prot · G509112 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag skall då för den skull kunnafatta mig något kortare än vad jag hade tänkt mig och tala om centernsreservationer, där vi har följt upp kommunikationsministerns förslag. Jag villockså säga att det inte bara är vi som står bakom dessa synpunkter, utan det ärflera som är med, Alla som har studerat utskottsbetänkandet kan se att detutgör ett ovanligt märkligt mönster när det gäller hur olika personer ifrånolika partier har agerat. Även om lagstiftning och trafiksäkerhetsarbete ganska välhar lyckats att nedbringa antalet trafikolyckor och därmed minska antaletdödade i trafiken, måste vi konstatera att trafikolyckorna fortfarande skördarmånga liv och förorsakar många skador på människor. Förutom mänskligt lidande och många tragedier medlångtgående följder kostar olyckorna stora pengar genom sjukvård m, m, församhället. Därför får vi aldrig släppa taget när det gäller att genom åtgärderav olika slag förbättra trafiksäkerheten. Det beslut vi går attfatta är ett ytterligare steg på vägen för en förbättrad trafiksäkerhet. Stegeti förbättrande syfte skulle enligt min mening ha varit ännu effektivare, omutskottet i högre grad än vad som sker hade följt utredningens ochpropositionens förslag. Av utskottsbetänkandet och reservationer framgår enligtmin uppfattning att många av utskottets ledamöter har stirrat sig blinda påmotverkandet av Riktlinjer för det framtida trafiksäkerhetsarbetet m. m. byråkratioch har satt friheten som främsta mål. Även om jag rent allmänt ansluter migtill den principen och aktar den högt när det gäller samhällsarbetet i stort,vill jag dock på denna punkt anmäla skäl för en annan uppfattning. Om vi genomsträngare regler och lagstiftning kan rädda människoliv och hålla tillbakalidande, tragedier m, m,, är det värt mödan att underkasta sig vissa besvär ochvisst byråkratiskt krångel. Jag tänker dä speciellt på kommunikationsministernsförslag i propositionen om körkort eller kompetensbevis för förande av moped,som utskottsmajoriteten går emot. Enligt propositionens förslag skullemopedkort krävas för dem som önskar föra moped och som efter lagensikraftträdande fyller . För dem som vid lagens ikraftträdande har fyllt 15år skulle något krav på mopedkort inte gälla. Dessa torde ha vana att köramoped, och därför skulle de vara befriade från körkortskrav. Jag tycker attdetta är en rimlig kompromiss, som alla skulle kunna ställa sig bakom. Här bör inte partitaktik få förekomma. Efter att hastuderat reaktionerna i detta sammanhang, kommer jag inte ifrån att det är justpartitaktik som har styrt många. Nej, här gäller det att rädda liv.Centerpartisterna i utskottet, , och jag, har dockblivit ensamma när det gäller att på denna punkt stödja propositionen, Ireservation nr 3 har vi yrkat på införande av mopedkort för dem som efterlagens ikraftträdande uppnår behörighetsåldern , och jag yrkar bifall tilldenna reservation. Jag vill ha sagt att har använt sig avdetta system och att det har gått bra. Flera föräldrar som mist sina barn i mopedolyckor efterbarnens 15-årsdag har gråtande vädjat om samhällets stöd för kravet pä mopedkort för att rädda kommande ungdomars liv. Det är dessa människors vädjanden som jag vill vidarebefordra, när jag berom riksdagskamraternas stöd för reservation nr 3, ""-.. Enligt skulle inte effekterna av dessaåtgärder stå i en rimlig proportion till samhällets kostnader. Hur gör mansädana ekonomiska beräkningar? Bedömningen beror ju på hur harräknat i detta fall. Det är klart att utbildning och viss byråkrati kostarlitet pengar, men om man därigenom kan undvika kostnader för sjukvård ochannat, så är det ett tungt vägande skäl för förslagen. Och hur skall manberäkna värdet av en 15-årings liv? har ungdomarna fått enutbildning, ser positivt på tillvaron och är beredda att göra en insats - ochså släcks livet. Vi mäste, , ha ett ansvar i detta fall. Jagkommer inte ifrån det, säger att regeringen