prot · G50953 · 1981-12-31 00:00:00 — , herr talman, vill jag framföra några synpunktermed anknytning till vårt särskilda yttrande. Jag blev litet orolig närstatsrådet i diskussionen med anledning av det tidigarebetänkandet från utbildningsutskottet markerade att de propositioner som nuskall behandlas i innebär besparingar inom detta område. Det går inteatt utläsa av den proposition som föreligger hur stora medel regeringen har föravsikt att anslå för denna typ av verksamhet. För att man skall kunnaförverkliga syons mål och program, vilket vi nu diskuterar, anser vi att detkrävs ökade såväl personella som ekonomiska resurser. Den höga arbetslöshetenför ungdo- marnakräver insatser såväl på arbetsmarknadspolifikens område som på skolans område.Det är självklart att arbetsmarknadspolitiska insatser skall sättas in för attklara den aktuella situationen. Men för att klara sysselsättningen varaktigtmåste en annan ekonomisk politik föras, som ökar det totala antaletarbetstillfällen. För att nu klara de uppgifter och nå de mål som anges iden proposition som vi behandlar måste ökade resurser anvisas. Det är en mycketstor brist i regeringens förslag att man inte nu har aviserat att man har föravsikt att föreslå detta i budgetpropositionen /83. Vi kommer frånsocialdemokratins sida att bevaka att så sker. Som jag har framhållit har vi vid fleratillfällen motionerat om att behov av ökade resurser föreligger. I den mån viskall kunna nå de föresatser som finns angivna i propositionen måste ökaderesurser tillföras. I annat fall kommer kommunerna att få ta en större del avdessa kostnader, och det kan vi inte acceptera. Det kan också innebära att detdrabbar ungdomarna, den grupp i samhället som har det besvärligast.Samhället måste göra allt vad det kan för att underlätta ungdomarnas utträde iarbetslivet, för att underlätta för dem att välja utbildning, att välja jobbdär de har chans till en varaktig sysselsättning. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till desocialdemokrafiska reservafionerna. Studie- och yrkesorientering i grundskola ochgymnasieskola m. m. 54HANS NYHAGE (m): Det torde inte råda några delade meningar omatt en av skolans vikfigaste uppgifter är att förbereda eleverna förarbetslivet. Detta kan och skall ske i all undervisning. Eleverna skall underhela sin skolgång bibringas kunskaper om samhällslivet, och de skall erhålla enbred och allsidig erfarenhet av arbetslivet och de villkor som där råder. Avsikten med den praktiska yrkesorienteringen, praon, ärjust att ge eleverna ökade kunskaper om samhälle och arbetsliv, och den utgörett led i skolornas studie- och yrkesorientering. Det är för oss moderater väsentligtatt fastslå att det är det kvalitativa innehållet i prao-verksamheten som skallvara avgörande, inte kvantiteten av skilda insatser. Det är således viktigare,enligt vår uppfattning, att eleverna erhåller en kvalitafivt sett högtståendekortare prao-period än , präglad av verksamheten för dess egenskull. Vi har följdriktigt i vår motion, nr 76, krävt att utgångspunkten förpraons utformning och omfattning skall vara kvalitet. Vi har uttalat att vianser det vara så viktigt att syftet och målet för verksamheten styr valet avåtgärder att handlingsprogram för praon skall utformas och redovisas i denlokala arbetsplanen. Vi kan glädja oss åt att i utskottsbetänkandet fastslåskravet på kvalitet i praon samt att utskottet uttalar att man på varje skolabör utforma handlingsprogram för praon, som skall redovisas i den lokalaarbetsplanen. Till det förliggande utskottsbetänkandet har vi moderaterfogat två reservationer. Den första av dem gäller frågan om intagning tillgymnasieskolan på grundval av höstterminsbetyget i årskurs 9. Vi har i vårreservation 4 protokoll 1981/82:53-55 Studie- och yrkesorientering i grundskola ochgymnasieskola m. m. hänvisattill proposition 1978/79:180, där föredragande statsrådet uttalade att en såbred försöksverksamhet som möjligt skulle genomföras för att skapa underlag förett ställningstagande till frågan om intagning till gymnasieskolan, grundad påhöstterminsbetyget i årskurs 9. delade denna uppfattningoch var lika litet som det föredragande statsrådet berett att då ta definitivställning för höstterminsintagning. Vi vet nu att 29 kommuner har deltagit iförsöksverksamheten inför innevarande läsår. 