prot · G50931 · 1981-12-31 00:00:00 — Beredskapsmålet har definierats av , och det är,som jag sade, regeringens skyldighet att försöka leva upp till det, ävenom det görs ansatser all blanda bort korten genom att tala om en riktpunkt. Vad upplever vi , herr talman? Jo, vi upplever hur desvenska tekoproducenlerna slår igen sin verksamhet och etablerar sig som importörer.De har sina designsektorer kvar och skickar över sina beställningar till bortreAsien. De får in sina kollektioner uppsydda efter svenskt mått och svensk typoch smak. Detta innebär i klarskrift att man helt enkelt flyttar överarbetsmöjligheterna från till , till , till , alltmedan regeringen rullar tummarna. Den här rollen som uppgiveisens och liknöjdhetens apostelsom handelsministern uppträder i är det sannerligen hög tid att han frigör sigfrån. 30 HANS NYHAGE (m); Jag har full förståelse för att vill diskutera den tekopolitik som gällde under socialdemokratiskregeringstid. Fakta talar sitt tydliga språk; 27 000 föriorade tekojobb på1960-taIet, 18 000 första hälft, dvs. under den tidsocialdemokraterna satt i regeringsställning, och ca 12 000 under tidendärefter, när de borgerliga hade tagit över. Under den socialdemokratiska regeringstiden drevsotvetydigt avtalen inom handeln upp till en mycket hög nivå, som det sedanvisat sig svårt att komma ner ifrån. Likväl har det under borgerligregeringstid skett en hel del. När socialdemokraterna serföljden av sin politik, kritiserar man dem som sitter i ansvarig ställning. Jag vill lämna en upplysning till GunnarSträng, som föreföll att rekommendera globalkvoter på detta område ochåberopade . Jag var i i går och hade tillfälle att diskutera mednorrmännen hur systemet med globalkvoter fungerar. Globalkvoter kan bara införas med länderna utanför EG ochEFTA. Det var alltså med stöd av ;s klausul § 19 som de har kunnat vidtadenna åtgärd - jag vill understryka att del är en ensidig åtgärd. Vad har det lett till i ? Visserligen har avnaturliga skäl importen från de lågprisländer som ligger utanför EG och EFTAkunnat hållas nere med stöd av globalkvoterna. Men det har lett till enmotsvarande ökning av importen från EG- och EFTA-länderna. Det har intefungerat som ett skydd för den inhemska industrin, och det har lett till enökning av priserna för konsumenterna. Därför är man numera i klokt nog påväg bort från systemet med globalkvoter. Låt mig säga att om socialdemokratisk handelspolitik ifortsättningen skall vara globalkvoter, då tar jag mig för pannan, ! 32 (); Om formuleringen att tar sig förpannan innebär en intellektuell tillnyktring, vill jag livligt tillstyrkadetta. Om därutöver även en globalkvotering kan ha sina problem, får mannaturligtvis se på det, men norrmännen har arbetat med det systemet under mångaår och är tydligen beredda att fortsätta med det - än så länge i varje fall. Jag är medveten om att globalkvotering gäller utanförEFTA- och EG-området. Jag är å andra sidan angelägen om att understyrka att ivåra förslag ligger inte detta fast som den helt avgörande åtgärden. Vi hartalat om en licensiering för kontrollens skull även när det gäller importenfrån EG och EFTA, kombinerad med en verklig ursprungsbeteckning, för att därmedha möjlighet att se om det den vägen slussas in varor som gör det besvärligtför vår räkning. är det ändå på det sättet attSverige är en neutral nation, som tillåter sig att ha alldeles speciellauppfattningar om hur det här landet skall fungera i händelse av en avspärrning.Kommer vi under de i tekoproduktion, så förstör vi enmaskinkapacitel och en teknisk kapacitet som vi kommer att behöva ha i enavspärrning. Vi ödelägger därmed en yrkeskunskap som är nödvändig för altnäringen och branschen skall kunna fungera vidare. Detta ligger i helaberedskapsmolivet. Där har den här nationen ett exklusivt argument när manbegär all få skyddet i denna blygsamma form. - Vi skyddar ju, som jag nysssade, det svenska jordbruket -och är överens om att göra det- upp till 100 %.Tänk på detta, , och sätt er vid