prot · G509146 · 1981-12-31 00:00:00 — I samma utlåtande säger förre kammarrättspresidenten ocksåatt det finns en fara för att vederbörande ur databasen kan ta bort etttidigare mål, dvs. använda terminalen på ett sådant sätt att han raderar utolika uppgifter. Det är också helt felakfigt, för det hade varit möjligt förkammarrättspresidenten att med ett enda telefonsamtal till den central därdatabasen finns lagrad undvika detta. Det finns en mängd citat av det här slaget som jag skullekunna anföra för att visa att landets nuvarande justitieminister i det härärendet, som vi har anmält därför att vi tyckte det var intressant, på ettflagrant sätt avslöjar att han över huvud taget inte har förstått grundläggandedrag i offentlighetsprincipen och dess tillämpning och vad medborgarnasrättigheter innebär. Jag vidhåller att det här måste vara fråga om ettjävsproblem. Det har naturligtvis uppstått på grund av att de uppgifter somskulle tas fram var lagrade i samma databas. Själva frågeställningen vardensamma, men den väcktes så att säga på två ställen. Här måste det vara frågaom ett jäv. Saken är i bägge fallen exakt densamma, och har somkammarrättspresident resp. som statsråd deltagit i prövningen av den i tvåolika sammanhang. Detta måste konstituera jäv. Under detta anförande övertogtredje vice talmannan ledningen av kammarens förhandlingar. 160 (): talar om allehanda ting ochintressanta ting. Huvudparten av dem diskuterades i samband med propostitionenom ADB och offentlighet. Jag skall inte upprepa den debatten. Det skulle varaen överloppsgärning, eftersom redan har gjort denna upprepning. Vad utskottet haft att ta ställning till är ifrågasattjäv. Utskottet har gått igenom de jävsgrunder som finns, applicerat dem på deifrågasatta jävsbrotten och funnit att ingen jävsgrund är tillämplig. Jäv harsåledes icke förelegat. Vid det senaste beslutstillfälle som statsrådet i har, jämfört med det tidigare beslutstillfället, ärendet varit ettannat. Det var nämligen ett nytt ärende. Den klagande har varit en annan, ocht. o. m. justitieministern har varit en annan. Till yttermera vissogickavgörandet den i en annan riktning än första gången. Jag ber att få ansluta mig till vad utskottethar anfört. 161JÖRN (vpk): Vi har velat få detta problem diskuteratlitet mer djupgående, och därför har vi inte ställt något yrkande. Jag tyckerinte att hade behövt känna sig så hotad att han kom medvilseledande uppgifter. Det är alltså fråga om att samma person har deltagit iprövningen av samma fråga vid två olika tillfällen. försökerkomma ifrån saken genom att säga att det är två olika sökande. Densökande har rätt att vara anonym och kan uppträda under vilket namn som helst.Jag, , kan anhängiggöra två likadana ärenden i två olika instanseroch i det ena fallet kalla mig och i det andra fallet VilhelmVoigt eller något annat. Det har ingenting med saken att göra. Vad det handlarom är att statsrådet har deltagit i bedömningen av identiskt samma sakvid två olika tillfällen, i två olika sammanhang. 1 det senare sammanhangethade det en uppenbar betydelse för honom hur ärendet utföll. I denbetydelsefulla delen av ärendet, nämligen att man inte har rätt att söka i ettdatabaserat diarium, var beslutet i de båda fallen exakt detsamma. I detavseendet var det inte olika beslut, vilket mycket väl hadesett om han hade studerat handlingarna. Det slutgiltiga beviset för att har felhar jag här i handen. När den sökande, i det fall som avgjordes i regeringen -där alltså satt med som statsråd - begärde enbeslutsmotivering, fick han en handling från bedömningen av det andra fallet.Det är nämligen så att ärendet först väcks i kammarrätten och överprövas i regeringsrätten,och sedan är det så att säga slut i den delen. Därefter väcks samma fråga ijusfitiedepartementet och överprövas i regeringen. I det ena ledet sitter CarlAxel i kammarrätten och bedömer saken, och i det andra ledet sitter hanmed vid regeringens bedömning av saken. Det lustiga är, att när det sedanbegärs beslutsmotivering