prot · G50948 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:48 Om iranska medborgares rätt att kvarstanna i 1 § Justeradesprotokollet för den 2 innevarande månad. 2 §Meddelande om svar på interpellation 1981/82:88 Per har hemställt att jagskall vänta utöver den föreskrivna tiden med att besvara hans interpellation omregeringens tillståndsprövning enligt förköpslagen. Jag avser därför attbesvara interpel-lationen . 3§ Svar på fråga 1981/82:132 om iranska medborgares rättatt kvarstanna i Med anledning av uppgifter i pressen attregeringen i skulle ha instruerat sina ambassader att dels rapporterairanska medborgare som ställt sig kritiska till Khomeiniregimen, dels vägraförlänga passen för sådana personer i syfte att tvinga dem att återvända tillIran, har frågat mig om jag kan försäkra att ingen i bosattiranier av nämnda eller därmed sammanhängande skäl - exempelvis uteblivnastudiebidrag från hemlandet - mot sin vilja skall tvingas att återvända tillIran. Jag vill i detta sammanhang först erinra om attutrikesministern besvarat två interpellationer rörandemänskliga fri- och rättigheter i , varför regeringens allmänna inställningtill situationen i torde vara väl känd. Vad sedan gäller fråga vill jag svara följande.Vid prövningen i enskilda utlänningsärenden där frågan gäller om en utlänningskall få stanna här i landet av politiska skäl bedöms alla omständigheter iärendet. Under förutsättning att de åtgärder iranska ambassaden påstås havidtagit kan tolkas som ett uttryck för politisk förföljelse i det enskildafallet, beaktas naturligtvis även detta vid bedömningen. Att penningbidraguteblir kan ha Om iranska medborgares rätt att kvarstanna i mångaförklaringar och behöver inte nödvändigtvis vara ett uttryck för politiskförföljelse. Regeringen följer vaksamt den oroande utvecklingen i ,och jag kan försäkra att prövningen av politiska skäl i fråga omiranska medborgare sker i mycket generös anda. 3 HÄDAR (): Jag vill först tacka statsrådet för svaret. Om förhållandena i det som styrdes avRobespierre kan man läsa följande: Tvångsåtgärder av olika slag vidtogs.Tusentals dödsdomar fälldes, vilka riktade sig inte endast mot revolutionensföregivna fiender, utan även mot dess anhängare som intog en mot ledarenavvikande hållning. Bilden av dagens visar många likheter med Frankrikeunder den tid som kallas skräckväldets. Iranska medborgare som är bosatta utomlands och som haruttalat sig kritiskt om regimen i , kanske har deltagit i någondemonstration eller av andra skäl kan misstänkas för att ha åsikter som avvikerfrån regimens, riskerar stränga straff - även avrättning - om de återvändertill sitt hemland. I svenska tidningar har återgetts brev från den iranskautrikesförvaltningen. Av dessa framgår att iranier som har bosatt sigutomlands, t. ex. i , och som har opponerat sig mot regimen i sitthemland skall få sina pass indragna. Syftet med detta är att tvinga dem attåtervända till för att där straffas på det sätt som regimen finnerlämpligt. I samma syfte kan regimen förhindra anförvanter och andra att frånIran till iranier utomlands sända pengar för uppehället. Man kan med fog hävda att den iranska regimen med"pedantisk noggrannhet" söker spåra och infånga de landsmän som inteböjer sig under dess bud. Min uppfattning, herr talman, är att ingen iranier som bori skall behöva känna att hon eller han mot sin vilja skall kunnatvingas att återvända till under de förhållanden som råder i landetdärför att passet har dragits in eller därför att institutioner, vänner ochanförvanter där hemma inte längre får skicka pengar till uppehället. Jag vill fråga , om det är rätt av mig atttolka hennes svar på min frågäsom en försäkran till alla iranier som bor iSverige att de inte mot sin vilja skäll tvingas återvända till det vi känner. Det är riktigt att de som åberopar politiskaskäl - och som politiska skäl innefattas också detta att i ha varitaktiv i motståndet möt den iranska regimen - för att inte vilja återvända tillIran får tillstånd