18 av dessa kommuner ingår i enutvärderingsrapport som ingivit till regeringen. Avdenna rapport framgår att flertalet av de i rapporten ingående kommunerna deltarför första året i försöket. Med all tydlighet framgår alltså att den bredaförsöksverksamhet som utskottet tidigare ansett vara angelägen ej har kommitfill stånd. Enligt vår mening är försöksverksamheten av alldeles för begränsadomfattning för att ligga till grund för ett ställningstagande. 1 flertalet avkommunerna har försöket därtill pågått att någon samladutvärdering i verklig bemärkelse ej kunnat äga rum. Vi hävdar alltså attriksdagen ej bör fatta beslut i frågan förrän en betydligt mer omfattandeförsöksverksamhet genomförts och erfarenheterna från denna varit föremål för enomsorgsfull utvärdering. Det är enligt vår mening alldeles nödvändigt att dennafråga handläggs med största omsorg. En intagning till gymnasieskolan på grundval avhöstterminsbetyget ställer ökade krav på elever och personal. De skildakursmomenten skall i allt väsentligt vara genomförda och inlästa på en lästidsom förkortats med en termin. Redan nu hörs ofta klagomål på att skolarbetet ärför stressigt och jäktigt, att eleverna alltför lätt drabbas av prov i form avskrivningar, att kursmomenten är för omfattande. En lugnare arbetstaktefterlyses; pluggskolan fördöms. Hur skall det då inte bli, när samma mått avundervisning skall rymmas under en med en termin förkortad lästid? I åtskilliga fall kan elever med höstterminsbetyget somgrund för intagningen få konkurrera med kamrater som söker på slutbetyget iårskurs 9, dvs. betygen är givna under skilda förutsättningar. Det finns vidare en uppenbar risk för att elevernasmotivation minskar och att deras inställning till skolarbetet under den sistavårterminen bHr likgiltig eller negativ, då slutbetyget för dem i realiteten ejlängre har samma betydelse som . Det kan bli svårt att fylla helavårterminen i årskurs 9 med en verksamhet som av eleverna upplevs sommeningsfull mot bakgrund av att intagningen till gymnasieskolan redan är klaroch att vårterminsarbetet i den bemärkelsen saknar betydelse för dem. Den andra reservationen från moderat håll gäller syo-tjänsterna.Syo-funktionären skall fungera som resurs och inspiratör och bedriva personligvägledning. Eleverna skall erhålla en saklig och objektiv orientering omförutsättningarna inom olika yrkesområden. Det Hgger i sakens natur att justörre kännedom syo-funktionären har om sina elever, desto större och bättre ärförutsättningarna för honom att ge eleverna en adekvat orientering. Genom att syo-verksamhetenkombineras med undervisning erhåller vederbörande denna ökade kunskap omeleverna och får vidgade kunskaper och erfarenheter om det övrigaarbetet i skolan. Vi anser det alltså vara av stor vikt att en undervisningsdelalltid ingår i syo-tjänsten och att således nya tjänster med enbart syo ej fårinrättas. Vad jag här anfört gäller ej dem som f. n. innehar s. k. renasyo-tjänster. De skall givetvis få fortsätta att arbeta på dessa tjänster. Slutligen,herr talman, vill jag något beröra den roll planeringsråden skall spela i deolika kommunerna. De skall som bekant utgöra ett rådsorgan när det gällerkontakterna mellan skola och arbetsliv. På åtskilliga håll fungerarverksamheten på ett fullgott sätt. På andra åter har det visat sig vara svårtatt få just denna konstruktion att verka tillfredsställande. Det kan därförfinnas anledning att pröva frågan om kommunerna själva kan avgöra formerna förhur verksamheten skall bedrivas. Självfallet får därvid funktionen som sådaninte ifrågasättas. Den är av utomordentligt stor vikt. Det är således formernasom vi anser skall kunna variera