inte har stöd försina förslag hos människorna. Det är fel, , Hur skulle ni f, öha kunnat undersöka det? nämnde de många brev söm vi harfått. Men brev får vi från alla fronter - det vet varenda en i detta hus.Människor reagerar så olika, och vi har 8 miljoner människor i detta land. saken mot denna bakgrund, gär det inte att resonera på det sätt som BertilZachrisson gör, säger också att det inte finns någotskäl för att 17-åringar inte skall behöva ha mopedkort men väl 15-åringar,honom kan inte människorförstå att det skall vara en sådan skillnad. Det är klart att det kan låtakonstigt med denna skillnad, men kom ihåg att de som har kört moped och klaratden svåra nu har blivit äldre och fått erfarenheter och ett bättreomdöme. Då kan det, som kommunikationsministern sade, vara onödigt att besväradem med ett mopedkort. Vitsen och avsikten med ett mopedkort är ändå att detskall fylla en funktion vid introduktionen, när ungdomarna får börja köramoped. Det är dä som de tycker att det är sä roligt - de kastar sig på mopedenoch åker. Visst är det trevligt när människor har roligt - det är jag denförste att understryka - men det är inte roligt att göra de erfarenheter somjag har gjort. Jag har alltså lyssnat till många människor som har gråtit föratt deras barn, som de väntat sig så mycket av, inte längre finns till, har suttit med i denna utredning, och hangår ännu längre -vilket jag har förståelse för. Han vill att alla mopedisterskall ha mopedkort. Vi har inte gått fullt så långt, eftersom vi har hoppatsatt ändå få majoritet för ett riktigt förslag. Förslaget i reservation 3, somgrundar sig på regeringens förslag, är en bra kompromiss. Jag anser att riksdagensledamöter borde följa denna reservation. Beträffande mopedregistrering har vi centerpartister iutskottet följt propositionens förslag om obUgatorisk registrering av mopeder.Genom ett sådant förfarande skulle vi få en bättre kontroll och därmed bättrekunna motarbeta stölder o, d. Registreringen skulle också underlättaidentifiering av väskryckare och motverka trimning. Genom att inte krävaregistrering av äldre mopeder anser vi att mycken byråkrati skulle kunnaundvikas, har för sin del begärt att alla mopeder skallregistreras, har suttit med i utredningen och vet litet mer. Mankan inte heller så enkelt, som socialdemokrater och övriga moderater gör idetta avseende, gå ifrån verkligheten. Vårt förslag i reservation 1 är en brakompromiss, och jag yrkar bifall till denna, I reservation 5 av och folkpartietsrepresentanter samt behandlas obligatorisk utbildningsstart itrafikskola. Vi följer regeringens förslag om fyra obligatoriska lektioner. Vianser att detta kan ge den bästa starten och möjligheten att utbilda människortill goda och ansvarsfulla förare. Jag yrkar bifall till reservation 5, Erfarenheten har visat att ett särskilt förarprov för tungmotorcykel behövs. En övergång från lätt till tung motorcykel innebär en storförändring, och detta bör beaktas. Därför har kommunikationsministernföreslagit att ett särskilt förarprov skall krävas för tung motorcykel.Centerpartisterna, folkpartisterna och har ställt upp på dettaförslag. Men genom en samverkan mellan socialdemokraterna och två moderater harvi inte fått majoritet för vårt förslag. Min partikamrat kommersenare att ta upp denna fråga. Jag vill ändå nu yrka bifall till reservation 7, För förande av vissa tunga motorcyklar harkommunikationsministern föreslagit som behörighetsålder. Vicenterpartister och folkpartister i utskottet delar principiellt dennauppfattning. Vi har dock inte funnit Riktlinjer för det framtida trafiksäkerhetsarbetet m. m. Riktlinjer för det framtida trafiksäkerhetsarbetet m. m. anledningatt reservera oss mot utskottsmajoritetens uppfattning, med hänsyn till bristeri olycksfallsstatistiken. Denna kunde annars ha gett bättre belägg för dettaförslag. Vår.uppfattning, dvs, att detta förslag i princip är riktigt, har vitillkännagivit i ett särskilt yttrande. Trafiksäkerheten