förhandlingsbordet med motparten ochför fram de här argumenten! Det är inte uteslutet att ni skulle kunna lyckas fågehör för dem. har ju dessutom fördelen att få argumenten från migoch har bara att föra dem vidare. har ju alltid ställt sig bakom ensvensk frihandelspolitik. Det gjorde den också då vi hade ensocialdemokratisk regering i . Jag läste den socialdemokratiska partistyrelsens yttrandetill partikongressen. Också det var ett stöd för den traditionellafrihandelspolitiken. Det var mot den bakgrunden, , som jag användeuttrycket att jag tog mig för pannan när jag hörde en framträdande företrädareför det socialdemokratiskapartiet plädera för globalkvoler - för om de vore ett generellt inslag isocialdemokratisk handelspolitik, så vore det förödande för svenskt näringslivoch för sysselsättningen i vårt land, ifall socialdemokraterna fick ettavgörande inflytande. 34 (); Skall det vara så svårt för attkomma ihåg att vi nu diskuterar tekobranschen? Jag skulle aldrig komma på denvilda idén att rekommendera en globalkvol för svensk handel över hela linjen.Hela den här debatten rör sig om denna lekobransch, som vid sidan om jordbruketskall - enligt uppfattning - särbehandlas även när man diskuterarhandelspolitik. 35JÖRN (vpk): Tillåt mig påminna om att jag har ställt enfråga rörande det statliga stödet i dess relation till vad som har hänt inomEiserkoncernen. Jag har då frågat handelsministern om han avser all genomföraen närmare undersökning av vad som där har skett för att klara ut de problemsom uppenbarligen finns och den misstro som speciellt från de fackligaorganisationernas sida har visats mot ledningens sätt alt sköta sitt ansvar. Jag harännu icke fått något svar på den punkten. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Föredrogs och hänvisades Proposition 1981/82:72 lagförslag 3 tillsocialförsäkringsutskotlet i övrigt till socialutskottet 8 § Föredrogs och hänvisades Motionerna 1981/82:101och 102 till trafikutskottet /82:103 till näringsutskottel /82:104 tillförsvarsutskottet /82:105 till utbildningsutskottet /82:106 tillnäringsutskottet 9 § Anmäldes och bordlades Förslagen 1981/82:5 revisorersförslag angående information om statliga publikationer 1981/82:6 Riksdagensförvaltningsstyrelses förslag om anslag på tilläggsbudget till statsbudgetenför /82 såvitt avser allmänt kyrkomöte 10 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1981/82:107av in. 1981/82:108 av och med anledning av proposition1981/82:25 med förslag till tilläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret1981/82 1981/82:109 av m. fl. med anledning av proposition1981/82:38 om kapitaltillskott till , m. m. 1981/82:110 av m. fl. med anledning av proposition1981/82:68 om ändrade avdragsregler för realisationsförluster påpremieobligationer 11§ Meddelande om interpellationer Meddelades att följandeinterpellationer framställts 1981/82:84 av () till justitieministernom ifrågasatt indragning av vissa tingsställen; planerar indragningav vissa tingsställen bl. a. i . Berörda tingsrätter och kommunerhar uppmanats att yttra sig i ärendet. anmärkningsvärt nog, intelänsstyrelserna uppmanats att yttra sig, trots att de har det övergripandeansvaret för den regionala utvecklingen inom länet. Det finns skäl att betona att tingsrätterna utgör ettbetydande inslag i den regionala servicen. Deras lokalisering utgör dessutomett bra komplement till en ofta sned lokal arbetsmarknad. Den regionalpolitiskaplaneringen har en sektorsövergripande karaktär. Det är nödvändigt att denstatliga verksamheten utvecklas i enlighet med övergripande regionalaambitioner. Defta har bl. a. lagts fast i statlig förordning (SFS 1979:639). Beträffande den nu aktuella sakfrågan kan angåendeVärmland konstateras, att de uppgifter över folkmängd i tingsställeorterna somredovisas i promemorian är i detta sammanhang helt irrelevanta. Vad som är avintresse är naturligtvis folkmängden inom varje tingsställes"upptagningsområde". För tingsstället i rör del sig om helaÅrjängs kommun