i enlighet med kommunernas egna önskemål. Detkan finnas anledning att återkomma till frågan. Med det anförda yrkar jag bifall till de två reservafioner somavlämnats av utskottets moderata ledamöter. Studie-och yrkesorientering i grundskola och gymnasieskola m. m. 55 (vpk): Syftet i proposifionen om prao är gott: att hjälpa eleverna att sättain sina erfarenheter i ett större sammanhang, så att de verkligen bidrar tillelevernas studie- och yrkesvalsmognad. Statsrådet har också framhållit teorinom att begreppet arbetsliv omfattar två olika företeelser: arbetsmarknaden ocharbetsplatserna. Det är en teori som har uppställts av arbetslivsforskare, ochdenna teori skulle verkligen kunna berika och förändra de mål vi ställer uppför arbetslivsorienteringen. Men i propositionen tolkas denna utmärkta teori påett snävt, ytligt och ofruktbart sätt. Detgäller med de resonemang som förs i propositionen att ge elevernaföreställningen att allt beror på hur man arbetar med sin utbildning.Regeringen har inte något mål att planmässigt skaffa fram arbete åt allaungdomar. Där ger man upp. Och så kommer då skolministern och ger de unga enklapp på axeln: Välj rätt linje eller kurs, läs flitigt, så ska ni se att nisäkert får jobb i alla fall. Alltfler ungdomar gör den bittra erfarenheten att studier inte lönar sig, det finnsinga jobb i alla fall. Många av dem har tvingats välja yrkesinriktning merefter fillgången på jobb än efter egna, personliga önskemål. Och även bland demsom valt på detta sätt har många blivit lurade av detta samhälle - i ett yrkesom det har propagerats för och där det fanns behov av folk, enligt vad somsagts det ena året, har det senare visat sig inte längre vara någonefterfrågan på arbetskraft. Sådan är den geniala kapitalistiska ekonomin. Ochett flertal av de människor som efter avslutade studier kommer ut i arbetslivetfår också göra en bitter erfarenhet: Den kunnighet och kunskap omarbetsprocessen som de fått i skolan, den utarmas och trängs undan avlönsamhetsintressena - och det är ju de intressena som regerar. Studie- och yrkesorientering i grundskola ochgymnasieskola m. m. är dockinte de intressen som bryr sig om samhällets totala lönsamhet som styr, utan demånga inbördes motsägande, privata lönsamhetsintressena. Då blir det intealltid så noga med kvalitet och kunskap. Och för en majoritet av lönarbetande inträder det somsociologer kallar för löntagarlikgilfigheten. Huvudsaken blir att uppfylla dekrav som är oundvikHga om man skall få ha jobbet kvar och kunna kvittera ut sinlön. Huvudtemat i livet blir fritid och konsumtion, arbetslivet blir ettnödvändigt ont. Och yrkesstoltheten och kunnigheten förtvinar. Arbetskraften ärockså den en vara på marknaden. Och denna motsättning inom arbetslivet kan man enligt vårmening inte bortse från i arbetslivsorienteringen i skolan. Där måste ingå enrealisfisk beskrivning av förutsättningarna för att den enskilde utifrån sinakunskaper skall kunna påverka och förändra produktionens inriktning, arbetetsinnehåll och villkor. Den grundläggande motsättningen finns inom alla områden -arbetsmiljö, olycks- och hälsorisker, tolkning av ledighetslagar och 'ag ochavtal om anställningstrygghet, förändringar av arbetsuppgifter och arbetsorganisation. Vi menar också från vpk:s sida att enarbetslivsorientering värd namnet måste ta upp fackliga organisationersmöjligheter att ta kamp för de arbetandes villkor. Vi menar attarbetslivsorienteringens målformulering måste kompletteras med de synpunktersom vi har tagit upp i vår motion. Därför yrkar jag bifall fill vpk-motionen. I denna proposition behandlas ocksåsyo-konsulenternas huvudmannafråga. Vpk stöder här de fackliga kraven påstatligt huvudmannaskap. Motivet för de kraven är att syo-konsulenternaframgent alltmer får arbetsuppgifter som lärare och att de därför bör behandlaslikvärdigt med andra lärargrupper i detta avseende. Dessa krav hartillgodosetts i proposifionen, och i vår mofion har vi inte gjort någoninvändning. Vi kommer att avseende berörda moment stödja utskottets hemställan. 