på beslut, så anförs sombeslutsmotivering regeringsrättens dom och ingenting annat. Det är det slutliga beviset på att det handlar om precissamma sak. Men det intressanta, som inte har förstått, är attjust detta att de två ärendena blir ett och samma har att göra med denspeciella situation som uppstår när man kan ställa en fråga fill en förvaltningvia en dataterminal, eftersom man kan ställa samma fråga till alla delar avförvaltningen som använder en gemensam databas, från vilken man kan söka en ochsamma handling efter samma diarium. Det är det som är det rättsligtintressanta, dvs. att personer därmed kan råka ut för jävssituafioner som intealls liknar de traditionella, när man bara hade pappershandlingar. Jag hade hoppats att denna medborgarrättsligt intressantaproblematik skulle ha väckt intresse och inte baramedfört detta avfärdande. Det var vår mening att möjliggöra ett intressantmeningsutbyte kring denna problematik genom att vi inte ställer något yrkandeoch konsfitufionsutskottets talesman därför inte skulle behöva sätta sig inågon försvarsposition och absolut avfärda hela saken. Men medge att det här ä'en mycket intressant och intrikat fråga, som vi för länge sedan borde hauppmärksammat i denna kammare. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 162TREDJE VICE TALMANNEN: Sedan de under avsnittet Fråga om statsråds jäv i visstfall anmälda talarna nu haft ordet övergår kammaren till att debatteraTillämpningen av lagen om hälso- och miljöfarliga varor m.m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Tillämpningen av lagen om hälso-och miljöfarliga varor m.m. 163 (): Reservation nr 12 i konstitutionsutskottetsgranskningsbetänkande behandlar två frågor: dels frågan om inrättande av ettproduktregister, dels deklarafionsplikten när det gäller hälso- ochmiljöfarligt avfall. Redan vid 1975/beviljade anslagför inrättande av ett produktregister. Men detta register är fortfarande intefärdigt, trots att förflutit sedan beslutet togs. upprepaderiksdagen tidigare gjorda uttalanden och underströk vikten av att arbetet medproduktregistret skulle bedrivas så att det skulle komma till praktiskanvändning. har också med skärpa framhållit att skyddsombuden på etttillfredsställande sätt skall få tillgång till registret för sin verksamhet. Trots entydiga uttalande har de borgerligaregeringarnas handläggning av frågan om ett produktregister präglats avanmärkningsvärd passivitet. har man endast samlat ininnehållsuppgifter för råvaror, dvs. för sådana kemiska produkter vilkasinnehåll i allmänhet står på förpackningarna. Man har, så vitt jag har kunnatfinna, ännu inte beslutat om hur man skall gå vidare med de andra produkterna.Det rimmar verkligen illa med de uttalanden som har gjort. Regeringens arbete i detta sammanhang präglas av medvetenlånghalning. En viktig orsak till fördröjningen är förmodligen att den kemiskaindustrin mycket bestämt motsatt sig tillkomsten av ett register. Företrädareför industrin har gång på gång uppvaktat regeringen i denna fråga. Och detverkar ha gett resultat. Inte någon av de borgerliga regeringarna har tagit de, beslut som varit nödvändiga för att få fart på arbetet med ettproduktregister. Den borgerliga regeringen är uppenbart mera lyhörd förindustrins krav än för de beslut och uttalanden som gör. har också givit uttryck föratt produktregistret måste ges en sådan utformning att skyddsombuden på etteffektivt sätt bereds tillgång till för deras verksamhet nödvändiga uppgifterur registret. Regeringen har emellertid i sitt uppdrag tillproduktkontrollnämnden inte tagit fasta på dessa riksdagsuttalanden utan istället betonat långtgående sekretesskrav. Det har heller inte varit möjligtatt med utgångspunkt i regeringens direktiv utreda hur ett produktregisterskall utformas för att effektivt tjäna miljöintresset. Detta faktum står dåligti överensstämmelse med uttalanden. Jag skulle därför vilja frågaTorkel , som jag vet företräder majoritetslinjen, om han bestrider attregeringen i sitt uppdrag till