med ca 9 800 invånare, mot angivna 3 000. För tingsstället iFilipslad rör det sig om hela och kanske även kommunmed tillsammans ca 20 000 invånare, mot angivna 7 300. För tingsstället i Rådakan antas alt hela kommun med ca 17 500 invånare tillhörupptagningsområdet, mot angivna 800. Tingsstället i kan sägas ha ettnaturligt upptagnings- område som omfattar de norra delarna av kommun.Delta område har en befolkning på ca 5 500 personer, mot angivna 200. Totalt sett innebär detta, att om de föreslagnaindragningarna skulle genomföras så skulle detta beröra närmare 53 000 personeri stället för i promemorian angivna 11 300. Det rör sig om betydande förändringar och en försämradservice för mänga människor i små orter och på landsbygden. Med stöd av det anförda anhåller jag om kammarenstillstånd att till justitieministern få ställa följande frågor: Vill statsrådetmedverka till att statliga organ som planerar indragning av regional servicealltid bereder vederbörande länsstyrelse tillfälle all yttra sig i ärendetinnan beslut fattas? Anserjustitieministern att den nu ifrågavarande indragningen av tingsrätter iVärmlands län utgår från en tillräckligt saklig grund för all beslut skallkunna fattas? 1981/82:85 av () till industriministern omverksamheten vid : Styrelsen för skogsföretagetMunksjö AB har , sedan den statliga Investeringsbanken sagt upp sina lån tillföretaget, beslutat lösa företagets ekonomiska problem genom enackordsuppgörelse. Risken för en konkurs är överhängande. Detta uppfattas av defackliga organisationerna som ett allvarligt hot mot sysselsättningen vidföretagets olika anläggningar. I kommun i har , Timsforsanläggningen, som i huvudsak sysslar med framställning avpapper och wellpapp. Det kan tilläggas att papperstillverkningen helt sker medrelurpapper som råvara. Denna fabrik sysselsätter ca 380 personer och ärkommunens största arbetsplats. En avveckling av hela eller delar av dennaanläggning skulle bli ett dråpslag mot kommun. Kommunen är redan nu hårt drabbad avsysselsättningsproblem. Så sent som delta år avskedades ca 350personer vid Södra Skogsägarnas anläggning i , som ligger ikommunens norra del. Och ställde Ekå iMarkaryd med ca 125 anställda in betalningarna. Vidare har ett mindre förelagmed ett tjugotal anställda gått i konkurs. Till detta kommer ett stort antalpermitteringar och varsel om permitteringar vid andra företag i kommunen. Det är alltså ingen överdrift att påstå alt sysselsättningslägeti kommunen redan är ytterst besvärligt. Ca 270 personer, varav 100 ungamänniskor, är arbetslösa. För dem finns det bara fem lediga platser all tillgå. Mot denna minst sagt dystra bakgrund vill jag tillindustriministern framställa följande frågor: Vad harstatsrådet gjort för att förhindra den svåra situation som uppstått förMunksjö AB? Vilka åtgärderämnar statsrådet vidtaga för att förhindra alt någon del av produktionen vidMunksjö AB;s Timsforsanläggning i kommun försvinner? 19november 1981 1981/82:86 «)' (vpk) till arbetsmarknadsministernom riksyrkes- Riksyrkesskolorna, som startadesomkring på sju orter i landet, är avsedda för arbetslösa ungdomar som intehar bra betyg nog för att komma in på gymnasieskolan. Ungdomarnas socialasituation har också betydelse för rekryteringen till skolorna. Till är detungdomar som går på dessa skolor. På t. ex. skolaär medelbetyget 1,5, och ungefär en tredjedel av ungdomarna har sociala problemav något slag. finns det fyra riksyrkesskolor, i ,. har det bestämts attriksyrkesskolorna skall avvecklas och i stället bli AMU-filialer. Ett skältill detta sägs vara att det åligger kommunerna att ge ungdomar under 18 åryrkesutbildning. Men delta måste ses som ett svek mot ungdomar i nämndasituation och i åldrar under , eftersom rekryteringen tillAMU-utbildningen utestänger ungdomar . Omvandlingen till AMU-filialer sker somtusentals ungdomar inte kommer in på gymnasieskolans linjer. Just dessainternatskolor med sin speciella inriktning på både social fostran ochyrkesutbildning har en mycket viktig funktion att fylla i dagens läge med högungdomsarbetslöshet och annan utslagning. Jag ser ingen anledning till att göraom dessa skolor rent organisatoriskt, utan verksamheten borde få fortsätta inuvarande form. I varje fall borde ungdomar garanterasmöjlighet att gå i dessa skolor. Motbakgrund av det anförda vill jag ställa följande frågor; Är statsrådetberedd att verka för alt 16-18-åringar får plats vid riksyrkesskolorna? Av vilket skälbör riksyrkesskolorna omvandlas till AMU-filialer? 