att stanna i . Men det är inte alltid säkert att degäststuderande i åberopar politiska skäl och att de har varit aktiva iSverige på det sättet. Därför har man fråninvandrarverkets sida försökt att bemöta just deras situation på ett alldelessärskilt sätt. Närdet gäller uteblivna penningbidrag från hemlandet har både regeringen ochinvandrarverket varit uppmärksammade på den omständigheten,som bl. a. beror på att iranska myndigheter inte godkänner vilkautbildningslinjer som helst för de iranska studenterna i , och då kanskeinte de utbildningslinjer som studenterna själva är mest intresserade av.Invandrarverket har förklarat att man avser att för iranska gäststuderande somnågorlunda uppfyller kraven på studietakt bevilja deltidsarbetstillstånd t. o.m. Det är ett exceptionellt undantag från regeln attstuderande inte får arbeta. får de i likhet med alla andragäststuderande feriearbeta för att själva kunna finansiera sina studier. Omiranska medborgares rätt att kvarstanna i Anf.5 HÄDAR (): Jag hoppas att statsrådet också vid behandlingen av de härfrågorna inom regeringen överväger möjligheten att en student kanske inte villåberopa politiska skäl för att stanna i , med hänsyn till de verkningardet kan ha för hans anförvanter i hemlandet. Vikan inte i stoppa det blodbad som pågår i , men vi kan och måsteförhindra att de iranier som har fått en tillflykt i inte blir offerför det som händer där nere. Ingen begär eller tänker sig att den svenskaregeringen eller dess invandrarminister som en svensk Röda nejlikan skallförsöka föra ut människor från . Men vi måste ha som ett absolut krav påoss att inte någon som har fått tillflykt i skall kunna utvisas mot sinvilja och råka ut för den behandling som regimen i visar att den är villigatt ge så många av sina medborgare. Jag vill bara upprepa vad jag har sagt tidigare, nämligen att viiakttar den allra största försiktighet. Men jag vill också säga att både HädarCars och jag vet att vi dessutom har många Khomeinitrogna iranska medborgare iSverige. Anf.7 HÄDAR (): Men de människor som är Khomeinitrogna har kanske inte anledning attfrukta tanken att återvända till , och de åberopar alltså inte skäl för attvilja stanna i . De är inte problemet, utan det är de som av någonanledning kan komma i kläm med den regim som råder i - det är derasintressen som vi måste tillgodose. Jag vill gärna säga att jag tolkar det svarsom jag har fått av som en garanti för att ingen sådan personskall riskera att utlämnas till den nuvarande regimen i . Överläggningenvar härmed avslutad. Om asylrätten för kurdiska flyktingar 4 §Svar på fråga 1981/82:150 om asylrätten för kurdiska flyktingar 8, Statsrådet : Mot bakgrund av att en grupp kurder somursprungligen utvisats från till nu hotas av utvisning från Sverigehar frågat mig om inte dessa kurder är att betrakta sompolitiska flyktingar med den rätt till skydd som den svenska lagstiftningenstipulerar. Dessa kurder, som utvisades från till förra åretoch som sedermera med hjälp av iranska resehandlingar tagit sig till ,är att betrakta som politiska flyktingar i förhållande till och löpersålunda ingen risk att sändas vidare till . Frågan om de kan sändas tillbaka till , där de hartagits emot och fått stanna, prövas med beaktande av den nuvarande situationeni och de skäl som anförts i varje enskilt fall. Har någon varit politiskt aktiv mot regimen i elleraktivt medverkat på kurdernas sida eller av annat skäl kan antas råka illa utvid ett återvändande till får han stanna i . Regeringen följer vaksamt den oroande utvecklingen i ,som jag sade tidigare, och prövningen av politiska skäl gentemot sker imycket generös anda. 9 (vpk): Jag ber att fä tacka invandrarministern försvaret på min fråga. Det här är ju ett ganska invecklat problem, där det intebara är fråga om en viss stats inre förhållanden, utan där vi har en speciellnationalitet, nämligen den kurdiska nationaliteten, som flyttas och som harmigrerat under många, långa perioder mellan länderna i detta