prot · G50933 · 1981-12-31 00:00:00 — Det är därför som jag beklagar att industriminister fördröjt utvecklingen genom sitt sätt att hantera industriverketsutredning. I stället för att snabbt föranstalta om de åtgärder somindustriverket föreslog -inrättande av ett branschprogram för sågverksindustrinför att stödja bl. a. marknadsbearbetnings- och försäljningsåtgärder,industrilånegarantier, produktionsplanläggning m. m. - valde industriministernatt skicka ut denna så att säga självklara utredning på remiss. Detta, hävdarvi, var onödigt eftersom branschen var väl representerad i en referensgrupp somkopplats till utredningen. I den gruppen redovisades inga delade meningar omindustriverkets förslag. Ännu har inte regeringen kommit med något förslag. Vissa uppgifter har förekommit i pressen om att regeringenskulle vara oenig i den här frågan. Det skulle vara välgörande omindustriministern här kunde redovisa huruvida han kommer att föreläggaSveriges riksdag förslagom åtgärder för sågverksindustrin. För det kan ändåinte vara så, att industriministern inte vill ta till vara deutvecklingsmöjligheter som finns. Vi har ju i , och jag vill upprepadet, ett stort behov av industriell utveckling, av exportinkomster och avjobb. Här finns redovisad en klar möjlighet på alla dessa områden, och denmöjligheten måste tas till vara. En ytterligare fördröjning får inte ske.Regeringen måste komma över sin beslutsångest i den här frågan. Det kan ju ändåge 7 000 nya jobb och 5 miljarder i ökade exporfintäkter. några ord ytterligare om byggandet. Jag har redan nämnt de fackliga kraven på åtgärder påbyggandets område. Vi har från socialdemokratisk sida stött dessa krav. Dennivå som byggandet har rasat ned till nu är inte rimlig. I många kommuner finns dokumenterade behov av nyabostäder, och det gäller inte minst . På reparations- ochuriderhållssektorn behövs mycket stora insatser i lägenheter över hela landet,lägenheter som byggdes . Enbart behovet av nya ellerreparerade fönster uppgår till miljardbelopp. De undersökningar av behovet av reparationer och underhållsom byggforskningsinstitutet f. n. genomför visar på betydligt större behov avinsatser än vad som varit känt. Detta är åtgärder som måste genomförasunder , annars kommer dessa delar av bostadsbeståndet att förfallaoch åtgärderna fördyras ännu mer. måste saneringsverksamheten öka i volym. Ettstort antal äldre människor bor i gamla omoderna lägenheter. Antaletpensionärer i sådana lägenheter kommer att öka snabbt under 1980-talel. Om viskall kunna erbjuda dessa människor en dräglig bostadsstandard, måste takten isaneringsverksamheten öka. Vi finnerdenna fråga så viktig att vi anser att statsmakterna utan dröjsmål, Om utvecklingen inoin träindustrin Om utveckUngen inom träindustrin i samarbete med kommunerna och bostadskooperationen, måstelåta utarbeta ett upprustningsprogram för del äldre bostadsbeståndet, som nubehöver repareras och moderniseras. Vi menar också att staten, trots ettansträngt statsfinansiellt läge, bör skapa särskilda finansiellaförutsättningar för detta. Bakom det förslaget ligger inte bara bostadssocialamotiv ulan i hög grad också industripolitiska. Det är icke rimligt, , att låta denindustrinedläggning som pågår fortgå ohämmat. eller senare tvingasregeringen, vilken politisk färg den än har, att öka byggandet. Om man nu låterindustrin slås ut tvingas vi då importera fönster, dörrar, skåp och annatbyggmaterial. I stället för att ta till vara möjligheterna till ökad export innebärregeringens politik att importen kommer att öka. Vi kräver snabbt verkande åtgärder för att få i gångnybyggnationen av bostäder. Vi kräver ett program för att få i gångreparations-, ombyggnads-och saneringsverksamheten. Vi menar att det ärnödvändigt att göra en organiserad satsning på detta för att något kompenseradet kraftiga volymbortfall som sker med den nuvarande låga nivån pånybyggnationen. Det bör därför vara möjligt att organisera en underhålls- ochreparationsverksamhet som skulle motsvara en