekymrar oss är att denna passivitet skall fortsätta utan beaktande av deförluster som vi gör samhällsekonomiskt och de.konsekvenser som detta kan fåför sysselsättning och regionalpolitik framöver. Jordbruksministern vet inte riktigt hur han skallha det. Han vet inte om han är nöjd eller missnöjd med den situation som råderinom jordbruksnäringen. Han är nöjd med det sätt på vilket den ekonomiskapoUtiken har utvecklats och med det sätt på vilket den i så fall har återverkatpå jordbruket - om jag fattade honom rätt. Mennär jordbruksministern var på Uvsmedelsindustrimötet tidigare i 3 Riksdagensprotokoll 1981/82:107-111 veckan förklarade han attjordbrukets besvärliga läge berodde på den ekonomiska situation som har skapatsi , Det är alltså besvärligt för jordbruket, och jag menar attregeringens ekonomiska politik har varit en starkt bidragande orsak härtill.Uppenbarligen förstår jordbruksministern att varken jordbrukare ellerkonsumenter i detta läge kan vara lika nöjda med utvecklingen somjordbruksministern tycks vara. Konsekvenserna av det som har hänt kräverdärför att man försöker se över situationen. Vad betyder det här för näringen iframtiden? Vad betyder det här för dem som skall utöva näringen? Vad betyderdet här för konsumenterna? Vidarehar vi socialdemokrater sagt att vi bör vidga en eventuell utredning på den härpunkten till att omfatta livsmedelsförsörjning i vidare mening. Vi måstenämligen se över både distributionsledet och förädlingsledet, så att viverkligen får en garanti för att livsmedelsförsörjningen sker isådana former att de mål kan uppnås som vi har gjort till våra när det gällerjordbrukspolitiken. Målsättningen är ju att vi skall trygga vår livsmedelsförsörjning.Vi skall se till att konsumenterna kan få livsmedel av god kvalitet tillrimliga priser och att människor som arbetar inom jordbruket skall kunna få enersättning för sina insatser som garanterar dem samma standard som övrigagrupper i samhället har. Detär på denna punkt som vi från socialdemokratins sida känner oro för attden låt-gå-politik som jordbruksministern är beredd att acceptera kommer attsluta olyckligt både för näringens utövare och för konsumenterna. AnL 52 JordbruksministernANDERS ; Vi har försökt att föra diskussionen på ett sådant sätt att vi inteskulle prata förbi varandra. och jag har ju en viss benägenhetatt göra det. Visstinser jag att läget är allvarligt när det gäller skogsindustrin och dess behovav att få råvara. Men här spelar många olika faktorer in. Vad förbigår med tystnad är att avverkningen av de s. k. glesa skogarna, 5;3-skogarna,ger ett tillskott av virke . Det är en satsningsom vi trodde att vi var politiskt eniga om, och det är alltså betydligt mer änvad skogsindustrin importerat. Men det förutsätter naturligtvis att man ocksåfår ny arbetskraft till skogen. Det behövs 3 000 nya arbetstillfällen. Dessaskulle lokaliseras till många av de orter i vårt land där behovet avsysselsättning är stort. Då gäller det att alla typer av skogsägarkategorier-från storskogsbruket och ned till bondeskogsbruket -ställer upp på en sådansatsning. Det är en mycket bättre och radikalare metod än lagstiftning om tvångför avverkning. Där skiljer sig våra uppfattningar. har denuppfattningen att det är lagstiftning om tvång som botar det mesta i samhället.Jag för min del är övertygad om att det är genom samarbete, samförstånd,information och stimulanser som man bäst åstadkommer resultat. Närdet sedan gäller talet om en ny jordbruksutredning konstaterar jag fortfarandeatt inte har tillfört debatten något som inte Inte på en enda punkt har han konkretiserat vad en eventuell utredningskulle syssla med och inte heller vad han tror skulle så att säga utredas bort.Om det inte är så att menar att antalet gårdar och antaletjordbrukare i det här landet skall minskas, får vi ungefär den produktion somvi har . Det andra sättet - om man alltså inte vill minska antaletjordbrukare - är naturligtvis att se till att jordbrukarna blir mindre betaldaän andra yrkesgrupper. I vilket annat fall skall nå den därfina poängen, som han menar ligger i en utredning, som skulle syfta till lägrepriser för konsumenterna? Det är ju det som hela resonemanget går ut