produktkontrollnämnden betonat långtgåendesekretesskrav. beslutade att de som yrkesmässigt utövarverksamhet där miljöfarligt avfall uppkommer skall vara skyldiga att årligenläm.na uppgift om avfallets art, sammansättning, mängd och hantering. Jag har gått igenom det material som låg till grund förriksdagens beslut i denna fråga. Det är en mycket intressant läsning, inteminst därför att det rådde stor samstämmighet i och hosremissinstanserna om nödvändigheten av en deklarationsplikt på området ochvikten av att uppgifterna om miljöfarligt avfall skulle lämnas . motivetför denna årliga deklarationsplikt var att såväl mängd som sammansättningav.miljöfarligt avfall från ett och samma företag mycket snabbt kan förändras.Ett faktum som knappast någon kan bestrida. Ett enhälligt jordbruksutskott tillstyrktedeklarationsplikten. Men utskottet nöjde sig inte bara med detta. Man fanndessutom att deklarationsplikten borde omfattas av en straffbestämmelse, vilketockså blev beslut. Det skulle vara förenat med straffansvar, menadeutskottet, att bryta mot föreskrift att lämna uppgift om en hälso- ochmiljöfarlig varas art, sammansättning, mängd och hantering. Det är mot denna bakgrund anmärkningsvärt att regeringenbeslutat att deklarationsphkt inte skulle gälla för åren 1977, 1979, 1981 och1982. Regeringens handlande står definitivt inte i överensstämmelse med riksdagensklart uttalade viljeinriktning. Jag vill därför, herr talman, yrka bifall tillden socialdemokratiska reservationen i denna del. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Tillämpningen av lagen om hälso-och miljöfarliga varor m.m. 164PER (vpk): Det jag vill kommentera är vad som igranskningsbetänkandet anförs vid punkten 14, Övriga frågor, d) Tillämpningenav lagen om hälso- och miljöfarliga varor m.m. Själva skrivningen i denna delpå sidan 39 är mycket kortfattad, endast några få rader. Den egentligaredovisningen finns i bilaga nummer 18 med underbilagor. För granskning har här tagits upp två frågor inom området,dels regeringens beslut att underlåta att infordra av beslutadedeklarationer avseende miljöfarligt avfall under vissa år, dels dröjsmålet medatt färdigställa det produktregister om vars upprättande beslutaderedan vid 1975/. Utskottsmajoriteten finner inte anledning till någotsärskilt uttalande med anledning av regeringens handläggning av dessa frågor. Ireservationen nr 12 fill granskningsbetänkandet är man av annan mening ochföreslår en skrivning som framför kritik dels mot att regeringen meddelatundantag från deklarationsplikten för miljöfarligt avfall ,1979, 1981 och 1982, dels mot att produktregistret, efter beslutet omdess inrättande, ännu inte färdigställts. Vi har kommunisterna, i regel tillvarje , tagit upp de två här aktualiserade frågorna i våramiljöpolitiska motioner. Detsamma har skett från socialdemokratiskt håll.Yrkandena har följts upp i reservationer fill jordbruksutskottets betänkanden,som sedan med en rösts majoritet har nedröstats här i kammaren. Vi anser att dehär frågorna är viktiga och angelägna, främst för de människor som kommer iberöring med kemiska produkter ute i arbetslivet. Jag har själv mångårigerfarenhet av både tillverkning och hantering av kemiska produkter och kan medutgångspunkt i denna min erfarenhet understryka vikten av att de här frågornasnarast blir lösta. Den kritik som framförs i reservationen nr 12 innebär intenågon så kallad "prickning" av något särskilt statsråd. Kritikenriktar sig mot de olika regeringar som suttit sedan beslutet omproduktregistret fattades K) protokoll 1981182:145-146 Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Tillämpningen av lagen om hälso-och miljöfarliga varor m.m. Vitycker att det finns fog för den kritik som förs fram i reservationen. Ikonsekvens med att vi stött reservationer med likartat innehåll som reservationnummer 12 kommer vi i den kommande voteringen om granskningsbetänkandet attrösta på reservationen. Det innebär, herr talman, att jag yrkar att vidbeslut under punkten 14, Övriga frågor d), lägger till handlingarna med gillandeav den skrivning som föreslås i reservationen 12 fill utskottsbetänkandet. 