byggnadsvolym på ytterligare 15000-20 000 lägenheter och jämsides göra satsningar för att höja nybyggnationenav bostäder. Vi hemställer till att utan dröjsmål utarbetaett sådant gigantiskt program. ett maningens ord till industriministern: träindustrin bli en ny s, k, krisbransch! Ta till vara deutvecklingsmöjligheter som jag har redovisat i mitt långa anförande! Ta upp dekonkreta förslagen i det! Jag kommer inte att gråta, och mitt parti blir inteledset, om den borgerliga regeringen, och , lägger framdessa förslag i riksdag - vi kommer tvärtom att stötta dem. Jag vill nu i sex punkter sammanfatta våra krav. De visaratt socialdemokratin har förslag för att komma åt problemen i träindustrin ochöka byggandet, 1, Öka byggandet!Utarbeta utan dröjsmål ett program för hela byggsektorn, för en ökadnybyggnation av bostäder, för ett ökat industri-byggande och för ökat offentligbyggande! Genomför de socialdemokratiska förslagen för att åstadkomma detta! 2, Utveckla ettprogram för en stor satsning på underhålls- och reparationssektorn! En satsningnu betyder mycket för att rädda industri-kapaciteten, 3, Se till attvirkesförsörjningen fungerar! Genomför det socialdemokratiska förslaget om ettkombinerat stöd- och avgiftssystem för ökat virkesuttag! 4, Ta initiativför att samordna trähusindustrin, så att den kan ta till vara deexporimöjligheter som bjuds! 5, Genomför det liggande branschprogrammet förvidareförädling i sågverksindustrin! 6, Stödkravet på ett nordiskt branschråd för möbelindustrin! Min vädjan till regeringen är:Genomför dessa förslag! Ni har socialdemokratins fulla stöd för åtgärder somvidtas för att stoppa industriutslag-ningen och arbetslösheten. Tiotusentalsmänniskor runt om i vårt land önskar sig ingenting högre än att detvidtas åtgärder för att minska arbetslösheten och ge dem jobben tillbaka. Ca 60000 ungdomar runt om i vårt land är utan arbete. Deras enda förhoppningstår till de politiska partierna, till att politikerna genom beslut i regeringoch riksdag skall åstadkomma nya jobb och en säkrare framtid för hela Sverigesfolk. Om utvecklingen inom träindustrin 52CATARINA RÖNNUNG (s); Jag ber att få tacka industriministern försvaret-ett svar som, om jag skall vara uppriktig, var synnerligen magert ochdärtill dunkelt formulerat. Det inger tyvärr inga som helst förhoppningar omatt regeringen tänker göra snabba och resoluta ingripanden för att man skallkomma till rätta med svårigheterna i vår nästa stora krisbransch, svenskmöbelindustri, är f, n, ett hårt drabbat län. Vi känneralla till förelaget akuta svårigheter, där ca 1 200 anställda iJönköping och är berörda. är speciellt utsatt. Virkesfabrikenligger i malpåse, sulfatfabriken hotas av nedläggning, möbelföretaget bekymmer. Östra länsdelen har betydande svårigheter. har vi där fått uppleva både en negativbefolkningsutveckling och en negativ sysselsättningsutveckling. Både människoroch deras arbetstillfällen har där försvunnit. Det är de unga människornamellan 20 och som flyttar för att söka sig bättre utkomstmöjligheter påannat håll. Kvar blir de äldre. En hel landsända håller sakta men säkert på attutarmas och kanske självdö. Alla i dennakammare vet hur dåligt den faktiskautvecklingen rimmar med stolta deklarationer och löften om vad mankallar en förstärkt regionalpolitik, där människor i olika landsdelar skall haen allsidig sysselsättning och service och där bebyggelse i glesbygder ochmindre tätorter skall underlättas. Enligt en borgerlig tidning for industriministern på enförsoningsturné till med anledning av krisen i . Jag skulleönska att industriministern även hade besökt åtminstone några av orternaSävsjö, , , , , , eller Rydaholmför att på ort och ställe studera möbelindustrins problem. Mindre ochmedelstora företag dominerar på dessa platser, och enligt partiprogramskall just småföretagen speciellt omhuldas och få goda utvecklingsmöjligheter. Del allvarliga är att dessa små orter för sin fortsattaexistens är helt beroende av att möbelindustrin får hjälp i en akutkrissituation. Vad