på. Anslag inom jord-bruksdepartemen -tets verksamhetsområde vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. AnL 53ARNE i (): Jag har inte planerat att i likhet med SvanteLundkvist göra något mer omfattande näringspolitiskt uttalande. Det harsjälvfallet sin ganska naturliga förklaring, eftersom jag känner en betydandesamhörighet med den jordbrukspolitik vi lade fast 1977, den skogspolitik vilade fast 1979 och i övrigt med den politik som den nuvarande regeringen i alltväsentligt står för. För den skull har jag tänkt uppehålla mig vid i förstahand de reservationer som moderata samlingspartiet har fogat till detutskottsbetänkande som vi nu har att behandla. Moderata samlingspartiets ansträngningar att komma tillrätta med den svenska ekonomin, som inte heller lämnar jordbruksutskottetskompetensområde utanför, är naturligtvis det som kanske främst märks i mittanförande. Det är få som ifrågasätter värdet av att det görsansträngningar för att åstadkomma de nödvändiga besparingarna. Däremot rådersom bekant betydande meningsskiljaktigheter om var besparingarna lämpligastskall sättas in och i vilken omfattning man kan tillåtas göra sådanainskränkningar i i och för sig värdefulla verksamheter. Ingen vill påstå att man i de statliga verken inte äraktsam om medel eller att man där inte gör s.k. vardagsrationaliseringar, mende påtryckningar som våra besparingsåtgärder innebär torde ändå komma att varaav avgörande betydelse för den ytterligare återhållsamhet som med nödvändighetmåste iakttas. I anmärkningarna mot vårt budgetalternativ har det då och dåframkommit att besparingar som föreslås inte kan göras med mindre än att depåverkar de statliga verkens verksamhet. Det är egentligen en ganska underligkritik. Naturligtvis är det på det sättet att varje besparing på ett mer ellermindre påtagligt sätt påverkar den verksamhet som bedrivs. Skulle så inte varafallet, skulle det ju dess värre vara liktydigt med ovarsamhet med pengar ochatt verkens tidigare verksamhet har drivits under så gynnsamma ekonomiska förhållandenatt besparingar nu kan göras utan att de märks. Ingen tror naturUgtvis att detär på det sättet. Följaktligen står vi för att de besparingsåtgärder som viföreslår får en viss betydelse. Däremot är det från våra utgångspunkter väldigtangeläget att vi så långt det är möjligt försöker att föreslå besparingarså, att väsentlig och viktig verksamhet inte upphör och att gjorda åtaganden sålångt det är möjHgt också skall kunna fullföljas. Tilldetta jordbruksutskottets betänkande har från vårt parti fogats femreservationer. I en uppdelning mellan och mig själv har denfördelningen gjorts, att jag kommer att uppehålla mig vid reservationerna 2och 6, medan följaktUgen kommer att utveckla vår synbeträffande de andra reservationerna, som gäller naturvårdsverketsansvarsområde. Jagvill först i korthet beröra reservationen 6 beträffande anslag till statensUvsmedelsverk. I det fallet gäller helt och hållet vad jag inledningsvis harsagt om vår grundläggande inställning till återhållsamhet med allmänna medel.För den skull anser vi att den besparing om 5 milj. kr. beträffande verketsallmänna verksamhet som vi har föreslagit i vår reservation är såväl fulltmöjlig som nödvändig att göra. Med den omfattning som föreslagna besparingarhar, torde den utan alltför vittgående konsekvenser vara fullt möjlig attgenomföra. Vi anser att besparingarna, just med hänsyn till verkets totalaomslutning, bör göras på det sättet. Reservationen1 gäller anslag till skördeskadeskydd, I anslutning till det vill jag gärnasäga följande, eftersom jordbruksministern finns i kammaren, och betona viktenav att vi faktiskt får ett förslag till ny inriktning avskördeskadeskyddet. Såvittjag förstår har arbetet med det nya skyddets utformning hakat upp sig iregeringen. Jag anser likväl att det är så värdefullt att de nya kompletteranderegler som föreslogs av skördeskadeutredningen får prövas, att jag gärna viddet här tillfället vill framföra önskemålet om jordbruksministerns biståndtill svensk jordbrukspolitik genom att förslaget till nya regler presenteras såsnart som möjligt. AvoUka skäl - såsom att växtförädlarna blir duktigare och duktigare, attmaskintekniken har