prot · G50972 · 1981-12-31 00:00:00 — Det är nu inte bara i sina bidragtill regeringsförklaring och budgetproposition som vänderryggen åt verkligheten och hänger sig åt dunkelt ideologiskt tal. har hon varit i och talat omreligionskunskapens kris inför ett 70-tal skolexperter. Men avtidningsreferatet kan man läsa ut att det inte är kunskapen om världensolika religioner och livsuppfattningar som bekymrar skolministern. "Detvar en riktig predikan statsrådet höll", enligt en av deltagarna i mötet. Kristendomen ensam bland existerande och levandeåskådningar är en resurs för folket, som "vi" skulle hemlighålla förvåra barn, enligt landets skolminister - ingen reservation för att även andragenomtänkta och grundmurade uppfattningar hos människor i detta land skulle kunnautgöra likvärdiga tillgångar för vårt folk och våra barn. Nej, skolministern ärbara bekymrad över att dubbelarbetande föräldrar inte hinner med"gudstjänst, kyrka och bön". Jag kan berätta för - hon får väl läsa deti protokollet sedan -eftersom hon inte känner till det eller vill låtsas omdet, att vi är åtskilliga människor i detta land, som engagerar ossi samhället utan att omfatta tros- och livsåskådning eller någon annanreligion. Många av oss har barn, och vi vill givetvis att våra barn skall fågoda kunskaper i skolan. Men vi vill inte att våra barn skall tvingas delta iför dem helt främmande kulthandlingar genom den obligatoriska skolans försorg. Många av oss har i vår barndoms skola upplevt hur detkänns att tvingas stå med knäppta händer och böjt huvud och låtsas som om vikände något som vi inte förstod. Och en och annan har också erfarenheter avbestraffningar enbart av det skälet att de ställde frågor somkristendomsläraren inte kunde svara på. Och till dem som vill ha tillbaka en auktoritär kristendomi vill jag säga: Tala då inte om er bekännelse till pluralism ochdemokrati! Det låter sig visserligen sägas att pluralism aldrig är något annatän ett fillfälligt stadium i en pågående utveckling. Föråldrade föreställningaroch åsikter försvinner och ersätts av nya idéer och teorier, bl. a. genomvetenskapliga rön. När det gäller så djupgående och personlighetsdanande delarav livet som en religion eller livsuppfattning innebär talar ändå goda skäl föratt vi behåller pluralismen som en arbetshypotes t. v. Skulle i en oskönjbar framtid alla människor komma atttänka lika, bortfaller givetvis problemet. Men så länge ett stort antalmänniskor i vårt land är kristna så vore det självfallet en djup kränkning avderas fri- och rättigheter om deras barn eller rent av de själva skulle tvingastill manifestationer som de ufifrån sin tro skulle betrakta som helt främmande.Och samma rätt måste givetvis gälla för oss andra som inte är kristna. Det finns nu också pedagogiska skäl för att ta bortreligionskunskapen ur fram till åttonde årskursen. 5 skriver ,lärare i religionskunskap, att "det kan vara vanskligt att berätta föryngre elever om religiösa seder och bruk och dessas innebörd. Kanske reagerarbarnen enbart på det 'konstiga' och 'opraktiska' i religionsutövningen. Kanske tror de attfolk som tror på sådant är dumma. I stället för att skapa internafionellförståelse kan en för tidigt insatt religionsundervisning förstärka de fördomarsom redan finns. Det viktiga är att man aldrig försöker pracka på barnen ettlärostoff som är alltför abstrakt för dem." Det finns all anledning att beakta det här. Låt oss intetvinga våra barn till ställningstaganden i frågor som de ännu inte är mogna attförstå. Ännu ett stycke ur artikel är värt ettcitat med varmt instämmande: "Låt oss en gång för alla befria oss frånfördomar att religionskunskap skulle vara någon nödvändig förutsättning för attbli en god och anständig människa. Det existerar inget sådant samband. Man kanvara snäll utan att ha fått någon religionsundervisning, och man kan vara elakäven om man har läst mycket i heliga skrifter." I ett antal motioner med krav påkristendomsämnets återinförande brukar just föras en sådan fördomsfullargumentation. Kristendomen utmålas som det enda existerande alternativet tillutslagning och rotlöshet, till missbruk av alkohol och narkotika, till ökandeantal skilsmässor och t. o. m. till kriminalitet. Sådant tal är inte barafördomsfullt. Det är också ett sätt att medvetet kränka alla oss andra, somicke är kristna. Det skulle vara värdefullt med en förklaring från UllaTilländer hur hon egentligen ställer sig till dessa frågor. Kan skolministerngarantera att hon inte skall arbeta för att en ensidig och auktoritärförkunnelse återinförs i våra skolor? 