har då hänt ? Möbelindustrin genomgår en hårdhäntutslagningsprocess. Den gångna våren har inneburit närmast totalslopp iförsäljningen. Ingen uppgång kan skönjas . Varsel om någon form avinskränkning i Om utvecklingen inom träindustrin driftenhar inlämnats av 52 företag i östra länsdelen, de flesta av dessa inomden träbearbetande industrin. Varannan industriarbetare i länets östra kommunerarbetar inom träindustrin. På länsarbetsnämndens varsellista finns, för att baranämna några exempel, Möbelindustri, Bröderna . , Bröderna . Cariséns Söner Stolfabrik, OscarssonsStoppmöbler och Ekå-Möbler. Kontorsmöbelkoncernen svarar för de senaste dystranyheterna vad gäller förlorade arbetstillfällen. 45 arbetare och 10 tjänstemänsägs upp från i . 20 tjänstemän sägs upp vidhuvudkontoret i . har Kågéns vid ett flertal tillfälleninfört korttidsvecka. Del är de unga människorna som drabbas, i en situationmed en redan allvarlig ungdomsarbetslöshet. Möbelindustrin är en specielltkonjunkturkänslig bransch och den mest utsatta inom träindustrin som helhet.52,av uppsägningarna och av permitteringarna häri höglandskommunernadrabbat just möbelindustrin. har svenska folket i gemen fått sänkta reallöner.En industriarbetarlön har sjunkit med . Den höga ungdomsarbetslöshetenhar inneburit att många unga människor bor kvar hos sina föräldrar i ställetför att sätta eget bo. Regeringens förslag om att slopa bosällningslänen är välklåfingrigt. Dessa har funnits och gjort god nytta. Detta kommernaturligtvis ytterligare att försämra möbelindustrins situation. Köpvanorna har förändrats. Många köper importeradelågprismöbler i speciella varuhus. Video- och stereoanläggningar verkar förmänga människor vara viktigare att satsa på än möbler. Ett faktum är att bostadsbyggandet sjunkit mycket kraftigtunder , vilket resulterat i hög arbetslöshet inom helabyggsektorn och i den träbearbetande industrin. Lågt bostadsbyggande innebärgivetvis en kraftigt minskad efterfrågan på möbler. Sjunkande levnadsstandardoch för lågt bostadsbyggande är företeelser som regeringen delvis är ansvarigför. Med intresse läser jag att industriministern är villig attsamarbeta med de fackliga organisationerna för att få till stånd den bästamöjliga formen av strukturomvandling inom industrin under 1980-lalet - även omjag på ganska goda grunder tror att den nuvarande regeringen inte överlevernästa val. Men här, , har industriministern ett utmärkt tillfälle altlyssna på och ta ad notam de förslag till rekonstruktion av möbelindustrin somfackliga företrädare tillsammans med del socialdemokratiska partiet iJönköpings län kommit fram till; skall utarbeta en strukturplan försvensk möbelindustri. Staten bör upplåta förmånliga krediter för att stimuleraoch möjliggöra samverkansprojekt bland möbelproducenlerna. Investeringar för enrationellare produktion bör särskilt stödjas. Marknadsföringoch produktutveckling måste drivas hårdare. inom och utom länet måste till. Ett speciellt marknadsföringsbolag under ledning avutvecklingsfonden bör bildas. Bolaget skall ha till uppgift att på enskildaföretags eller företagsgruppers begäran bearbeta exportmarknaderna. En gruppbestående av branschrepresentanter och fackliga företrädare knyts tillbolaget. bör satsa medel på att möjliggöra enskyndsam etablering av marknadsföringsbolaget. Inom bolagets ram bör finnasmöjlighet att upprätta en s. k. factoring-enhet, som bevakar de ekonomiskatransaktionerna mellan beställare och leverantörer. För att bredda och fördjupa kunskaperna kring produktutvecklingges högskolan och Träcentrum i möjlighet att tillsammans med denlokala möbelindustrin och de fackliga organisationerna arbeta fram former fören offensiv produktutveckling inom branschen. Som jag tidigare nämnde har importandelen imöbeltillverkningen ökat oroväckande. Vi menar att varje möbeltillverkareliksom alla producenter på eget initiativ skall se över andelen importeradedelprodukter. Målsättningen måste vara att i högre grad använda inhemskamaterial i