56YLVA (): I proposifionen framhålls upprepade gångerden stora roll som studie- och yrkesorienteringen har för eleverna när detgäller deras förberedelse för inträdet i arbetslivet. Speciellt angeläget ärdetta i ett samhälle där eleverna under sin uppväxt nästan helt saknar dennaturliga anknytning till arbetslivet som en förgången tid erbjöd, då barnenväxte upp på sina föräldrars arbetsplats och då barnen i regel också hade sitteget ansvarsområde i hemmet. Den värld som eleverna möter efter avslutadskolgång är dessutom så komplicerad och snabbt föränderlig, att de måste fåkontinuerlig information och hjälp för att förstå både arbetslivets ocharbetsmarknadens villkor och sina egna förutsättningar och möjligheter. Det ärdärför positivt att konstatera den vikt som skolministern lägger vid en någotförändrad syn på syon i skolan - från en avgränsad specialistfunktion till ettområde som alla i skolan skall känna ansvar för. Jag vill gärna citerapropositionen, som säger: "Ioch med att syon inordnas i skolans allmänt arbetsHvsförberedande mål ochverksamhet framstår också ansvarsfördelningen som självklar. Det är intesyo-funktionären som ensam skall representera länken mellan skolan, samhälletoch arbetslivet på den enskilda skolan. Det är inte heller syo-funktionärenensam som skall hjälpa eleverna att orientera sig i arbetslivet och medverkatill att elevernas erfarenheter bearbetas i undervisningen. Det bör åliggaalla lärare och skolledare att inom ramen för sitt arbetsområde i skolan fillgodoseelevernas behov av arbetslivsförberedelse." Utskottetdelar denna uppfattning. I och med att Lgr 80 införs kommer eleverna att ha frånsex till tio veckors praktisk arbetslivsorientering-prao. I propositionenunderstryks att det inte bara är längden av praon som har betydelse, utan attdet är viktigt att kvaliteten upprätthålls. Dit hör de möjligheter eleverna fåratt personligen delta i olika verksamheter på arbetsplatsen och den handledningoch kontakt de får med arbetstagare och partsföreträdare, liksom atterfarenheterna bearbetas och sätts in i sitt sammanhang när eleverna kommertillbaka till skolan. Först då bidrar dessa erfarenheter till att utvecklaelevernas studie-och yrkesvalsmognad. Att anskaffa de prao-platser som behövs kräver naturligtvisplanering och också kunskap om var de finns. Arbetsförmedlingarna har dessakunskaper och har gjort framgångsrika insatser för detta. Mot bakgrundav det ökade behovet av prao-platser - antalet kommer ju att öka från 210 000fill 340 000 när den nya läroplanen är införd - har AMS i skrivelse tillregeringen aktualiserat frågan om ansvaret för ackvisitionen av platserna.Statsrådet föreslår, till dess att denna skrivelse är behandlad, inte någonändring av den nuvarande ansvarsfördelningen. Men det är som redovisade, att med anledning av att AMS gått ut med nya instruktionertill länsarbetsnämnderna innan skrivelsen är behandlad finner utskottet sigföranlåtet att påpeka att det förutsätter att nuvarande regler för ansvaret förackvisition av platser skall gälla t. v. Propositionen uttalar på flera ställen att syo ocksåinnebär vägledning och understryker behovet av denna när det gäller att väckaeleverna till aktivitet, personlig insikt och ansvarstagande för skolarbete ochframtid. Utskottet ansluter sig till detta synsätt men har också funnitanledning att understryka den allt större betydelse som syons vägledning kankomma att få genom att omorganisafionen av AMS innebär att yrkesvägledarna påarbetsförmedlingarna försvinner och ersätts av arbets vägledare. Enhgtriktlinjerna för dessas verksamhet skall de i sin vägledning i första handerbjuda arbetsmarknadsutbildning. De elever som i fortsättningen lämnargrundskola och gymnasium kommer således inte att kunna få tillgång till enförutsättningslös kvalificerad yrkesvägledning. I reservation nr 1 uttalar socialdemokraterna att det börslås fast att rätten till syo och vägledning skall gälla alla elever