är en stor och väsentligfråga. Det har också accentuerats på det sättet att har sagt att1983 bör bli ett trafiksäkerhetsår. Jag skall inte närmare gå in på det. Jagvill emellertid säga att vi alla måste ta vårt ansvar för att få bästa möjliga trafiksäkerhetoch rädda människoliv. Det är en stor uppgift för alla, och här får intepartitaktiken lägga hinder i vägen för nödvändiga beslut. Med detta yrkar jag, herr talman, bifall tillreservationerna 1,3,5 och 7 och i övrigt till utskottets hemställan. AnL 12 () replik; Som replik på vad harsagt måste jag säga att den talekonst som han här har utvecklat kännsbesvärande. är ju en hedersman, men jag undrar om den sortsargumentering, känslomässigt i och för sig berättigad, som han förde är denrätta i en debatt av det här slaget. har tiotusentals människor i vårt landdödats och i varierande svårighetsgrad handikappats. Jag tror att vi alla harsorgliga fall i vår vän- och släktkrets med människor som fallit offer förtrafiken. Men jag tycker inte att det är riktigt att bygga upp en argumentationpå sådana personliga erfarenheter. Om vi vill undvika sådant i fortsättningenfinns det ju bara ett enda alternativ, , och det är att upphöramed all fordonstrafik, att bara tillåta gångtrafik och knappt det. Medutgångspunkt i resonemang är det ju faktiskt omöjligt attgarantera att ett enda människoliv sparas, om vi inför mopedkort, BertilJonasson inser säkert själv att detta är en argumentering som inte håller. Jag känner det som sagt väldigtbesvärande. När man här försöker följa en linje av progressivitet genom attutöka trafiksäkerheten och så långt som möjligt skapa ett skydd för denenskilde som man tror att den enskilde skall kunna motsvara ettförtroende, då vill man inte bli satt i någon slags bödelsposition. Vi har allasamma strävan: att spara människoliv och att minska antalet skadade i så stor utsträckningsom möjligt - det tror jag att jag kan stå för när det gäller både mig självoch mitt parti. AnL 13BERTIL () replik; säger att vi får brev frånallmänheten i praktiskt taget alla frågor, och det lät på honom nästan som omhan tyckte att man inte skulle bry sig om dem. Men det anmärkningsvärda är juatt vi i det här sammanhanget har fått så många och att reaktionen har varit såomfattande. Det tror jag också kan vittna om. Men, , huvudfrågan när det gäller dedetaljer där vi nu har olika mening - och de är tyvärr många - är inte om etteffektivt trafiksäkerhetsarbete skall bedrivas genom att man utökar byråkratinpå ett stortantal punkter eller inte. Huvudfrågan är om inte det arbetet i stället skallske genom att man bygger ut utbildningen i skola och i frivilligorganisationer.Vi är som väl är överens om detta, men vi är inte överens om att man skallinföra en omfattande byråkrati. Det är detta senare som vi träter om. Låt migsäga, herr talman, med all respekt för - som utskottets vice ordförande sade -hedersmannen , att det är litet säreget att upplevavärmlänningen som byråkratins riddersman här i kammaren. Riktlinjer för det framtida trafiksäkerhetsarbetet m. m. AnL 14 () replik: Mina goda kamrater angriper mig här genom att ifrågasätta min argumentering. De tyckeratt jag uppträder på ett märkligt sätt, och de har naturligtvis rätt att tyckadet. Jag vill först säga att jag är kolossalt mycket emot alltvad byråkrati heter. Allt sådant skall motverkas, och arbetet skall förenklasoch göras effektivt. Men i det här fallet har jag blivit så påverkad av vad manberättat för mig och jag har sådana erfarenheter när det gäller de här frågornaatt jag måste reagera. Jag skulle inte känna mig förlåten i mitt innersta omjag inte gjorde det vid ett sådant här tillfälle. Föräldrar har skildrat sinsituation för mig. De har berättat hur omöjligt det har varit att få ungdomarnaatt tänka sig för. Ungdomarna har sagt: Det är ingen fara. Det här vet väl vibättre, och vi behöver ju inte ha körkort. Jag citerar ordagrant vad en av demsade; "De" dvs, myndigheterna, "vet