område. Dettakomplicerar oerhört mycket just det kurdiska flyktingproblemet, som inte är attlikna vid några motsvarande flyktingproblem. Det är väldigt viktigt att kommaihåg detta. Jag känner mycket väl till regeringens inställning tillvad som händer i - jag hade ju en interpellationsdebatt medutrikesminister om dessa förhållanden. Jag har ingenting atttillägga där. De kurder som har kommit hit från kommerursprungligen från . Men de har inte utvisats utan deporterats från -man måste skärpa skrivningarna på den punkten. De har samlats upp, ibland isina hem, ibland på arbetsplatserna, ibland direkt på gatorna eller vägarna. Dehar buntats ihop, med kedjor, i grupper om 20-30 och förts till gränsen.Sedan har man sagt: Gå över gränsen - vänder ni tillbaka så blir ni beskjutna.Det är alltså inte fråga om utvisning i det diplomatiska språkbruket utan dethandlar om mycket hårdare förhållanden. Det är inte bara som detta har skett, utan detvar en motsvarande stor sådan våg , 1970 och 1971. Det rör sig om en mycket stor grupp människor. De har frånirakisk sida fråntagits alla medborgerliga irakiska rättigheter - det kan vilämna därhän. Invandrarministern säger också att det inte är fråga om -dit löper ingen risk att bli tillbakavisad. Vad vi nu vet är att det finns vissa av dessa kurder somkommit hit från med tillfälliga iranska handlingar, och de löper en vissrisk att förvisas tillbaka till . Det är det det handlar om. Iinvandrarministerns svar heter det: "Frågan om de kan sändas tillbaka till , därde har tagits emot och fått stanna ." Det låter väldigt fint -de har tagitsemot i och fått stanna. Men hur har de tagits emot? Hur har de fåttstanna? Det är detta som är den springande punkten här, och det tycker jag manmåste ta upp mycket mera. De har inte erhållit någon som helst flyktingstatus av deiranska myndigheterna - icke någon som helst. De har inte fått några riktigahandlingar, de har inte fått något slags medborgarskap. De har fått tillfälligahandlingar, tremånaderspapper som måste förnyas. De misstänks som kurder -självklart eftersom kurderna i dessa gränsområden har kämpat mot irakiskaregeringar, iranska regeringar osv. De är pressade till militärtjänst i Iran.De är utsatta för ekonomisk press. De talar inte det persiska språket. Dessa människor hotas fortfarande av utvisning. Jag villfråga invandrarministern om "i mycket generös anda" betyder att intenågon av dessa kurder kommer att skickas tillbaka till . Om asylrätten för kurdiska flyktingar Först kan jag gärna erkänna att det kanskehade varit rimligt att använda ett något starkare ord än "utvisas"när det gäller de iraker som kommit från till . Det har alltså inteskett på lagliga grunder utan helt och hållet tvångsvis. Som jag sade i mitt svar är vi från vårt håll angelägna omatt se till att ingen kommer tillbaka till , från vilket land de alltså hardeporterats, för att använda eget ord. När det gäller nämnde jag vilka skäl som gör attdessa personer får stanna i . Det är att de varit politiskt aktiva motregeringen i , medverkat på kurdernas sida eller av annat skäl kan antasråka illa ut vid ett återvändande till , om de inte skulle få stanna iSverige. Sedan tar upp att de har en svårsituation i . Det har alla flyktingar när de tvingas komma till ett annatland. Jag vill påstå, även om jämförelsen inte alls stämmer på något enda sätt,att de flyktingar som kommer till har svårigheter när det gällerspråket. tog speciellt upp den frågan. Men med iranierna ärdet något helt annat, eftersom situationen är så labil i . Därför har vi enmycket generös bedömning när de anför sina egna personliga skäl. Att gå så långt att jag till säger att ingen kurdfrån skall sändas tillbaka kan jag dock inte göra. Jag tycker att det ärviktigt och riktigt att varje enskilt fall prövas, men prövas i den generösaanda .som jag har sagt. Om en vegetationskartering i 11OSWALD (vpk): Det är ju, som redan konstaterats, speciellaproblem. Invandrarministern säger att de som varit politiskt aktiva