1981/82:87av () till utbildningsministern om verksamheten vid statenskulturråd; Utbildningsminister har gett direktiv om kraftiga besparingar i budgeten förstatens kulturråd. Detta har helt förändrat förutsättningarna för pågåendeplanering inom . Denna drastiska åtgärd har motiverats med behovetall skapa resurser för kulturinstitutionerna. Allvarligare än så är att regeringen enligt uppgift synesöverväga all radikalt förändra ställning på så sätt att rådetskulle fråntas möjligheterna att göra en samlad bedömning avkulturinstitutionernas anslagsframställningar. Därmed skulle kulturrådetförlora väsentliga delar av den uppgift som det tilldelats genom riksdagensenhälliga beslut . Den demokratiska beslutsordning som byggts upp genominrättandet av och dess tre nämnder skulle därmed brytas. Detadministrativa arbete som utförs under ledning av , med dessinslag av parlamentariker och företrädare förlöntagarorganisationerna och kulturarbetare, skulle därmed överläs avutbildningsdepartementet. Detta strider mot grundläggande tankar i denkulturpolitiska reform som genomfördes . En sådan ändring av arbetsfördelningen kan knappastmotiveras av besparingsskäl. Här måste helt andra motiv i så fall ha varitstyrande. Regeringens attacker mot synes ha ett samband medregeringens allmänna strävan att förändra inriktningen av kulturpolitiken. Iuttalanden av statssekreteraren i aviseras enförskjutning av det ekonomiska ansvaret på kulturområdet från staten tilllandstingen och kommunerna. Detta är mycket illavarslande. En sådan utveckling skulleinnebära ett klart avsteg från de av fastställda kullurpolitiskamålen. Mot bakgrund av de förhållanden jag här refererat tillvill jag till utbildningsministern ställa följande frågor: Har regeringenför avsikt att förändra ställning som beredande och verkställandeorgan i kulturpolitiska frågor? Om så är fallet- vilka motiv har utbildningsministern att anföra för en sådan åtgärd? 1981/82:88av Per () till bostadsministern om regeringenstillståndsprövning enligt förköpslagen; Enligt 1 § första stycketförköpslagen har kommun förköpsrätt vid försäljning omfattande "sådan fastegendom som behöver rustas upp". Regeringen har (Pl 1899/80) påföredragning av dåvarande statsrådet vägrat kommun tillstånd tillförköp av en bostadsfastighet med 22 smålägenheter. Kommunen hade motiverat sinansökan med all den hade för avsikt att ändra lägenhelssammansättningen.Lägenheterna uppfyllde i och för sig kraven på lägsta godtagbara standardenligt bostadssaneringslagen. Regeringens beslut innehåller bl. a. en hänvisning tillalt förköpsräti inte kan anses föreligga om det visserligen finns ett visstbehov av upprustning men detta är obetydligt både från kvalitativ ochkvantitativ synpunkt. Motiveringen för regeringsbeslutet har emellertid inteknutits till en bedömning av det aktuella fallet utifrån dessa synpunkter.Regeringen konstaterar i stället som en generell tes att "Enbart ändringari lägenhets-indelningen i en fastighet som i övrigt inte erfordrarsaneringsåtgärder kan dock---- inteanses innebära att det föreligger sådant upprustningsbehov som utgörgrund för förköp". Detta kan tydas antingen som att avsedda åtgärder inteansetts falla inom lagens upprustningsbegrepp eller som att enbart ändradlägenhetssammansättning i ett hus generellt sett anses svara mot ettbostadspolitiskt behov som alltid är obetydligt både från kvalitativ ochkvantitativ synpunkt. Den sakliga riktigheten av båda dessa alternativ måstesjälvfallet sättas i fråga. Gällandemotiv