väl bättre att det intebehövs," De tror alltså inte att det är farligt att köra moped utanutbildning. Sedan kan det inträffa att någon av dem kör ihjäl sig somhan eller hon fyller , . Det kan synas hårt att kräva mopedkort för15-åringar, men om man på detta sätt kan rädda livet på en och annan 15-åring,så har man gjort en insats. Det behöver inte betyda så mycket byråkrati. Dessaungdomar måste helt enkelt få utbildning, och det gäller att göra klart för dematt de för att fä ett mopedkort måste sätta sig in i vad det betyder att köramoped. De måste känna till olika trafikregler, innan de får köra. Det är, herr talman, bakgrunden till mitt sätt attresonera. Om andra sedan tycker att jag är naiv och slår på känslosträngarna,så må de tycka det. Det här är mitt motiv. Jag sätter ungdomarnas liv långtframför hänsynen till den byråkrati som möjligen kan uppstå. Den betyder liteti förhållande till de människoliv som kan räddas, AnL 15 () replik: Käre !Jag tror inte det finns den ringaste gradskillnad i den sorg som drabbar efterlevandetill den som har dödats, vare sig denne hade körkort eller ej. AnL 16BERTIL () replik; I all vänskaplighet och med all respekt förBertil personliga upplevelser vill jag säga att det inte kan förhållasig så att man räddar liv bättre bara därför att somliga har körkort och andrainte. Riktlinjer för det framtida trafiksäkerhetsarbetet m. m. ju följdenav det lagda förslaget. Att somliga skall ha mopedkort och andra inte samt attsomliga mopeder skall registreras och andra inte, kan inte vara en bra ordning.Den ter sig snarare egendomlig. Antingen skall alla ha mopedkort eller ocksåfår vi bygga på den frivillighet som vi har byggt på. Jag tror attsjälva grunden för ett effektivt trafiksäkerhetsarbete är att få de mångamänniskorna i landet engagerade i det. Det kan aldrig byråkratin klara av menväl frivilligorganisationerna, AnL 17 () replik; Jag skulle önska att vårt samhälle fungeradepå det sätt som uttrycker det. Det skulle alltså fungera utanlagar och förordningar, och vi skulle kunna lita på människorna. Vem vore merglad än jag om det förhöll sig på det sättet! Men tyvärr gör det inte det. Viär tvungna att ha lagar och förordningar som styr trafik verksamheten. Detgäller också på alla andra områden, vilket vi borde vara överens om, I denna fråga anförs såväl i propositionen som iutredningen och av reservanterna att det behövs ett mopedkort för dem somfyller men inte för dem som redan har körkort. Det kan för all del, somBertil säger, förefalla Utet snett. Men kvar står det faktum att detfrämst är de som fyllt och börjat köra moped som råkar ut förtrafikolyckor. Det är dessa olyckor som skulle kunna undvikas genom ettmopedkort. AnL 18SVEN (vpk); Den proposition och det betänkande som vi nubehandlar berör enligt rubriken riktlinjer för det framtidatrafiksäkerhetsarbetet. Men de mera långsiktiga åtgärderna får man verkligenleta efter i betänkandet. För det mesta behandlas de traditionella selektivaåtgärderna som utbildning, fordonskontroll, förbud och prov, bilbältet,belysningen och vägskyltarna, I propositionen medges också att det blir alltsvårare att finna enskilda åtgärder som ger direkta och påtagliga resultat. Mantalar om att "de stora reformernas tid nu är förbi". Det är litet avuppgivenhet i detta resonemang. Det är inte min avsikt att visa nonchalans mot värdet avselektiva åtgärder. De kan ha sin positiva betydelse för att bl, a, begränsa t,ex, skadornas omfattning vid en koUision, Så är utan tvivel fallet medexempelvis bestämmelserna om obligatoriskt användande av hjälm när det gällermotorcyklister eller av bilbälte i bilarnas framsäte. Och visst kan man välfortfarande förbättra belysning och annan teknisk utrustning på fordonen, mendet blir allt svårare att finna på något nytt, vilket för övrigt, som jag nysssade, också erkänns i propositionen. Om, herr talman - som är fallet - inom loppet av någraår tiotusentals människor dödas och hundratusentals