osv. intelöper någon risk. Just därför att dessa människor är kurder är de frånbegynnelsen på grund av sin nationalitet redan misstänkta av alla regimer i dethär området - den irakiska regimen och i det här fallet också den iranska. Ioch med att de kommit över gränsen betraktas de med stor misstänksamhet, och debehöver inte göra särskilt mycket för att de skall få regimens ögon på sig. Detta med språket är också viktigt. Det är inte riktigtsamma sak. Dessa kurder talar kurdiska - det är deras nationella urgamla språk.I hade de varit tvungna att använda arabiska, som är det nationellaspråket där. När de kommer till måste de kunna persiska. Det gör att deutestängs från praktiskt taget alla möjligheter att utöva verksamhet, t. ex.att vara småförsäljare eller någonting liknande för att dra sig fram. Därför ärdetta ett större problem här än på andra håll. Jag noterar naturligtvis med tacksamhet attinvandrarministern säger att det skall vara en generös bedömning. Det ärväldigt bra, och jag är glad att höra det. När det gäller dessa irakiska kurdertycker jag att man måste gå mycket långt. sade invandrarministern kurderfrån , men det finns ju också irakiska kurder. Dessa irakiska kurder i Iranmåste bli föremål för en mycket generös bedömning. Jag hoppas att regeringenstår fast vid utfästelsen på denna punkt. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1981/82:137 om en vegetationskartering i I pågår f. n. envegetationskartering med syfte att bl. a. ge underlag för olika typer avnaturresursinventering. har frågat hur jag ser på värdet av dennaverksamhet och på rnöjligheterna att genomföra en sådan vegetationskartering iJämtlands län. Den vegetationskartering som f. n. bedrivs i Norrbottenslän av överlant-mätarmyndigheten kommer enligt föreliggande planer att pågå ifyra till. Intresse för projektet har visats av bl. a. de myndighetersom företräder skogsbruket och rennäringen samt naturvården. Dessutom deltarandra intresserade från bl. a. gruvindustrin. Erfarenheterna frånkarteringsarbetet är begränsade. En utvärdering kommer att görassenare. Innan en utvärdering av pågående kartering föreligger ärjag inte beredd att uttala mig om lämpligheten av att en motsvarande verksamhetpåbörjas i . Det bör också i första hand vara berörda myndigheteroch intressentersom tar ställning till om en sådan kartering bör ske i andra delar av landet. 13 (): har bett mig att ta emot svaret , ochjag tackar för svaret på frågan. Jag konstaterar att jordbruksministern uttrycker sigmycket försiktigt, särskilt vad beträffar uppfattningen om värdet av envegetationskartering. Statsrådet säger sig vilja vänta med att ha någon åsiktom karteringen tills utvärderingen av verksamheten i är färdig. Men man har ju i ändå hållit på med den härkarteringen , och jag vill nog påstå att erfarenheterna redan visaratt det är en bra metod som används. Det finns också stort intresse förlikartad verksamhet i . Jag vill fråga jordbruksministern om han ändå inte - meddelrapporter från verksamheten i som bakgrund - kan uttala enpositiv inställning till vegetationskartering i andra delar av landet och dåfrämst i . I vårt län planeras torvbrytning för energiändamål. Denmetod som används vid den vegetationskartering jag talar om bygger på tolkningav flygbilder tagna på höga höjder med infrarödkänslig film och ger ettmaterial där bildtolkningen är så att säga specialgjord för flera intressantaändamål. Det är bråttom att ersätta olja med torv, och med den härmoderna karteringsmetoden kommer man bl. a. förbi en omfattande och tidsödandemarkundersökning. Staten har gett i uppdrag att i samarbete medÖstersunds kommun arbeta med ett försök som gäller ett torveldat kraftvärmeverki , skall tas i drift , och då förstårsäkert jordbruksministern att det är bråttom för oss i länet att snabbt kommatill skott vad gäller torvbrytning. Folk som sysslar med bl, a, naturresursinventeringar ochkarteringsarbete är av den bestämda uppfattningen att vegetationskartering medhjälp av flygbilder