och attdärutöver behovet av hjälp och stöd är större hos vissa elevgrupper. Det ärbara att konstatera att socialdemokraterna inte brytt sig om att läsa vare sigproposition eller betänkande ordentligt. I propositionen skriver statsrådet;"Syo och därmed Studie- och yrkesorientering i grundskola ochgymnasieskola m. m. Studie- och yrkesorientering i grundskola ochgymnasieskola m. m. ocksåvägledningen är en resurs som skall utnyttjas i överensstämmelse med skolansövergripande mål. Ett av dessa är skolans särskilda ansvar för elever medsvårigheter och för barn och ungdom som tillhör olika minoriteter." fortsätter: "Enligt min mening behöver alla elever kvalificeradsyo, vilket också innebär vägledning." Utskottetansluter sig till detta. Det som socialdemokraterna har reserverat sig fill förmånför finns alltså i både proposition och betänkande. Det är ju bra attsocialdemokraterna håller med om saken - men varför då skriva detta i enreservation? I den socialdemokratiska reservationen på denna punktkrävs också centralt utarbetade modeller för hur syo-resurserna skall fördelas. Utskottet påpekar att SÖ kan hjälpa till med visstservicematerial om kommunerna behöver det - det ansvaret har SÖ inom alla andraområden i skolväsendet - men understryker att det inte får bli fråga om någondetaljstyrning. Som jag sade vid behandlingen av det tidigare ärendet från UbUi kammaren är det naturligtvis här som skiljelinjen mellan majoriteten ochoppositionen går. Majoriteten tror på kommunernas förmåga att bedöma lokalabehov, oppositionen vill styra verksamheten med centralt utfärdade anvisningaroch modeller. Utskottet avstyrker yrkande 1 i mofion nr 73, som liggertill grund för reservation 1. I reservation 2 avvisar att intagning tillgymnasieskolan skall ske på grundval av höstterminsbetyget. inleddes en försöksverksamhet med modifieradintagning fill gymnasieskolan och uppföljande syo. Försöken innebar att intagningsnämndernagjorde en preliminär intagning till gymnasieskolan på höstterminsbetyget. Deelever som då löpte risk att inte komma in på sina förstahandsval fick tidigtbesked om detta och kunde få förstärkt syo medan de fortfarande gick kvar iårskurs 9. Erfarenheterna av verksamheten var mycket goda, och den blevreguljär . I samma syfte startades /79 försöksverksamhet medslutlig intagning till gymnasieskolan på höstterminsbetyget i årskurs 9.Regeringen föreslår nu att detta blir den reguljära ordningen fr. o. m.intagningen till gymnasieskolan inför /84. Hans Nyhage efterlyste en bred försöksverksamhet innan manfattade beslut. Försöksverksamheten har omfattat av landets kommuner, ochjag tycker inte man kan säga att det då är dålig bredd på försöksverksamheten.SÖ har till regeringen överlämnat tre rapporter från kommuner som hardeltagit i försöket och ytterligare en rapport med utvärdering. Av dennautvärdering framgår att elever, målsmän, skolledare och syo-personal ärövervägande positiva i sin inställning, medan lärarna är övervägande negativa.Tittar man närmare på lärarnas kommentarer finner man att de till största delenrör farhågor för arbetet . Hans Nyhage tog också upp detta och tycktes mena att ävenvårterminens arbete skulle göras . Men avsikten är naturligtvis inteatt hela årskursen skall arbetas in . Eleverna får inte något besked om intagning förräntidigast eller möjligen , och då har alltså en avvårterminen redan gått. Men utskottet har ändå funnit att den oro som harkommit till uttryck för vårterminens arbete kan föranleda åtgärder för attbättre anpassa skolarbetet till de nya förutsättningarna. Därför ges SÖ iuppdrag att utifrån vunna erfarenheter utarbeta underlag för ett förändratarbetssätt i årskurs 9. Utskottet föreslår också att grunderna förhöstterminsbetyget ändras så att det får karaktären av ett sammanfattningsbetyg.Men det kan finnas anledning att understryka att vårterminsbetyget för årskurs9 i alla andra sammanhang gäller som ett avgångsbetyg. Det är alltså bara förden direkta övergången fill gymnasieskolan