97RUNE (): fattade 1975 beslut om att den s.k. högskolereformen skulle genomföras. Genom en parlamentariskberedningsgrupps arbete hade en politisk kompromissträffats mellan socialdemokraterna och . En central - H 75 - ochsex regionala organisationskommittéer tillsattes 1975 för att konkretisera innehålleti reformen. Kommittéerna arbetade under stark tidspress, och strax efterregeringsskiftet förelåg underlaget för en proposition till . Depolitiska förutsättningarna för en radikal förändring av förslaget fanns inte iden första trepartiregeringen. Den tidigare i princip beslutade reformen träddei kraft . Inledningsvis lyckades trepartiregeringen trots dettabehålla en fri sektor som till stora delar sammanföll med de utbildningsvägarsom varit ospärrade inom de filosofiska fakulteterna. En nyöverenskommelse mellan socialdemokraterna och gjorde dockhögskolan totalspärrad fr. o. m. Det är inte möjligt att redan nu utläsa effekterna i allaavseenden av högskolereformen. Förändringar av högre utbildning och forskningfår i många fall genomslag först efter en period av fem fill . Det finnsdock tillräckligt underlag för krav på förändringar på en rad punkter.Administrationen inom högskolan har ökat på ett oroväckande sätt. Ökningenberor även på andra faktorer än själva reformen. Oavsett detta måste åtgärdervidtas så att de medel som avsätts för högre utbildning och forskning iväsentligt högre grad kommer själva verksamheten till godo och inte den administrativa kringapparaten. Anslagssystemet fungerar otillfredsställande och kanförenklas avsevärt. Antagningssystemet är oerhört komplicerat och svåröverskådligt.På ett mycket effektivt sätt har PUKAS-reformen och högskolereformen visat dentröghet som präglar administrativa regleringar av den högre utbildningen.Jämfört med administrativa regleringar utgör de studerandes egna reaktionergenom förändrade studieval och ändrade preferenser för högre utbildning ensmidig och känslig anpassning av studierna till förändrade yttre förhållanden. Undersökningar visar att den sociala snedrekryteringensnarare tenderar att öka än att minska efter högskolereformen. Genomströmningeni den högre utbildningen har minskat kraftigt och antalet studieavbrott ökat.Medianåldern för dem som påbörjar studier har för många utbildningslinjer höjtsdrastiskt, etc. Svensk utbildningspolitik har alltför länge kännetecknatsav en vilja att genom långtgående ingrepp anpassa utbildningen till aktuellapolitiska mål. och högskolor har detta medfört genomgripandeorganisationsförändringar . Vittgående reformer av det slag som jag talat om härtidigare bör därför undvikas . Uppgiften att rätta till demissförhållanden som uppstått är krävande i sig. Utöver detta måste huvudmåletvara att ge universitet och högskolor möjligheter atf utveckla sin särart ochomsätta de politiska målen efter sina egna förutsättningar. Lät mig, herr talman, peka på några av de svårigheter ochmissförhållanden som finns vid våra universitet och högskolor. En undersökning vid över studerandeantagna /78 visar bl. a. att av 1 167 antagna till linjer inomAES-sektorn - utom förvaltningslinjen - hela 562 inte lyckats klara av mer änmellan O och 40 poäng efter sex terminer! På linjerna inom f. d. matematiskfakultet hade 93 av 197 presterat lika litet. För kulturvetarlinjen ochreligionsvetenskapliga linjen var siffrorna 67 av 111. Andelen studerande somefter sex terminer klarat av mellan 81 och 120 poäng- normalsfudietakfen skallmotsvara 120 poäng - rör sig i samtliga fall om under eller väsentligt . och i samtliga fall är andelen studerande som klarat studierna inormalstudiefakt lägre än . En annan undersökning vid samma universitet redovisarstudieresultaten för samtHga studerande på enstaka kurser vid universitetet1979/80. Andelen godkända en termin efter kursperiodens slut anges för enstakakurser inom det humanistiska området fill - både för hel- ochdeltidsstuderande -, inom det teologiska området till för dem som läst påheltid och för dem som läst på deltid. Inom det samhällsvetenskapligaområdet är andelen 45 resp. . Det finns ingen anledning aft tro att idessa hänseenden skiljer sig från övriga högskolor i någon avgörandeutsträckning. SCB har utfört en enkätuppföljning av nybörjarna på enstakakurser i hela landet . Av uppföljningen framgår t. ex. att avdem som