165 (): Frågorna om produktregister ochdeklarationsplikt kan låta väldigt enkla. Det kan låta väldigt enkelt att sättai gång och göra ett produktregister. Det har väl vi riksdagsledmöter gåttomkring och inbillat oss . Men om vi börjar titta litet närmare påproblemen, tror jag att de allra flesta av oss ganska snabbt kommer att erkännaatt detta faktiskt är en ganska svårhanterlig materia. Ett av problemen som vi haft att göra med tidigare ikonstitutionsutskottet gäller sekretessfrågorna. Det är väldigt lätt att sägaatt de och de skall ha tillgång till de här uppgifterna. I de allra flesta fallär det helt rimligt att komma med sådana krav. är det emellertid så att det på det här området finnsett litet problem. Tekniska produkter kan man skydda genom att patentera dem,mönster-skydda dem eller på annat sätt se till att detta är min produkt; denfår ingen komma och kopiera. Sådana möjligheter finns inte på det kemiskaområdet. Därför är "recepthemligheten" av visst intresse. Man kaninte bara rycka på axlarna åt detta. Detta plus en del andra problem, nämligen att det är frågaom ett mycket omfattande och stort register som måste byggas upp på ett sättsom gör att man verkligen kan komma in och titta i det, gör.att det här ärkrångligt och tar tid. Dessutom är det faktiskt så att själva uppbyggnaden avproduktkontroll-registret är någonting som lyder under produktkontrollnämnden,och den står inte under granskning. Sedan har vi frågan om deklarationsphkt. harvelat ha en årlig deklarafionsplikt av miljöfarliga varor. Det visade sigganska snart att det här rör sig om 100 000 olika ämnen. Det blev en våldsam ansamlingav blanketter hos och produktkontrollnämnden som hade att taemot detta. Det var en ansamling av blanketter med uppgifter som egentligenvisade sig säga väldigt litet. Detta har upprepats vid tre olika tillfällen, ochnaturvårdsverket har vänt sig till regeringen och sagt att detta är meningslöstoch att vi på något sätt måste försöka värdera ut vad vi gjort. Tar vi en nyomgång kommer vi bara att dränkas av nya blanketter för blanketternas egenskull, och vi får inte göra en ordentlig utvärdering av arbetet och försöka tafram vad vi egentligen vill komma åt. Regeringen har sagt: All right, det är rimligt att viförsöker få litet vett och sans i detta och inte bara hystar in blanketter. är litet grand putt på.Det tycker jag inte att han skall vara. Jag ansluter mig tillutskottets yttrande i denna del. 166 (): Jag skulle vilja rekommendera mera ingående studera de' handlingar som förelåg vid riksdagsbehandlingen1975 om skyldighet att lämna uppgifter om miljöfarligt avfall. Jag tror att detskulle bli en givande och intressant läsning för dem vilka liksom TorkelLindahl bestämt sig för att i vått och torrt försvara de sista resterna av detborgerliga sönderfallet. kommer, om studierna blir seriösa, attfinna att det beslut som tog om deklarationsplikt och årligaredovisningar var en mycket stark politisk viljeyttring. Viljeyttringen varockså entydig, så entydig att ingen regering med respekt för beslutkunnat avstå från att genomföra en miljödeklarafion och 1979 och än mindreavstå från detta i följd, nämligen 1981 och 1982. Jäg vill dessutompåminna om att den deklarationsgenomgång som genomfördes 1978var mycket begränsad och långt ifrån så omfattande som den som genomfördes1976. Det faktum att agerar mer eller mindre somståndaktig tennsoldat kan inte dölja att regeringarna flagrant harbrutit mot klara ställningstaganden i de här frågorna. När det gäller produktregistret säger attdet kan låta enkelt att upprätta ett produktregister men att det är mycketsvårt när det kommer fill kritan. Och sedan pekar han på att sekretessen skullevara ett stort problem. Jag kan bara konstatera att det var vad jag försöktesäga i mitt inledande anförande, att de representanter från industrin som harsprungit och uppvaktat de borgerliga