som höstterminsbetyget ligger tillgrund. Ireservafion 3 avvisar möjligheten att tjänster med enbart syo skallfå inrättas. Bådei propositionen och i betänkandet understryks att huvuddelen av tjänsternaskall utgöras av syo-uppgifter men att en kombination med undervisning skalleftersträvas. Emellertid ges också exempel på hur det i vissa fall kan finnasanledning att inrätta tjänster med enbart syo. Medhänsyn till att det i prakfiken kan finnas fall där tjänster med enbart syo kanvara det mest ändamålsenliga finner inte utskottet något skäl fill att införaen rigid bestämmelse, som i det enskilda fallet kan försvåra skolansmöjligheter att organisera en väl fungerande syo. Reservation nr 4 kommer att kommenteras av . Jag villdärför begränsa mig till att yrka avslag på reservationerna 1, 2 och 3 ochbifall tiH utbildningsutskottets hemställan i dess helhet. Studie-och yrkesorientering i grundskola och gymnasieskola m. m. 57 ()replik: och jag har tidigare diskuterat syon och dessuppgifter. Vi är väl båda medvetna om de behov som föreligger och de insatsersom måste till för att kunna leva upp till de mål vi har framför oss. YlvaAnnerstedt pratade om utökad prao. Vi kan då bara konstatera att hon inte medett enda ord nämnde vad jag tog upp avslutningsvis, nämligen utökade resurser.SÖ har beräknat att en utökning av praon enligt det förslag som föreligger,, innebär att det behövs ytterligare 40 tjänster. Detframgår inte någonstans i propositionen och ej heller av utskottetsmajoritetsutlåtande att man är villig att ställa sig bakom ett uttalande om förväntar att regeringen ser till att skapa resurser för att klara dearbetsuppgifterna. Ävenom det visar sig, vilket jag också hoppas, att arbetsmarknadsverket även ifortsättningen kommer att klara av att anskaffa prao-platser, så kommer man därockså att behöva utökade personella resurser. Men att anskaffa platser är baraen del av prao-verksamheten. Den andra delen är att följa upp och vägleda, ochdär kommer det att behövas ökade insatser. Detär den ena biten som jag skulle vilja nämna i det här sammanhanget. Den andragäller vad säger om att vi vill centralisera verksamheten. Jagtror inte att vare sig har läst vår Studie- och yrkesorientering i grundskola ochgymnasieskola m. m. reservationeller lyssnat på vad jag sade. Vi har i reservation 1 begärt att regeringen skall ge SÖ iuppdrag att utarbeta modeller som stöd för det lokala arbetet med fördelningenav syo-resurserna. Varför har vi gjort detta? Jo, på grund av den konstruktionstatsbidraget har, när bidraget skall läggas in i den allmänna förstärkningsresursen,föreligger risk att man inte tillför syon det som rätteligen borde komma tilldenna resurs. Det här har vi erfarenheter av tidigare när det gäller denfria resursanvändningen för . Där har man tillämpat uppdelning tills. Därför har vi sagt att SÖ genom ett utvecklingsarbete börutarbeta modeller och förslag som kan tjäna som råd och hjälp för de lokalaskolmyndigheterna, som fortfarande har kvar ansvaret. Jag poängterade i mittförra inlägg att det är de lokala myndigheterna som har ansvaret för att allafår den syo de behöver. 58 HANS NYHAGE (m) replik: Det kan låta sig sägas att av kommunernahar deltagit i försöksverksamheten. Det är alltså 29 stycken, men bara 18 avdem ingår i den utvärderingsrapport som lämnade in tillregeringen . Av den rapporten framgår dessutom att flertalet av de irapporten ingående kommunerna deltar för första året i försöket. I denbemärkelsen är det alltså en mycket begränsad erfarenhet man har att dömaefter. Så heligt är det väl ändå inte att genomföra beslutet ,att man inte kan invänta en bredare försöksverksamhet och få ett bättreunderlag för bedömningen, innan man skrider till verket. Mitt uttalande att man måste minska ner tiden förkunskapsinhämtandet med en termin bygger på att det ändå måste vara etträttvist förhållande mellan de elever som söker på höstterminsbetyget och deelever som har möjlighet att året därpå söka på vårterminsbetyget.