tagna med infrarödkänslig färgfilm ger ett förnämligtunderlagsmaterial. Varje tidsspillan innebär slöseri med pengar. Man tjänartid och pengar på att använda den metod för kartering som vi diskuterar här.Enligt vad jag erfarit från verkligt sakkunnigt håll är det också en godinvestering att satsa på vegetationskartering modell , Det skulleunderlätta vårt arbete med att ersätta olja med torv, och det skulle ocksåskapa sysselsättningstillfällen i vårt län. Det är många turer innan man är framme vid rätten attbryta. Intresset för torvbrytning är stort i både och - detbildas konsortier för torvbrytning, och vegetationskarteringen skulle, somsagt, mycket påtagligt underlätta vårt arbete. Vi kommeratt höra av oss vidare i den här frågan. Om en vegetationskartering i Omett regeringsuttalande rörande idrottsungdoms engagemang i vissutrikespolitisk händelse 14 JordbruksministernANDERS : Herr talman! Jag vill påminna om attvegetationskartering bedrivs också i fjällvärlden och då även iJämtlands län. Det är som bekostar den vegetationskarteringen.Ca två tredjedelar av hela fjällområdet är nu färdigkarterade, ochfjällkarteringen kommer att vara avslutad . Fråganom vegetationskartering behandlas också i en till regeringen, närmare bestämtbostadsdepartementet, överlämnad utredning om landskapsinformationunder . Det är omöjligt att göra något mer bestämt uttalandeangående omfattningen av statens framtida verksamhet på det här området innanregeringen tagit ställning till utredningsförslaget. 15 (): Jag ärinförstådd med det sista som jordbruksministern tog upp här. Jag känner ocksåtill det här med fjällkarteringen, som gjordes tidigare. Men det som är avspeciellt intresse för oss i och som det är mest bråttom med ärjust att vi får möjligheter till vegetationskartering, så att vi illa kvicktkan starta torvbrytningen. Överläggningenvar härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1981/82:141 om ett regeringsuttalande rörande idrottsungdomsengagemang i viss utrikespolitisk händelse har frågat mig om idrottsungdoms engagemang i vissutrikespolitisk händelse. Bakgrunden är vissa tidningsartiklar om huridrottsungdomar vid samtal med sina sovjetiska kolleger skall informera omubåtsaffären. Jagsjälv och andra företrädare för regeringen har bl. a. i denna kammare vid ettflertal tillfällen fastslagit att den frivilliga idrottsrörelsen har en fri ochsjälvständig ställning bl, a. i förhållande till staten och samhället i stort.Denna ställning, som idrottsrörelsen delar med övriga folkrörelser, är en av debärande principerna i vårt demokratiska samhälles uppbyggnad. Några påtryckningarpå från regeringens sida i den här eller någon annan frågahar därför inte ägt rum. En i vårt samhällssystem är varjemedborgares rättighet att '.änka och tycka vad han eller hon vill. Regeringenvarken kan eller vill ge /åra idrottsungdomar några direktiv om vad de skallsäga eller inte säga. 17 HANS ALSEN (s): Jag vill först tacka jordbruksministern för att han svarat på minfråga. Låt mig genast slå fast att idrott och politik i hög gradhör samman. Samhället behöver en fastlagd idrottspolitik. Det var också därförsom den socialdemokratiska regeringen lade fram propositionen om stödettill idrotten grundat på idrottsutredningens betänkande Idrott åt alla. Sittande regeringar har att med sina förslag och åtgärderge innehåll åt den idrottspolitiska färdriktning som då lades fast och somsedan dess icke har ändrats. Men det vi nu diskuterar - och som har föranlettmig att framställa en fråga - är något helt annat. Enligt min mening är detfråga om ett olämpligt och otillbörligt inhopp i idrottens egen vardag, sominkräktar på den fria och frivilliga folkrörelse som idrottsrörelsen är.Egentligen är det ett oblygt försök att begagna idrottsungdomar som redskap ilandets utrikes- och försvarspolitik. Jag såg nämligen och hörde i TV regeringens företrädare -han kallar sig stundom idrottsminister - när han uppmanade svenskaidrottsungdomar att uttala sig inför