läste företagsekonomi och matematik resp. avbrutiteller gjort uppehåll i sina studier. Orsakerna till här redovisade resultat kan vara skiftande.Naturligtvis spelar bl. a. de otillräckliga studiemedlen en stor roll. Detborde dock inte vara orimligt att anta att en stor del av de studerande somavbrutit sina studier eller endast klarat en liten del av dem efter lång tidinte har tillräckliga förkunskaper för att kunna fullfölja studierna; dettatrots att undervisningsnivån knappast höjts - snarare tvärtom. Det vidgade tillträdet till högskolan har medfört att destuderandes kunskapsbakgrund blivit heterogen och att den gemensamma kunskapsbasenhar minskat. De allmänna förkunskapskraven om minst två årskurser engelska ochsvenska från gymnasieskolan syftar visserligen - tillsammans med de särskildaförkunskapskraven - till atf garantera en gemensam grund och ge möjligheter attfölja högskolestudierna framgångsrikt. Kraven är dock i många fall alltförknappt tilltagna eller enbart av rekommenderande karaktär. Det kan inte varariktigt eller uppfattas som ett jämlikhetsmål att människor på grund avförkunskapskravens utformning skall lockas påbörja en högre utbildning som deinte har förutsättningar för att slutföra. Det bör därför övervägas om inte tvåolika allmänna behörighetsnivåer skall införas; den ena för mer krävandeutbildningsvägar, som bör bygga på kunskaper i nivå med de tre- eller fyraårigagymnasielinjernas, och den andra för övrig högskoleutbildning, vilken kan byggapå den nuvarande allmänna behörigheten. Den lägre kunskapsstandarden hos de studerande ärnaturligtvis inte avhjälpt enbart genom skärpta tillträdeskrav. Kunskaperna ärsjälvfallet beroende av kvaliteten på de underliggande skolformerna.Grundskolan och gymnasieskolan måste lägga större vikt vid kunskapsinlärningen.Ytterst gäller det att skapa en ny hållning till studier och till kraven förstudier. Viljan att söka kunskaper måste uppmuntras redan hos förskolebarnen. För att förbättra möjligheterna för studerande utanföregående gymnasieutbildning eller med enbart den tvåårigagymnasieutbildningen skulle en förberedande utbildning kunna inrättas för dessakategorier. Utbildningen skulle kunna ge behörighet för högskoleutbildning ochtill olika ämnen och utbildningsvägar i högskolan. Kursindelningen kankonstrueras så, att två eller tre ämnespaket av olika omfattning beroende på destuderandes förkunskaper för fram dem fill en nivå jämförlig med de tre- ellerfyraåriga gymnasielinjernas. Kunskapsredovisningen bör då ske i form av proveller betyg. Den förberedande utbildningen skulle med fördel kunnaförläggas till nu existerande vuxengymnasier och till de mindre högskolorna. Imån av tillgång till kvalificerade lärarkrafter, skulle undervisningen ocksåkunna kompletteras med decentraliserad universitetsutbildning. Vi moderater tycker därför att en parlamentarisk utredningbör tillsättas för att utreda möjligheterna att införa en förberedandeutbildning av här skisserat slag. I sammanhanget bör också frågan om två olikabehörighetsnivåer analyseras. Urvalsfrågorna ochantagningssystemet tillhör med rätta de mest kritiserade delarna avhögskolereformen. Om man inför den här föreslagna förberedande utbildningen,kan den kvotering mellan olika sökande som används vid antagningen tillhögskolan avskaffas. Vid vägning mellan presumtiva studerande bör dessa bedömasefter sina meriter och förutsättningar och inte värderas som representanter fören grupp som de av någon anledning anses tillhöra. Under den andra trepartiregeringens tid har storaansträngningar gjorts för atf få till stånd förändringar av fillträdesreglernasamt urvals- och antagningssystemet. De förändringar som genomförts har undanröjt de mestorimliga konsekvenserna av det tidigare systemet. Detta är emellertid intetillräckligt. Ett första steg i ett förändrat antagningssystem bör vara attförbättra möjligheterna för de ungdomsstuderande att få tillträde till högskoleutbildning.Detta är viktigt infe minst med tanke på den s. k. ungdomspuckeln, vilken nunår även högskolan. Garantin för direktövergång bör enligt moderatasamlingspartiets uppfattning därför höjas till . Vidare måste enligt min uppfattning de ekonomiskavillkoren för de studerande förbättras. Studiemedlens totalbelopp bör enligtvårt förslag höjas från av basbeloppet till . Ett närmarestudium av reformens detaljer och dess kortsiktiga finansiering måste dock ske.I samband därmed bör övervägas om