produktionen. En ursprungsmärkning som talar om var produkten ärgjord skall finnas på alla möbler. En bred kampanj under mottot "Köpsvenskt" skall sättas i gång. Detaljhandeln har en prissättning - genomprocentpåslag på inköpspriset - som missgynnar svenska kvalitetsprodukter. Föratt utöka hemmamarknaden bör detaljhandeln tillämpa kronpåslag i stället förprocentpåslag. Men det är bråttom. hotar lågprisimporten avmöbler att helt slå ut den svenska marknaden. Det lilla avgnagda köttben -jagavser då stödet till exportfrämjande åtgärder - som industriministern hållerfram är ett stöd som funnits i minst fio år. Och vad är det som säger att mandärmed skulle komma till rätta med möbelbranschens akuta svårigheter här ochnu? Jag vädjar därför till industriministern; Sätt in åtgärdersnabbt! Se till att skickligheten och kunnandet hos dem som arbetar i dennabransch tas till vara! Se till att svensk möbelindustri inte blir helt utarmadpå arbetstillfällen! Om utvecklingen inom träindustrin 53LENA (); Med anledning av den stora betydelse somträindustrin har i den region av landet som jag representerar har jag meduppmärksamhet följt denna debatt. Industriministerns svar känns som ett slag i ansiktet föralla de människor som är beroende av träindustrin och som tror på idén om attvi skall arbeta oss ut ur krisen. Många hindras från att delta i detarbetet. Speciellt gäller detta inom träindustrim I mitt hemlän har vi en mycket stor andel träindustri, ca22 % mot i riket som helhet. Variationen är stor mellan kommunerna. IHögsby utgör t. ex. träindustrin av den totala industrin, i , i 10 protokoll 1981/82:31-33 Om utvecklingen inom träindustrin Inom Svenska träindustriarbetareförbundets bådaavdelningar noterar man en 30-procentig arbetslöshet. Det gäller också målarna. Räknar man in korttidsvecka och permitteringar, så når mannästan av de aktiva medlemmarna. I min hemkommun berörs 743 av 1 170anställda inom träindustrin av korttidsvecka, permitteringar eller avsked. Avdessa berörs ungefär 100 människor i det lilla samhället . Denträförädling som vi har i är t. ex. tillverkning av dörrar, karmar, golvsamt bokhyllor, stolar och andra möbler. Denna andel är alltså så stor som 47 %av den totala industrin. Chanserna att få nya jobb är högst minimala. noterades - för att ta ett exempel - 66sökande på varje ledigt arbete i just , 35 på varje ledigt arbete iVirserum och samt 34 sökande i . Det finns en övertygelse hos människorna i vårt län om attträindustrin är en viktig bransch, att de anställda i denna bransch gör ennyttig samhällsinsats, att man tar vara på den inhemska råvaran, att man haren energisnål produktion och att man gör bra produkter. Flera produktionsställen ligger i de mindre tätorterna ochen del i rena rama glesbygden. De flesta företagen är små eller medelstora. Mantycker att det är vettigt att fortsätta med denna förädlingsverksamhet, tillgagn för människorna. Men en hel bransch går på knä. Starka krav reses frånolika håll om åtgärder från regeringens sida. T. o. m. lokalacenterorganisationer finner anledning att publicera sina krav på t. ex. ettökat byggande. Industriministern svarar emellertid att han inte sernågon anledning att överväga ytterligare åtgärder. Inte ett ord finns i svaretom träindustrins betydelse, om oron för ett ökat importberoende, omutvecklingen mot monopol och koncentration, om situationen för de anställda, omrisken för utslagning beträffande vissa mindre orter, osv. Jag har tidigare haft en diskussion med industriministernom och Svenska Dörr i . Jag skall inte upprepa vad som dåsades, men jag kan konstatera att ingenting positivt ännu har hänt. Byggandet är givetvis en viktig faktor. Bostadsbyggandethar mer än halverats, anges det i svaret. Nedgången i byggandet /81 avserhelt småhus, heter det vidare. Detta stämmer inte för vårt län. Produktionen avflerfamiljshus har nästan helt upphört. Vad som byggs är småhus. Attbyggandet har mer än halverats stämmer dock - från 2 788 lägenheter 1971 fill 1100 lägenheter 1981, Det