sovjetiska idrottskamrater. Det gav mig,herr jordbruksminister, anledning att göra tre små reflexioner. Jag skallåterge dem här. För det första; Där står odalmannen med drag från saligbondetågets dagar - en patriot och nationalist. För det andra: Där står centerpartisten med avsikt attförstärka regeringens agerande i ubåtsfrågan - ett slags ställföreträdandeförsvarsminister. Och det kanske kunde och kan behövas. Jag är inte sakkunnigpå området, men ibland får man en känsla av att det är så. För det tredje: Där har vi den duktige skidåkaren och densympatiske idrottsmannen som vänder sig till unga idrottskamrater med en vädjanom stöd och hjälp. Oavsett vilken bild som är den rätta, så var framträdandetlika olämpligt. Där stod nämligen regeringens företrädare i idrottsfrågor, densakkunnige i med inflytande över bl. a. idrottsrörelsensstatliga anslagsmedel. Som sådan måste man inse att idrotten är en fri ochfrivillig folkrörelse, vars integritet inte får trädas för när och vars enskildamedlemmar absolut inte skall åläggas politiska uppgifter av regeringenstalesmän. Det skedda är så mycket mer beklagligt mot bakgrund avcenterrörelsens starka folkrörelseförankring, som vi alla har anledning attvärdesätta. Den borde åtminstone ha garanterat att vi sluppit uppleva"idrottsministerns" fadäs. Jag beklagar verkligen det inträffade ochhoppas att det inte skall upprepas i någon form. Om jag uppfattar jordbruksministerns svar riktigt, såinnebär det ett avståndstagande. Formellt kan man möjligen säga att det inte ärregeringen som har gjort ifrågavarande uttalande, men det är en regeringenstalesman. Vår värderade idrottsminister sitter på plats i kammaren. Jag hoppasatt han känner att han i den här frågan är satt på plats av sina uppdragsgivare. Om ett regeringsuttalande rörande idrottsungdomsengagemang i viss utrikespolitisk händelse Jag är litet förvånad över att Hans Alsénöver huvud taget har ställt den här frågan och över att han försöker misstänkliggöra en Om ett regeringsuttalande rörande idrottsungdomsengagemang i viss utrikespolitisk händelse och jag kan väl vara överens om att den information omubåtsaffären som har lämnats den sovjetiska allmänheten knappast har gett enfullständig och rättvisande bild av det som inträffat. Det är väl både från minoch Hans Alséns synpunkt önskvärt att uppgifter om det verkliga skeendet får enså vid spridning som möjligt. Jag finner i och för sig inget onaturligt i attidrottsungdomar, när de träffas i samband med idrottsutbyten, diskuterar andrafrågor än rent idrottsliga och att svenska idrottsmän i sitt umgänge medsovjetiska idrottskamrater kan komma in på ubåtsaffären och därvid ge uttryckför den svenska uppfattningen. Det ligger väl inget onaturligt i det. Jagtycker att är ute för att misstänkliggöra för misstänkliggörandetsegen skull och inte i sakfrågan som sådan. 19 HANS ALSEN (s): Lika tillfredsställd som jag kände mig närjag lyssnade till jordbruksministerns svar, lika mycket beklagar jag det han nufinner anledning att tillägga. Jag har inte diskuterat ubåtsaffären. På denpunkten trodde jag att min fråga var klart formulerad. Jag citerar inledningentill frågan - det kan tydligen behövas: "Vi känner givetvis alla avskyinför den ryska kränkningen av svenskt territorium." Jag har aldrig diskuterat ubåtsaffären som sådan. Vad jaghar diskuterat och funnit anledning att fråga jordbruksministern om är om densvenska regeringen anser det lämpligt att dess företrädare i idrottsfrågorfinner anledning att från den positionen och utgångspunkten uppmana svenskaidrottsungdomar vid kontakter med idrottskamrater från att ta uppden här frågan till diskussion. Det var det min fråga gällde - ingenting annat.På den punkten är svaret otvetydigt, och det tackar jag för. Jag tror att det är bra om vi slutar debatten . Annarskommer vi in på en typ av debatt som jag tror att sakfrågan kommer att skadasav. Anf.20 Jordbruksministern : Herr talman! Det var bra att Hans Alsénfinner mitt svar tillfredsställande.