utvecklats, för att nämna ett par - ter sig ett katastrofåri svenskt jordbruk beträffande skördeskador på något sätt litet overkligt. Detär inte bara en from önskan, utan jag tror att det är en realitet, att vikanske inte löper riktigt samma risk som tidigare att få en mycket stor ochomfattande skördeskada - bl. a. av nämnda skäl. Dettabetyder likväl inte att jordbruket inte behöver skördeskadeskydd. Detär möjligt att skyddet behöver konstrueras något mer finmaskigt - om uttryckettillåts - såsom skördeskadeutredningen åsyftade med sitt förslag. Denbesparing om 12 milj, kr. som vi föreslagit för nästa budgetår kan synas stor iförhållande till de 15 milj, kr, som hela anslagsposten utgör. Jag vill för denskull med ett par siffror belysa sammanhanget och visa att vårt förslag intemedför några äventyrligheter beträffande skördeskadeskyddets ekonomiskaframtid. Låtmig peka på att skördeskadefonden i runda tal omfattar 425 milj ,kr,, attavkastningen av fonden har beräknats uppgå till i runda tal 60 milj,kr, Uksom att utbetalningarna skördeskador, som för inte längesedan blev klara, uppgår till 16-17 milj, kr. Detta ger oss anledning att med en viss tillförsiktockså se fram mot en inte helt obetydlig tillväxt avfonden. Jag är, jordbruksministern, alldeles medveten om att det måhända, medden utformning av skördeskadeskyddet som vi föreslår, krävs en fond av den häromfattningen. Men så länge vi med dessa åtgärder har försökt bidra till densamhällsekonomiska sanering som vi anser mycket angelägen som vitiUåter fonden att växa, tycker vi att det finns fog för att göra som viföreslår. Jagvill också deklarera, för undvikande av missförstånd senare i kammaren, att viinte i någon andra omröstning kommer att stödja vare sig utskottetsmajoritetsskrivning eUer reservafionen 1. Med stöd av det anförda ber jag att få yrka bifall till reservationerna2 och 6. Jagvill dock, herr talman, avslutningsvis ägna några ord åt . Jag fäster mig vid att han näst intill raljerande talar om debristfälliga uttagen ur skogen. Det hade inte alls varit missprydande om SvanteLundkvist i sina tre anföranden hade försökt sig på någonberäkning av vad den årliga tillväxten i svenskt skogsbruk omfattar. Jagtycker att det är fullt legitimt att ha uppfattningen att det är önskvärt attvi har ett högt resursutnyttjande i den Svenska förädlingsindustrin. Men det ärändå att blanda bort korten att göra industrins förädlingskapacitet till huvudmålet.Det kan det aldrig vara. Svensktskogsbruk skall förhoppningsvis leverera ett stort och jämnt uttag till densvenska förädUngsindustrin. Men vi har industrin för att förädla svensktskogsbruks råvara, och inte tvärtom. Det förvandlingsnumret, ,kan inte för vare sig facket eller någon annan framstå som ett verkligtskogspolitiskt alternativ. Det är ett politiskt resonemang som möjligen kan gåhem i en inte alltför kunnig kammare. Medden deklarationen vill jag sluta, eftersom jag nu har endast kvarav den tid jag hade anmält mig för. AnL 54 () replik; Om i vill göra gällande att jag raljerar i dennahögst allvarliga fråga måste jag nog säga att han grundligt missförstått mig.Jag har här år försökt understryka allvaret i den situation vibefinner oss i när det gäller råvaruförsörjningen. Desiffror jag utnyttjar när det gäller skogstillväxt och industrikapacitet byggerpå det material som finns i regeringens utredningar och propositioner.Regeringens talesmän har själva understrukit att man fått en avverkning som ärför låg mot bakgrund av den tillväxt vi har och mot bakgrund av vårindustrikapacitet, som vi skulle kunna utnyttja bättre. Det är på de siffrornajag bygger mitt resonemang. Jag förutsätter att regeringen i det här styckethar förmåga att ta fram ett underlag som kammaren kan lita på. Jag vill bara till i Ljungsäga att jag naturiigtvis är medveten om det angelägna i att spara där det gåratt spara. Därför har jag också föreslagit att statens bidrag tillskördeskadefonden skall minskas med 5 milj. kr. i förhållande till bidragetinnevarande år. förslag om ett anslag på bara 3 miljonerinnebär i sin tur att jordbruket skall betala hälften så mycket, dvs. 1,5miljoner. Sammanlagt skulle fonden då tillföras 4,5 milj. kr. Trots det som säger om ny teknik som gjortatt det inte är så stor risk för skördeskador, kan det inte uteslutas att vihär i landet skulle kunna råka ut för mycket svåra skördeskador. I sådant fallär det inte omöjligt att hela fonden går åt på en gång för att klaraersättningarna. Ett anslag i enlighet med regeringens förslag gerskördeskadefonden ett meningsfullt tillskott. Jag hoppas att kanställa upp på förslag som är meningsfulla. AnL 56ARNE i () replik: Gränsen för vad som är meningsfullt gårtydligen vid 5 miljoner. 