går att öka byggandet, om bara viljan finns -det hartidigare belysts i debatten. Det känns tragiskt att behöva åka hem ochrapportera om regeringens totala ointresse för träindustrins utveckling. Manhar så svårt att inse att det skulle vara någon vinst med att folk ärarbetslösa. Ett stort antal yrkeskunniga träarbetare i full sysselsättningtillför ekonomin ett inte föraktligt antal kronor i förädlingsvärde. Ett stortantal yrkeskunniga träarbetare i arbetslöshetskön tillför inte ekonomin ettenda öre. Däremot belastar de statsutgifterna. Sydösta har räknatut att arbets- löshetsersättningarna inom det distriktet f. n. uppgårtill 190 milj. kr. av dessa pengar kommer från staten. Om nu regeringen inte tänker vidta några ytterligareåtgärder, vem skall då göra det? I detta sammanhang har industriministern sagtatt kommunerna måste anstränga sig mera. Men det finns vissa hinder ilagstiftningen. Vi har två färska exempel i vårt län med överklaganden överkommunala beslut som syftar till att rädda sysselsättningen. Jag vill därförfråga industriministern: det kommunerna som skall vidta åtgärder, och harindustriministern i så fall några tips om vad man kan och vad man får göra? Om utvecklingen inom träindustrin Jag är djupt imponerad av vad jag fått hörahär , och jag såg i andanom hur hela den församlade kåren avanställda och företagare i träindustrin andäktigt lyssnade till alla de godaråd som , och här har förmedlattill branschen. Jag tror faktiskt att branschen har en så god kompetens och såmycket av mänskligt engagemang och förmåga att ni får ursäkta att många avdessa råd faktiskt verkar föga väl avvägda och kanske också litet pretantiösaför att komma från en grupp politiker. Men jag skall gärna samfidigt säga attjag tycker att det är värdefullt att få denna debatt, och framför allt att denledande företrädaren för oppositionen när det gäller industripolitik sågrundligt går igenom branschernas - det är fråga om flera branscher-förutsättningar och den allmänna situationen. För att vara litet speciellt artig får jag säga tillCatarina Rönnung att när det gäller möbelindustrins kris är det inte fråga omatt ge sig in i några partipolitiska värderingar som desperatförsökte göra, utan det är helt enkelt fråga om ett ändrat konsumtionsval - somCatarina Rönnung själv också senare påpekat. Det är fråga om kostnadsläget ilandet. Jag vill gärna vitsorda att programmet från är bra - ta ochrealisera det! Regeringen tänker inte lägga hinder i vägen för goda initiafiv.Låt oss se vad ni kan prestera, och jag förutsätter att facket också hängermed. Frågan om kronpåslag är en sak som vi framför allt i tekoindustrin längehar diskuterat, men det är ändå en fråga mellan branschen, grossisteroch fabrikanter. menar att jag inte har sagt någonting omträindustrins betydelse, men jag utgick från att man i riksdag bordevara medveten om den, eftersom vi har ett näringsliv som i hög grad är baseratpå träindustrin. Kommunernas roll är att lokalt vara ansvariga för utvecklingeninom kommunerna. Inom ramen för kommunallagen skall man självfallet göra vad mankan för att klara sysselsättningen. Till kommunernas förfogande har regeringenställt en rad resurser, bl. a. på det regionala planet, och det är dem somkommunerna har att utnyttja för att främja sysselsättningen. Får jag då gå in på inlägg.På något sätt finns det ett nyckelord i långa inlägg här, ochdet är kravet på att regeringen skulle, som han sade, framorganisera enmarknad. Om utvecklingen inom träindustrin nisera en marknad" - det är egentligen ett ganskaavslöjande uttryck för hela den filosofi som ligger bakom . Det kanske trots allt i detta avseende finns vissa ideologiskaskillnader mellan och mig, även om jag upplever en pragmatiker och därför gärna ser att man söker lösningar över parti- ochblockgränser också i det här avseendet. Men att framorganisera en marknadfaller på sin egen orimlighet. Vi måste ju här i landet, om vi skall komma tillrätta med vår utveckling, se frågan om trävaruindustrins framtid också