prot · G50935 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag vill bara ta upp något av vad Per yttrade.Det sades att man skulle få bättre resultat med de nya system som redan finns.Det var ju vad hoppades på, men det har alltså inte blivitfallet. Omsättningen är nu snabbare när det gäller avgassystem. Att ha en garantitid för allting vore naturligtvis bra,men det är ju avgassystemen som är den stora förbrukningsartikeln. När detgäller de nya rostfria avgassystemen anför ju i sitt yttrandetill näringsutskottet bl. a. att de tidigare problemen nu har lösts, varförman anser att systemen kan fylla sin funktion. 79 PER (); Jag vill redan frän början säga att problemenmed de rostfria avgassystemen absolut inte är lösta. Det finns problem när detgäller själva materialet. På grund av att materialet är stelare och sprödarefinns det betydande risker för vibralionsskador och även mekanisk åverkan.Riskerna ökar mer vid rostfria avgassystem än vid system där andra materialanvänds. Jag vill säga till att jag tycker att det är nästanpatetiskt när folkpartister på nytt ropar på speciallagstiftning bara därföratt man tycker att det finns problem med en enda liten sak. Detta problem gåratt lösa inom en ganska snar framtid, om partivänner är bereddaatt medverka till en förändring av typbesiktningsbestämmelserna. Jag vill pekapå all det finns nya rostfria avgassystem att köpa i för nästanalla bilmärken. Är det verkligen så, att detta är ett stort problem, finns detför varje konsument möjlighet att så fort avgassystemet går sönder byta tillett rostfritt system. Detta gör man dock i mycket liten skala, öm än ökande. De aluminerade systemen har givit väsentligt bättreresultat än systemen med svarlplåt. Men ändrade körvanor, där den svenskebilisten tenderar att köra mycket korta sträckor, ökar kondensen iavgassystemet och därmed korrosionen. Det innebär problem, och det kan delvisförklara de iakttagelser som har gjort. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. 9 protokoll 1981/82:34-36 Ökat statligt engagemang inom gummiindiistrin 10 § Ökat statligt engagemang inom gummiindustrin Föredrogs näringsutskottetsbetänkande /82:6 om ökat statligt engagemang inom gummiindustrin. 80 PER (); Jag ber att få börja med att yrka bifall tillmotion 389. Jag gör det därför att i näringsutskottets betänkande är tonen intesärskilt vänlig mot gummiindustrin, de sakuppgifter som lämnas är bristfälligaoch den verklighetsbeskrivning man gör är tendentiös och sådan att den lederfram till slutsatser som är mindre bra för den svenska gummiindustrin. är detta inget nytt. Isitt betänkande 1979/80:61, som vi behandlade , gick mantill verket ungefär på samma sätt. Utskottet upprepar sig . Jag skall försökaatt avstå från att göra detsamma, och jag ber att få hänvisa intresserade tillden debatt som vi förde och till den långa rad av fråge- ochinterpellationsdebatter som vi har haft om gummiindustrin . Jag vill emellertid gärna, trots min önskan att inte upprepa mig,foga till några kommentarer. tycks nu vilja ställa u* gummiindustrin -eller skall vi kanske säga polymerindustrin - som en väldigt liten industri.Man gör den betydelselös genom att jämföra förädlingsvärdet i denna sektor medhela industrins produktion. Det är inte ens äpplen och päron som man jämförutan lingon och vattenmeloner. Jämförelsen inte bara hallar, den visar ocksåatt näringsutskottet inte vill se gummiindustrin som den helt nödvändigakomplementindustri den är för att industrin i stort skall fungera. Utskottet säger att det har skett ettflertal omstruktureringar. Det är riktigt. Om detta kunde finnas mycket attsäga, men att vara så tyst som utskottet är då man helt avstår från attkommentera det som man själv betecknar som de två största händelserna -nedläggningen av och - det är verkligen attsätta ljuset under skäppan. är ändå ett näringsutskott, och mot denbakgrunden hade det t. ex. varit mycket intressant att få en kommentar tillvarför den sysselsättningseffekt som köparen av ställt iutsikt har uteblivit. I tidigare debatter har jag redovisat min syn på detta,och jag ser ingen