12 miljoner skiljer moderata samlingspartietsbesparingsförslag från regeringspartiernas. Vi föreslår ett uttag ur fondensavkastning med 16-17 miljoner - det är alltså fråga om ett uttag ur räntemedlenoch inte ur fonden. Det gångna året gav ett överskott på 60 miljoner. Kvar ståralltså drygt 40 miljoner. Därmed har vi inte på något sätt äventyrat defortsatta utbetalningarna ur fonden. Men jag är angelägen att säga - och jag gjorde det av detskälet också tidigare- att det nya och något mera finmaskiga skydd som viväntar oss att få möjligen kan ställa större krav på fonden. Jordbruksministernsvarade f. ö. inte på frågan om det är förnuftigt att vänta eller inte. För denskull är också vi angelägna om att fonden inte minskar. Men det gör den intenu. Den ökar med i runt tal 40 milj. kr. , trots att vi intetillför mera. Större är inte skillnaden. Våra sparambitioner är något"envetnare" än regeringens, och det är alldeles uppenbart att vi fårstå för det. Men det här torde vara den i hela sparpaketet minst äventyrligabesparingen - om nu någon besparing har varit äventyrlig. sade att jag har missförstått honom. Jaguttryckte mig kanske väl drastiskt när jag sade att raljerade.Han sade emellertid ordagrant: "Avverkningarna ligger på en för lågnivå." Det var på grund av det konstaterandet som jag menade att det hadevarit klädsamt med en beskrivning av hur mycket det svenska skogsbruket har itillväxt och hur mycket av det som vi utnyttjar. Det är rent av på detsättet att i en sådan konjunktursituation som vi har skulle vi kanske vågabesluta oss för ett visst överuttag utöver tillväxten. Det kunde varafördelaktigt. Men det är en helt annan sak. talar vi om det långsiktigabruket av skogen. På den punkten har låtit det högakapacitetsutnyttjandet i förädlingsindustrin vara det primära. För moderatasamlingspartiet är det primära att få hög avkastning av svenskt skogsbruk för att därmed förhoppningsvis åstadkomma ett hyggligt resursutnyttjande.Men det är Nr 107 skogen som är det primära, som är vår hjärtesak - inte den något Torsdaeenden överutbyggda förädlingsapparat som vi har, AnL 57SVANTE () replik: Vi är också intresserade av att bedrivalångsiktigt skogsbruk som skall göra det möjligt för oss att låta skogsnäringenspela samma betydelsefulla roll som den har gjort . För att villfara i önskemål att fåverifierat ur texter vilket virkesuttag som har gällt och vilket som har varitmöjligt skall jag citera ur regeringens proposition : "Under högkonjunkturåren 1979 och 1980 hade envirkesförsörjning motsvarande en årlig bruttoavverkning pä 70-75 milj,m-"* sk krävts för att industrin skulle ha kunnat utnyttja kapacitet ochmarknadsläge fullt ut, I stället beräknas avverkningarna ha stannat vid ca 60milj, m sk i genomsnitt, ---- Enligtberäkningar inom industridepartementet gick miste om exportinkomsterpå totalt 4 000 ä 6 000 milj, kr, till följd avvirkesbristen," Produktionen har alltså begränsats påtagligt, säger man,på grund av bristen på virke. Den propositionen är undertecknad av bl, a,herrarna , AnL 58 i () replik; Jag har inte vare sig sagt eller antytt attSvante stödde sig på felaktigt material. Analysen tar emellertid intehänsyn till vad vi producerar i svenskt skogsbruk. Har vi möjligen skapat enfelaktig bild av vad svenskt skogsbruk avkastar och vad vi följaktligen harrätt att kräva av svenskt skogsbruk till förädlingsindustrin? Det vardet frågan gällde, och den kvarstår. vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. AnL 59BÖRJE (): betänkande nr 21 förinnevarande innehåller förslag till omjordbruksdepartementels budget för /83, Jag har begärt ordet för att yrka bifall till reservation7, Den gäller p, 36 mom, 2, Bidrag till statens maskinprovningar. Vidare villjag som en av utskottsföreträdarna något beröra de socialdemokratiskareservationerna 8 och 10 samt reservationerna 9 och 11 från moderatasamlingspartiets representanter i utskottet. budget präglas av den storaåterhållsamhet som det samhällsekonomiska och statsfinansiella läget kräver.Det beräknade budgetunderskottet är stort - ett förhällande som starktunderstryker att vi har att handla inom ett begränsat totalt resursutrymme.