regeringarna i de här frågorna har varitmycket framgångsrika. Ett av industrins huvudargument har ju varit attsekretessen inte är tillräckligt stor i ett produktregister. Jag kan konstateraatt har fallit för industrins argument i det här fallet. Jag vill då betona att i de allra flesta fall kankonkurrenterna med kemisk analys ta reda på vad en produkt innehåller. Därförbehövs det för de allra flesta produkter ingen sekretess, utan registret kangöras så öppet att det blir användbart för skyddsombud och företagshälsovården. Sedan vill jag bara än en gång betona att vidflerfaldiga tillfällen har ställt sig bakom de socialdemokratiska kraven på ettöppet produktregister. Och kommer vi fram till en intressant fråga: Vad harregeringen gjort åt dessa riksdagsuttalanden om att man skall arbeta för ettöppet register? Jag ställde en fråga till på den punktenmen fick naturligtvis inget svar. Och är det lika bra att jag svarar självoch klart säger ifrån att regeringen har arbetat åt direkt motsatt håll mot vadriksdagen har uttalat. Jag skall läsa innanfill ur regeringens beslutsskrivelseav . Där står det följande - och tycker jag verkligen attTorkel skall lyssna: "Frågor om sekretess och datasäkerhet ärbetydelsefulla i det fortsatta arbetet med produktregistrets uppbyggnad ochhandhavande. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Tillämpningen av lagen om hälso-och miljöfarliga varor m.m. Onsdagen den 12 maj-1982 statsrådens tjänsteutövning m. m. . Tillämpningen av lagen om hälso-och miljöfarliga , varorm. minstviktigt är att de som skall lämna produktdeklarationer hyser förtroende för hurdessa frågor behandlas." Detta är alltså mer eller mindre de direktiv somregeringen har gett till produktkontrollnämnden. Man har gett direktiv om inte skall arbeta mot ett öppet register - som har fattat beslutom att vi skall ha. Jag tycker att det på sitt sätt är ganska orimligt att mankan komma fram till den ståndpunkt som utskottsmajoriteten för fram här, inte kan erkänna att regeringen har handlat stick i stäv mot de beslut somriksdagen har tagit. 167 (): Jag skall inte ägna mig åt samma typ av enklabeskyllningar som förde fram - det är inte så svårt att göradet. Jag kan bara konstatera att har ägnat de här problemen mycket liten tankemöda. Vill ha det som det är i , eller skall vi försöka få ett fungerandesystem? Det är den enkla fråga som man kan ställa. Skall vi utestänga en mängdprodukter från det här landet? är trots allt ett relafivt litet område.De här frågorna måste faktiskt få en vettig lösning, och det är uppenbart attdet inte är någonting som man kan klara av i en handvändning. När det gäller deklarationen kan jag ställa en litenmotfråga. Har besvärat sig med att ta reda på varförnaturvårdsverket, den ansvariga myndigheten, bad regeringen om anstånd? Gjordeman det helt utan skäl, eller gjorde man det bara för att vara de hemskaborgarna till lags? Fanns det faktiskt vissa sakskäl som gjorde attståndpunkten var rimlig? Den frågan har inte brytt sig omatt ens fundera på, och därför är det klart att han kan komma fram till sinståndpunkt. 168PER (vpk): Jag skall bara göra ytterligare en kort kommentar. Vi diskuterar ju inte själva sakfrågan utanregeringens handläggning av en sakfråga. har, som här har redovisats,gjort mycket bestämda uttalanden. Frågan är ju i vad mån dessa har följts.Visar det sig sedan, t. ex. beträffande deklarationen om miljöfarligt avfall,att det blev svårhanterligt att genomföra beslut, tycker jag inteatt det naturliga är att regeringen gör undantag. Har gjort ettbestämt uttalande och det sedan visar sig vara svårt att verkställa ett beslutsom det var tänkt, är enligt min mening den rätta vägen att komma tillbaka tillriksdagen i samband med den årliga behandlingen av sådana här frågor. Då kanman göra en ordentlig redovisning av läget och föreslå ändringar av dettidigare riksdagsbeslutet med anledning av de svårigheter som har uppstått. Manfår alltså föreslå nya vägar, och får ompröva de delar som ansessvåra att genomföra, t. ex.