frånkonsumtionssidan, dvs. från efterfrägesidan, och inte ensidigt frånproduktionssidan; annars kommer vi aldrig till rätta med de problem som finns,utan dä fördröjer vi den återhämtning som är så angelägen, inte minst urekonomisk synpunkt. Ser man frågan från efterfrågesynpunkt kan man knappastkomma ifrån att vi har ett växande antal tomma lägenheter här i landet. statistik men glömde av någon anledning att också upplysa omatt antalet tomma lägenheter ökade till , något som vittnar omatt den privata konsumtionen stagnerar på detta område, vilket är beroende avatt vi måste in i en anpassningsprocess, där vi inte kan konsumera mer än vadvi producerar. Det går ut också över boendet. Dess värre är det så. Jag skulleönska att vi hade haft en annan ekonomi, där vi hade kunnat expanderakonsumtionen och inte behövt se till vår produktionsutveckling på samma sättsom . Vi skall dessutom notera att vi inte längre har någon flyttlasspolitik,vilket vi hade i ett tidigare skede, framför allt , när vi hadeden våldsamma expansionen inom bostadsbyggandet. Jag kan inte tro att det är enny flyttlasspolitik just för att öka behovet av bostäder som , men detta är alltså värt att notera i det här sammanhanget. Vi harökat renoveringarna rätt avsevärt och lyckats kompensera nedgången i nyproduktionenfram till på detta sätt, men ett ökat inslag av renoveringar innebärockså en ändrad konsumtion av byggmaterial, dvs. Detta haralltså påverkat branschens utveckUng. Därför är de andra områden där trävaruindustrins marknadkan finna avsättning av avgörande betydelse, först och främst naturligtvisinvesteringarna i industrin. Jag håller även i det avseendet med ThagePeterson om att de spelar en avgörande roll. När man går ut i näringslivet -vilket också gör ibland - finner man att det i många företagtalas om att det främsta hindret för en ordentlig investeringsaktivitet vidsidan om det internationella perspektivet är diskussionerna om löntagarfonderhär i landet - med rätt eller orätt; det är möjligt att de diskussionerna haröverbetonats. Här måste göra sitt yttersta för att med sina politiskabeslut i olika avseenden stärka framfidstron i näringslivet och därmed ocksåfrämja investeringsviljan. Exportfrågan är viktig över huvud taget och naturligtvisinte minst i ett skede då den svenska konsumtionen viker. glömde i sin grundliga genomgång attberätta att sedan devalveringen har skogsindustrins export ökat med inte mindreän . Det är ingen industrigrupp som haft så omedelbar nytta av devalveringensom Man borde kanske också notera attdevalveringen fortlöpande ger effekter för branschen. Jag tror därför att det är förhastat att säga att vi förlorarmarknadsandelar. Jag tror att vi nu återerövrar marknadsandelar, inte minst dådet gäller sågade varor. Det finns också goda möjligheter att återerövramarknadsandelar när det gäller förädlade produkter på trävarusidan. Jag vill - eftersom här säger attindustridepartementet varit passivt - påpeka att bostads-, handels- ochindustridepartementen kallade branschen till en genomgång av vad somskulle kunna göras på exportsidan. Det gällde framför allt trähustillverkarna.Detta var ett led i de fortlöpande kontakter som vi har med branschen för atttillsammans med och se vad som kan göras för att öka exporten.Där diskuterades vissa insatser som sedan har genomförts. Över huvud taget är det så - där har gettett felaktigt intryck i sitt inlägg - att hela det e.xportfrämjande program somvi har naturligtvis står till förfogande också för den här branschen, liksomför andra branscher. Det gäller exportkreditnämnden och andra faciliteter påexportområdet. Dessa möjligheter utnyttjas också i växande omfattning. åberopar projekt i och andra länder.Där noterar nu svenska husfabrikanter vissa framgångar. Men det är alldelesuppenbart att problemen varit att branschen som sådan bestått av ett antalinternationellt sett relativt små företag och att det skulle vara av värde omman här kunde sammanföra resurserna och på skilda sätt försöka samverka.