Även de mest Anslag inom jord-bruksdepartemen -tets verksamhetsområde angelägnabehov har vi tvingats noga överväga. Helt klart har ett angeläget besparingsarbete utförts isamband med att budgetpropositionen värkt fram i och ide verk som är underställda departementet. föreställer vi oss att alltbesparingsarbete måste ta formen av utgiftsnedskärningar i den statligabudgeten. Verkligheten är att de kostnader som den offentliga verksamheten -mer eller mindre motiverat - innebär för vårt folkhushåll inte alls behöversynas på statsbudgetens utgiftssida. De åtgärder som myndigheter vidtar kan blionödigt fördyrande för verksamheter ute i samhället. Statens maskinprovningarär ett exempel. Det har tagits upp i en motion av och , båda folkpartister. Den grundar sig på riksrevisionsverketsgranskning av statens maskinprovningars verksamhet när det gäller provning avgrävmaskiner. Verksamheten är, som det heter, självfinansierande genomavgifter. Men de kostnader som verksamheten innebär för näringslivet är fleragånger större än de avgifter som tas ut från företagen för att täcka självaprovningen vid statens maskinprovningar. Det har tidigare i besparingsarbetetfrån regeringens sida införts begränsningar för myndigheterna när det gälleratt lägga kostnadskrävande nya normer på såväl kommunerna som företagen. Enligtvår mening måste medverka till en större varsamhet när det gällersådana kostnadskrävande normer. Det som har framkommit när det gällerkostnaderna för provningsverksamheten vid statens maskinprovningar ärtillräckligt för att motivera en översyn av verksamheten. Det innebär inte attvi förnekar att det också finns värdefulla inslag i statens maskinprovningarsverksamhet. Den är helt nödvändig från arbetarskyddssynpunkt och av allmännasäkerhetsskäl. Jag yrkar bifall till reservation nr 7 av mig till detta utskottsbetänkande. I den socialdemokratiska reservationen nr 8 yrkas på ettnytt anslag om 90 milj. kr. till kommunala miljövårdsinvesteringar. Visst äralla överens om att miljövård är viktig och likaså att investeringar bör skeför miljövården och för sysselsättningen. Men vi inom utskottsmajoriteten harinte dessa pengar i handen, varför vi avstyrker motionskravet. Det bör ocksåpåpekas att anslaget Stöd till miljöskyddsteknik är tillämpligt på sådanainvesteringar som åsyftas i reservationen. I .den moderata reservationen nr 9 föreslås attnaturvårdsverkets anslag skall minskas med 5 milj. kr. Det måste betraktas somett lättvindigt besparingskrav. Det kan framföras endast därför att meraansvarskännande partier med säkerhet kommer att avslå detsamma. Något närmareunderlag för att bedöma verkningarna av en så betydande anslagsreducering sommoderaterna yrkar föreUgger inte. Det bör dock framhållas att minskningen ifråga om lönekostnaderna t. ex. skulle motsvara närmare 40 tjänster igenomsnittligt löneläge. En sådan nedskärning skulle självfallet få långtgåendekonsekvenser för verkets möjligheter att fullgöra ålagda uppgifter som centralmiljövårdsmyndighet. Det skulle bli fråga om en generell sänkning avambitionsnivån eller, alternativt, nedläggning av viss verksamhetsgren. Majoriteteni jordbruksutskottet kan inte ta på sitt ansvar de följder som en sådanutveckling skulle få. Förhoppningsvis är tacksamma över att deslipper ta ansvar för sin reservation omsatt i den praktiska verkligheten. Under punkt 47 för naturvård föreligger reservationerfrån såväl socialdemokraterna i utskottet som . Det är fråga omreservationerna nr 10 resp. nr 11, Anslaget för naturvård är av centralbetydelse för det som brukar kallas den gröna naturvården. Vi har ennågot tillspetsad situation, där ett visst antal skyddsvärda mycket gamlaskogsbestånd utsätts för markägarönskemål om avverkning.