till 1 § första stycket förköpslagen (prop. 1974:36) utgörs bl. a. av uttalanden tillregeringsprolokollet om att det för att konstatera en förköpsrätt ärtillräckligt att del föreligger ett upprustnings-behov som inte är obetydligtbåde från kvalitativ och kvantitativ synpunkt. Som exempel på klara förköpsfaliangavs i sammanhanget upprustning av t. ex. gårdsutrymmen eller rivning avundermålig bebyggelse. Detta ansågs innebära att kommunerna kommer att kunnagöra gällande förköpsrätt i praktiskt taget alla de situationer dä ett köpframstår som önskvärt från mark- och bostadspolitisk synpunkt samt att därmeduppnåtts det av uppställda målet att förköpslagen skall bygga påkommunens obetingade företrädesrätt till mark som avses för ny eller förändradtätbebyggelse. Föredragande statsrådet ansåg det svårt att finna praktiskaexempel på fall som skulle ligga inom den kommunala kompetensen men likväl intetäckas av bestämmelserna. Del torde knappast föreligga delade meningar om attändringar i lägenhetssammansättningen accepterats som godtagnauttryck för önskvärda kommunala bostadspolitiska ambitioner. anfördedåvarande föredragande statsrådet, numera bostadsministern (prop. 1977/ 78:100bil. 16 s. 159-160): "En väsentlig del av beståndet i flerfamiljshusutgörs av hus med smålägenheter som uppfyller kravet på lägsta godtagbarastandard och där några tomma lägenheter inte finns. Den ensidigalägenhetsstrukluren medför med nödvändighet att också hushållssammansätlningenblir ensidig. I områden med enbart små lägenheter kan barnfamiljer inte finnalämpliga bostäder. För att skapa förutsättningar för alla kategorier av hushållbehöver lägenhetssammansättningen i många bostadsområden ändras." Redan mot angiven bakgrund borde tillräckligaskäl finnas för att tolka gällande rätt så, att kommunala befästa önskemål omändrad lägenhetssammansättning i och för sig kan konstituera ettupprustningsbehov i förköpslagens mening. Som ett bidrag till tolkningen av denna gällande rätt kanäven noteras de bedömningar som civilulskottet och haft anledning allgöra vid prövning av om en sådan saksländpunkl krävde en lagändring (CU1979/80:14. CU 1980/81:16). Utskottet noterade att regeringen i ett fall hadevägrat tillstånd till förköp under åberopande av att avsedd ändring ilägenhetssammansättningen inte bedömts som upprustning. Utskottet anförde attavgörandet torde få anses innebära att de avsedda ändringarna ilägenhetsindelningen bedömts som obetydliga både från kvalitativ ochkvantitativ synpunkt samt att del i vart fall inte torde behöva råda tvivel omatt ändring av lägenhelsindelning i princip kan vara en omständighet som,liksom andra faktorer, kan beaktas vid prövning av om ett uppruslningsbe-hovföreligger. Utskottets nämnda bedömning ändrar självfallet inte, ochhar heller inte avsetts ändra, innehållet i gällande rätt. Det är en bedömningsom ingår som ett ofrånkomligt led i avgörandet om det finns anledning förriksdagen att påkalla ändring i lagstiftningen. Tolkningen var enhällig. Medkännedom om utskottens arbetssätt torde man också kunna utgå från attformuleringarna gjorts efter kontakt med företrädare för närmast ansvarigsektor av . I tolkningsfrågan bör vidare noteras att fastighetsnämndeni hos regeringen gjort en framställning om sådan ändring av förköpslagenatt fastighet kunde förköpas för ändring i lägenhetssammansättningen. även omlägenheterna i och för sig uppfyllde lägsta godtagbara standard. Ärendetavskrevs utan sakprövning med hänvisning till det nämnda riksdagsbeslutet.Detta torde få uppfattas som en anslutning till civilutskottets tolkning avgällande rätt. Enligt de tolkningar av regeringens första beslut somenligt ovan fått uttryck skulle tillstånd kunna ges till förköp med enda syfteatt åstadkomma ändringar i lägenhetsindelningen - allt förutsatt alt behovet avdessa ändringar inte är obetydligt från både kvalitativ och kvantitativsynpunkt. Avgörandet i den förra delen kan med hänsyn till förköpslagenskoppling till numera bostadsförsörjningsprogrammen