-deklarationen om miljöfarligt avfall, hur man skallavgränsa och vad man menar med miljöfarligt avfall, vilka uppgifter man vill fåfram osv. påstod att man inte har sagt så mycket i deklarationen,men det känner jag inte till. Vad beträffar sekretessen vill jag säga att jag, eftersomjag arbetar inom en sådan här industri, är ganska övertygad om att det i deallra flesta fall går att ta reda på sammansättningen utan deklaration. Vad somdäremot kan vara viktigt att hemlighålla är själva processerna i tillverkningav en sak. Det är där som själva försteget ligger från konkurrenssynpunkt. Detviktiga är inte främst sammansättningen. Vad diskussionen handlar om ärju hur man har följt beslut, inte själva sakfrågan. 169 (): ställde en fråga till mig. Hanfrågade om det inte fanns sakskäl för att man inte gjorde de här miljödeklarationerna.Som jag sade förut förhåller det sig så, att trots att har beslutatom årliga redovisningar har ingen miljödeklaration gjorts 1977, 1979 och 1981.Inte heller kommer man att göra någon deklaration . gjordes enbegränsad deklarationsuppföljning. Jag vill gärna besvara frågamed att säga att jag inte tycker att det har funnits några sakskäl förregeringen att göra de stora uppehåll som jag här har redovisat. Jag vill gärnabetona detta. Sedan sade att vi väl skall arbeta för attfå ett fungerande system. Ja, det skall vi naturligtvis göra. Det är precisdetta som vi har krävt från socialdemokratiskt håll och fått riksdagensuttalande för - att vi skall få ett öppet produktregister, som skyddsombud ochföretagshälsovård kan utnyttja i sitt arbete. Men det är detta som TorkelLindahl och den regering han företräder försöker förhindra. Som jag sade föruthar regeringen i en beslutsskrivelse mot beslut givitproduktkontrollnämnden direktiv att arbeta i riktning mot ökad sekretess. Dåfår vi inte något väl fungerande produktregister. , när de borgerhga tog över regeringsansvaret,ledde faktiskt den internationella utvecklingen i fråga om kontroll avkemiska produkter. Detta gällde, , inte minst de långt utveckladeplanerna på ett produktregister. har arbetet med dessa frågor gåttmycket sakta - det är bara att konstatera detta. Ett flertal andra länder harefter 1976 i jämförelse med arbetat mycket effektivt. Jag vill nämna för att i - för att taétt exempel - har man redan ett register över kemiska substanser, ett registersom används. Och kan det gå att få fram register i , så skall det Varamöjligt - om det finns någon vilja, om man inte bara lyssnar på industrinsönskemål - att också i få fram ett fungerande produktregister. Jag finner det meningslöst att fortsätta denhär diskussionen med . Han har tydligen bestämt sig, och han tarinte sakskäl. har ställt sig bakom de socialdemokratiskakraven på , ett öppet produktregister. Innan jag slutar mitt inlägg vill jagbara än en gåifg konstatera att regeringen tycks vara mer lyhörd för industrinskrav än för uttalanden. Det är sorgligt att det skall vara på detsättet, och jag tycker att det också strider mot vår konstitution attregeringen inte följer beslut. 11 protokoll 1981/82:145-146 Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Tillämpningen av lagen om hälso-och miljöfarliga varor m.m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 170 (): Jag tyckte att Per senasteanförande visade att det inte var ett så förfärligt stort avstånd i sak mellanhonom och mig. Jag håller med honom om att när det gäller frågan omdeklarationsplikten kan man diskutera om regeringen borde ha rapporterat tillriksdagen. Men jag tror att vi kan vara helt eniga - om vi ser i författningarosv. - om att regeringen faktiskt inte behövde göra det. Däremot kan man jualltid diskutera lämpligheten. För finns det uppenbarligen inga somhelst sakskäl för att man skall försöka fundera ut vad det är man sysslar medoch ta reda på att det man sysslar med verkligen är ändamålsenligt. För KurtOve är byråkrati för byråkrafins egen skull alldeles tillräckligt gottskäl. Jag bara noterar detta.