skadas och lemlästas ivägtrafikolyckor och om dessa trafikolyckor förorsakar samhället mångamiljarder i kostnader som går att ungefärligt beräkna, och ännu flera miljarderi svårberäknade humankostnader, räcker det inte med selektiva åtgärder ellerförbättring av vägstandarden eller trafikmiljön. med någracitat ur trafiksäkerhetsverkets anslagsframställning för innevarande budgetår: "I en familj på fyra personer är risken att minst enav familjemedlemmarna dödas eller skadas i en vägtrafikolycka83 %, Risken att minst en dödas eller skadas är ," "Av alla män i åldern som avlider, såsvarar,olyckor i vägtrafiken för och i åldern för avfallen," Så här fårdet bara inte fortsätta. Antalet offer i trafiken har aldrig behandlats som enrestriktion för vidare utbyggnad och tillväxt av bilismen. Så sker inte helleri förevarande betänkande, I vpk:s motion 1981/82:279 framhålls att avgörandeförbättringar av trafiksäkerheten hör ihop med åtgärder på trafikpolitikensområde, och det är det som jag vill tala litet grand om här. När det gällertrafikolyckorna är orsakssammanhanget klarlagt, och det finns verksamma åtgärderatt ta till. Det är definitivt de politiska instansernas skyldighet att ta framförslag och fatta de beslut som fordras för att förändra trafikapparaten.Sambandet mellan trafikpolitik och trafiksäkerhet går inte att bestrida. Enligtmin mening måste en ökad grad av styrning och planering in i bilden. Bilismenoch bilindustrin har fått styra utvecklingen, eftersom den snabba tillväxten avbilismen har ansetts främja viktiga politiska mål som sysselsättning ochekonomisk tillväxt. Bilism och välfärd har gjorts till identiska begrepp, Istället för en planering av bilismen har vi fått en planering för bilismen.Bilismens stormande utveckling har kunnat äga rum som ett spontant skeende, ochnågon .samlad transportförsörjningsplan har aldrig funnits. , som är ledamot av trafikutskottet, nämnde idebatten att det har skett en minskning av trafikolyckorna, och han refereradedå till det frivilliga trafiksäkerhetsarbetet. Men att den relativt begränsademinskning av antalet bilar i trafik och av mängden levererat motorbränsle somskett under senare är medfört en minskning av antalet dödade och skadade ärendast en bekräftelse pä sambandet mellan dessa faktorer. Det medges också avtrafiksäkerhetsverket att detta samband finns. Förutom de direkta trafikskadorna förorsakar bilismen enbetydande miljöförstöring i form av förgiftning av luften och högabullernivåer. Sädana skador är självfallet mycket svåra att kvantifiera i ettvisst antal miljarder kronor. Från vpk:s sida har vi i mofion 1981/82:280, somkommer att behandlas senare under , gjort gällande att det är enviktig uppgift för oss politiker att åstadkomma en minskning av bilismen,främst i tätorterna, men även mellan dessa. En sådan linje innebär inte att viförkastar personbilen, Den kommer även att spela en stor roll i detsvenska transportnätet, och den är ofta oersättlig som transportmedel iglesbygden för att nå ensligt belägna fritidsområden osv. Även för handikappadehar bilen stor betydelse. Men det är ett dyrbart energi- och resursslöseri närmänniskor åker en och en i sina privata bilar till och frän arbetet, till ochfrån större tätorter osv. Det ärklart att om vi skall åstadkomma en radikal minskning av bilismen i Riktiinjer för det framtida trafiksäkerhetsarbetet m. m. Riktlinjer för det framtida trafiksäkerhetsarbetet rn. tätorterna,och mellan dem, dä måste kollektivtrafiken förstärkas, inte bara kvantitativtutan även kvalitativt. Det gäller alltså såväl turtäthet och regularitet somkomfort och handikappanpassning. Här finns också mycket att göra för utvecklingoch förbättring av fordonen. Men även samhällsplaneringen i stort kommer in ibilden. Det gäller t, ex, lokalisering och utformning av områden för boende,service och arbete. Här måste målet att minska trafiken så mycket som möjligtvägas in. Så sker inte konsekvent, då samhällsplaneringen