inte bli annat än att dekommunala avvägningarna får följas. Därmed skulle gränsdragningen vid tillståndsprövningeni allt väsentligt begränsa sig till om de avsedda åtgärderna har sådanomfattning alt de har någon praktisk betydelse när det gäller att uppnå dekommunala syftena. Det anförda ger under alla förhållanden vid handen attregeringens inledningsvis nämnda beslut inte står iöverensstämmelse med gällande innehåll av 1 § första stycket förköpslagen såsomdet tolkals i andra sammanhang. Detta medför självfallet en inte önskvärdovisshet vid kommande tillämpning och nya kommunala överväganden. Ovisshetenbör undanröjas, inte minst med hänsyn till att det kan göras och har gjortsgällande att regeringens senare beslut kommit att färgas av övertygelser sommanifesterats i programmatiska uttalanden från moderata samlingspartiet motförköpsrätten som sådan och som kan leda till en benägenhet att tolkaförköpsförutsättningarna så snävt som möjligt. En diskussion om regeringsbeslutetden som sådant och om dess bevekelsegrunder är emellertid såvälolämplig som föga meningsfull i detta sammanhang. I klarhetens intresse finnsdock ett starkt behov av alt få kunskap om de bedömningar som kommer alt ledaden för dessa såväl förvaltnings- som lagstiftningsärenden numer ansvarigabosladsministern. Jag önskar därför fråga henne: Anses vid regeringens tillståndsprövning enligtförköpslagen att förköpsrätt föreligger för att genomföra en upprustning medenda syfte alt inte obetydligt förändra lägenhetsindelningen i ett bostadshus? 12 §Meddelande om frågor in u inoi Meddelades att följande frågor framställts 1981/82:118 av tredje vice talmannen () till justitieministern om ifrågasatt indragning av vissa tingsställen: har på regeringens uppdrag påbörjat en undersökning av behovetav tingsställen utanför tingsrätternas kansliorter. Enligt uppdraget skall kostnaderna för bibehållande avtingsställen vägas mot de olägenheter en indragning medför för allmänheten ochde regionalpolitiska och arbetsmarknadspolitiska effekter som en indragningkan få. Bland de tingsställen som överväger attföreslå indragning av är och i . I yttranden frånkommuner och från tingsrätterna har kraftigt betonats vilket hårt slag ennedläggning av tingsställena skulle innebära för bygden. När del gäller Årjänghar bl. a. skrivit: "Det hade enligt tingsrättensbedömning varit för staten ekonomiskt gynnsamt att överlämna fastigheten tillkommunen med villkor att kommunen tillhandahöll lokaler och vaktmästare förtingsrättens sammanträden i . Det framstår också som rättfärdigt omtingshuset, som ju uppförts med skattemedel från , skulle tillfallakommunen mot att kommunen såg till att det i fanns erforderliga lokalerför rättsväsendet." Bland de tingsställen som är föremål för utredning omeventuell indragning finns säkert flera liknande exempel, där man genomförbilligande av driften kunde behålla tingsstället. Medhänvisning till det anförda vill jag fråga justitieministern: Kommer regeringen att pröva alternativet med överlåtelseav lokaler till berörd kommun innan man tar ställning till eventuell indragningav tingsställe? 1981/82:119av (vpk) till kommunikationsministern om den lokala ochregionala tågtrafiken: SJ:s tidtabellsplanering för våren1982 pågår. Ett genomgående drag i tågplaneringen synes vara att SJ satsar påde långväga interregionala förbindelserna. Lokal och regional trafik medanslutning till de långväga tågen synes inte bli beaktad. Av allt att dömafinns en inställning från SJ:s sida. innebärande att man har för avsikt attrensa bort alla trafikuppgifter av lokal och regional karaktär. Dessa ansesvara ett område för de nya länshuvudmännen. Med anledning av det anförda vill jag ställa följandefråga; Är kommunikationsministern beredd all verka förvälanpassade tågförbindelser och en obyråkralisk anpassning av tågtrafikentill övrig lokal och regional trafik? 1981/82:120 av Per () tilljordbruksministern om åtgärder för att säkerställa naturvärdena inomHäckebergaområdet i Lunds kom-