en justering av det s. k. garantitalet ärmotiverad. Regeringen bör ges i uppdrag att framlägga förslag så att reformenkan träda i kraft . Andra önskvärda åtgärder inom studiemedelssystemet är enåtergång till utbetalning en gång per termin och en höjning av fribeloppet. Forskning och forskarutbildning är avstrategisk betydelse för industriella framtid och för vårt fortsattavälstånd. Det är via universitetsutbildningen som vi kan garantera en allmänthög teknisk och annan kompetens och likaså locka våra begåvningar tillavancerade studier. Universiteten och högskolorna måste svara för dengrundläggande vetenskapliga kompetensen genom en internationellt settkvalificerad grundforskning. En kvalitativt högtstående forskning kan inte åstadkommas,om inte de som är bäst lämpade för forskningsverksamhet kan förmås atf satsa pådenna. De senare årens utveckling i visar ingen positiv bild. Totalaantalet nybörjare i forskarutbildningen har varit under 1970-talet.Samtidigt har dock antalet avlagda forskarexamina sjunkit på ett oroväckandesätt. Till detta skall läggas att urvalet fill forskarutbildninginom vissa ämnen riskerar att bli negativt genom att de för forskarutbildningmest lämpade väljer att förvärvsarbeta i stället för att satsa på en osäkerforskningskarriär, medan de som inte är attraktiva på arbetsmarknaden väljerforskarutbildning som ett alternativ fill arbetslöshet. Förkunskapskraven för forskarutbildning kan tänkas lockapersoner som saknar förutsättningar för kvalificerade studier och forskning attändå påbörja en forskarutbildning. Ett grundläggande krav förpåbörjande av doktorandstudier bör enligt min uppfattning vara en fullständiggrundexamen om minst 120 poäng med minst 60 poäng i aktuellt ämne. Examinaeller genomgångna utbildningslinjer av mindre omfattning kan inte ge denpresumtive doktoranden både ämnesfördjupning och den nödvändiga bredden ochutblicken över besläktade ämnen. De som satsar på forskning måste också få en rimligekonomisk standard samt möjligheter till ekonomiskkompensation i form av någorlunda välbetalda arbeten efter avlagd examen,oavsett om dessa finns inom eller utanför högskolan. är det så att högskolan har små möjligheter attbehålla begåvade yngre forskare och nyutexaminerade doktorer. Det kan t. o. m.vara direkt ofördelaktigt att disputera; man blir överkvalificerad för vissatjänster, förlorar doktorandbidrag samt har dessutom små möjligheter att stannakvar inom högskolan, eftersom man ännu inte hunnit meritera sig för en docentureller en professur. Vi anser därför från moderata samlingspartiets sida, attsärskilda meriteringstjänster måste finnas för nydisputerade forskare. Detjänsterna bör helt naturligt vara tidsbegränsade. Eftersom regeringen senare i vår lägger framen särskild proposition om forskningsfrågorna, skall jag här bara ytterligareberöra området sektorsforskning, som har vuxitmycket i omfattning. Sektorsforskningen kan definieras som forskningssatsningarav departement och verk, där forskningen organiseras i nära samband medbeslutande organ och där forskningen är direkt inriktad på att skapa underlag förbeslut. Förespråkare för ökad sektorsforskning betonar vikten av att forskningoch forskare engageras för att lösa aktuella samhällsproblem. Det finns i dagett antal organ för skilda slag av problemorienterad sektorsforskning inom detstatliga området. Styrelsen för teknisk utveckling, FOA, och statens råd förbyggnadsforskning under kan nämnas som exempel. Delar av sektorsforskningen är av mycket hög standard -FOA är ett fint exempel på detta. Skilda förhållanden medverkar emellertid tillatt många andra satsningar på sektorsforskning inte ger det utbyte som skullekunna uppnås, om medlen i stället kanaliseras till universitet och högskolor. En olägenhet med sektorsforskningen är att den är svår attöverblicka. Beloppen för sektorsforskning i skilda departement har vidundersökningar visat sig vara redovisade med stora systematiska fel. Forskningoch utveckling är attraktiva anslagsposter, vilka kan användas som etiketterför andra, rent administrativa verksamheter. Sektoriseringen medför att forskningens tillgänglighet ochoffentlighet minskar såväl för allmänheten som för - vilket är än viktigare -forskarsamhället utanför sektorsinstitutionen. Därmed minskar möjligheten attbedöma forskningens värde. De avvägningar som låg till grund för beslutet omforskningsinsatsen riskerar vid en intern bedömning att prägla utvärderingen.Forskarens karriärmässiga beroende av uppdragsgivaren kan ha en oförmånliginverkan. Internationella kontakter och därmed sammanhäng- ande prövning av resultaten förekommer i litenutsträckning. Delar av den nu sektorsbaserade forskningen måstedärför, enligt moderata samlingspartiets uppfattning, föras över tillhögskolan. Kammaren beslöt att förhandlingarna skulle fortsättas . 