i stället sedan långtid utgår från att människorna numera har tillgång till bilar. Det är möjligtatt ännu avfärda den grundsyn jag försöker göra mig till talesman för,att avfärda tanken på en bättre trafiksäkerhet via en bättre trafikpolitik, menförr eller senare måste frågan angripas utifrån dessa aspekter. Det är detta vibetonat i vår motion då det gäller den framtida inriktningen avtrafiksäkerhetsarbetet. Vi anser därmed att det föreliggande utskottsförslagetinte tillräckligt beaktat den klara kopplingen mellan trafikpolitik ochtrafiksäkerhet, I stället ägnas desto större intresse åt de selektivaåtgärderna. Att vi är kritiska på denna punkt innebär inte att vpk underskattarbetydelsen av selektiva åtgärder. I vår motion 279 har vi tagit upp ett parsådana åtgärder, vilka vi bedömer som angelägna. I yrkande 2 föreslår vpk engenerell hastighetsbegränsning . och att högre hastighet endasti undantagsfall får medges. har redovisat att ensänkning av den högsta tillåtna hastigheten . /tim.skulle, med en försiktig uppskattning, innebära en reduktion avpersonskadeolyckorna . Med andra ord; en sådan åtgärd skulle årligenförskona 4 000 personer från att dödas eller skadas i trafiken. Enbart dennaenkla åtgärd, som för människor som använder sig av bil inte innebär att de görnågra nämnvärda förluster av tid på sin resa, skulle förskona oss från attbevittna hur 4 000 människor här i landet dödas eller skadas i trafiken. Även om man enbart ser krasst ekonomiskt på sådanaåtgärder innebär de säkerligen miljardbelopp i besparingar för landetssjukvård. Detta är en av flera positiva effekter. Det står klart att ensänkning av högsta tillåtna hastighet också ger kollektivtrafiken ökatunderlag. På detta område finns verkligen mycket att göra. I en undersökningverkställd av statens väg- och trafikinstitut bekräftas f. ö. att omkringhälften - lägg märke till det - av det totala trafikarbetet sker medöverskridna hastighetsgränser. Såväl i propositionen som i betänkandet tillbakavisas vårtförslag med hänvisning till de begränsade möjligheterna att bevakaefterlevnaden. Detta är ett särskilt problem, inte minst bekräftat av statensväg- och trafikinstituts undersökning, som jag nämnde. En rejältrafikövervakning skulle påverka hela trafikstrukturens utveckling i gynnsamriktning ur samhällsekonomisk synpunkt. a. skulle järnvägsalternativetsmöjligheter bli större, om godstrafiken på våra vägar skedde enligt gällandehastighetsbestämmelser. Jag tror att mer än en av oss här i kammaren kanbekräfta att den hastighetsgräns som gäller för t. ex. långtradareär illusorisk, eftersom man ofta när man kör blir omkörd av sådanafordon på våra vägar och eftersom man kan få höra auktoritafiva hävdare av trafiksäkerhetsintressetpå länsnivå säga att trafikflödena skulle förstöras, om lastbilarna skullefölja 70 km-gränsen. Sådana yttranden kan man faktiskt få höra. Bl, a, skullesäkerligen, som jag sade, järnvägsalternativet ges en bättre möjlighet, omman hävdade dessa hastighetsbestämmelser, Inga som helst verkliga åtgärder för förbättradtrafikövervakning nämns av utskottet, trots att sådana är angelägna. Jag skulledärför vilja ställa frågan; Varför inte låta utbilda ett antal av våratiotusentals arbetslösa unga människor till den nyttiga och för samhälletlönsamma uppgiften att bevaka hastighetsreglernas efterlevnad? Det skulle ha enverkan inte bara så att man finge en bättre bevakning, utan också så att dessaungdomar finge jobb i stället för att som kanske hämta understöd. Det skulleockså ha den effekten att ungdomarna finge ett klart intresse av dessa frågoroch kunde vidarebefordra till sina kamrater vikten av att följa gällandetrafiksäkerhetsbestämmelser. Ett annat förslag i vår motion innebär en höjning avbehörighetsåldern för framförande av moped till . Även här måste utskottetmedge att danska erfarenheter bekräftar en avsevärd minskning av antaletmopedolyckor, då just en sådan höjning av behörighetsåldern skedde.