9 § Anmäldes och bordlades 1981/82:96Förslag fill lag om preskription av skattefordringar m. m. 10 § Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1981/82:243 av () till industriministern omåtgärder för att rädda den svenska boardindustrin: Boardindustrin i har undersenare delen av varit föremål för tre statliga utredningar. I en avdessa - den s. k. Åkermanska utredningen - lämnades förslag till enanpassning av industrin till framtida produktionsbehov. Någon åtgärd från regeringens sida med anledning avutredningarna har inte varit märkbar. Boardindustrin har drabbats hårt avdetta. För kort fid sedan varslade ett av de företag som den bedömde ha möjlighet överleva - i Rundviksverken - ett100-tal anställda om avsked. Jag villtill industriminister ställa följande fråga: Avser regeringen att vidta någonåtgärd för att rädda den svenska boardindustrin? 1981/82:244av () till utbildningsministern om slopande av betygen ilärarskicklighet inom lärarutbildningen; beslöt att degraderade betygen i lärarskicklighet skall avskaffas fr. o. m. vårterminen1982. meddelade UHÄ till universitet ochhögskolor med lärarutbildning sitt beslut att uppskjuta de nyabetygsättningsbestämmelser-na till att gälla fr. o. m. . Medanledning av detta vill jag fråga statsrådet: Vill statsrådet medverka till att myndigheter under utbildningsdepartementetbättre iakttar enhälliga beslut? 1981/82:245 av () till handelsministernom lotteritillstånd för FN-föreningar: har vägratLinköpings tillstånd att anordna lotteri med hänvisning till attverksamheten i är av utrikespolitisk natur. Andra FN-föreningarhar därefter också vägrats lotteritillstånd. FN-föreningarna är partipolitisktoch religiöst obundna och arbetar för förverkligande av FN:s syften i enlighetmed Svenska FN-förbundets stadgar. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följandefråga till statsrådet: Vill statsrådet medverka till att FN-föreningarnasverksamhet kan stödjas genom tillstånd att anordna lotterier? 1981/82:246 av () till bostadsministern ombakgrunden till visst beslut om byggnadsförbud i kommun: Regeringen har beslutat ombyggnadsförbud för stora delar av kommun. Vilka sakliga skäl för ettsådant beslut anser statsrådet föreligga? 1981/82:247 av () till utrikesministernom de polifiska förhållandena i : Aldrig någonsin har så mångamänniskor terroriserats och dödats i som , aldrig har så mångacivila tvingats på flykt. Närmare en miljon människor är på flykt. Omkring 50000 salvadorianska barn i flyktingläger lider brist på så gott som allting. Genom maktskiftet i har den amerikanska politikenförändrats i en aggressivare riktning med udden riktad mot och Cubasamtidigt som det ekonomiska och militära biståndet till ochHonduras trappats upp. Med anledning av den akuta krissituationen i detta områdevill jag ställa följande frågor till utrikesministern: Är regeringen beredd att klart och tydligt ta avståndfrån den aggressiva amerikanska politiken? Vilka konkreta åtgärder avserregeringen att vidta mot bakgrund av de alarmerande rapporterna om flyktingsituationen i ? 1981/82:248 av () till statsrådet omförsöksverksamhet med maskinförarutbildning vid skogsbruksskolan: I finnsberedskap för att starta en försöksverksamhet med maskinförarutbildning vidSkogsbruksskolan. 1981/82:100, bil. 12, säger föredragandestatsrådet att maskinförarutbildning fr. o. m. /83 bör fåanordnas i form av ettårig högre specialkurs. erinrar statsrådet om att beslutat attstatsbidrag fill den utrustning som är en förutsättning för denna utbildninginte skall utgå fr. o. m. . I stället säger statsrådet att medhänsyn till 9 protokoU 1981/82:72-74 m. för kursen bör regeringen meddela särskilda bestämmelser omutbildningen. Innebörden av detta är oklar och skapar stor osäkerhet omvillkoren för utbildningsverksamheten. beredd att klargöra vilka särskilda bestämmelser om utbildningen somregeringen med hänsyn till kostnaderna m. m. skall meddela för att klarhet nuskapas om villkoren för att starta försöksverksamheten medmaskinförarutbildning? 11 § Kammaren åtskildeskl.