anledning att ändra min uppfattning att statsmakternaspassiva medverkan till denna affär inte är till fördel för svenskgummiindustri. När sedan näringsutskottet noterar att i Boråsenheten harman regumme-ringsverksamhet och en viss tillverkning av personbilsdäck, är manföga aktuell. Tillverkningen är 600-700 däck och en ökning ärplanerad till 2 000. Regummeringen är betydligt mindre. Men hade man utgåttfrån dessa fakta, hade en del slutsatser i betänkandet måst överges, och det ärkanske viktigare att stå fast vid dessa. När det gäller säger utskottet attproduktområdet nästan uteslutande är industrigummi. Det är också en tendentiösredovisning av fakta - ivilken avsikt förstår jag inte. Men verkligheten är den, med utgångspunkt i1980 års omsättning, att industrigummi svarade för och däck för 13 %.Däcks låter inte så mycket men är i kronor 162 miljoner. Bara det är enefter svenska förhållanden inte så liten gummiindustri. utredning är nu avslutad. Därmed är ocksådet halmstrå borta som utskottet tidigare hängt upp ett uppskjutande på, Istället tar man till en annan klassisk variant; man förutsätter att regeringeninom en nära framtid noga överväger behovet av eventuella statliga insatserinom den svenska gummiindustrin. Detta låter i och för sig bra, men det godaförtas av att utskottet fortsätter med att säga att i detta sammanhang börmöjligheterna att bedriva en inhemsk tillverkning av lastbilsdäck uppmärksammas. Så har då utskottet reducerat den svenska gummiindustrinsvara eller inte vara till att gälla en fråga om vi skall ha möjlighet attbedriva tillverkning av lastbilsdäck eller inte. Verkligheten måste vara enannan. Verkligheten måste också bli en annan, därför att det fråndepartementet har hörts signaler om att det där inte pågår något arbete medanledning av att gummiindustriutredningen avslutats. Man överväger ingenting.För gummiindustrin är detta i och för sig inget nytt. Så del goda som utskottet kanske tycker sig ha kommit framtill är redan borta, lika borta som tunga delar av den svenska gummiindustrin.Skall resterna inte försvinna de också, så måste staten agera. Motionen pekar på en väg, en väg som är klart bättre än utskottets. Jag ber därför, fru talman, att få yrka bifall tillmotionen. Jag gör det inte minst därför att gummiindustriutredningensslutrapport inte har remitterats. Varför det inte har skett - det räknar jagmed att utskottets talesman kommer att reda ut i den kommande debatten. Okat statligt engagemang inom gummiindustrin 81KARL BJÖRZÉN (m); Den motion som Per nu har talatom är praktiskt taget likalydande med den mofion som han fillsammans med någrapartikamrater väckte . Den motionen avslogs, som han självnämnde, av kammaren på förslag av ett enhälligt näringsut-skoft. Jag vill poängtera att näringsutskottet även beträffandeden upprepade motionen är enhälligt. Den kritik som Per mot utskottet drabbar sålunda hans egna partikamrater i utskottet isamma utsträckning som utskottets övriga ledamöter. Jag kunde därför med hänvisning till vad utskottet harskrivit i sitt betänkande nöja mig med att yrka bifall till utskottetshemställan. Men jag skall försöka kommentera några av de synpunkter som PerOlof framförde och om möjligt lämna svar på någon fråga. Han beskyller utskottet för att göra en tendenfiösbeskrivning av verkligheten, bl. a. därför att utskottet sagt att Trelleborghuvudsakligen sysslade med industrigummi. Han ansåg att vi borde ha påpekat även Ökat stadigt engagemang inom gummiindustrin sysslademed däck till . Jag tycker att det är en myckel liten detalj isammanhanget. Per påpekar också att man nu gör fler däcki än vad som framgår av utskottets beskrivning. Det är väl ingenting attvara ledsen över, det är väl bara bra. Utskottet gör naturligtvis inte någrasärskilda utredningar om dagsläget, utan man grundar sitt ställningstagande påde rapporter som man får, i det här fallet industriverkels rapporter. Och omutvecklingen har varit till det bättre beträffande däckstillverkningen i Boråshar vi väl alla anledning att vara glada över det. Per sade också att utskottet reduceratgummiindustrins vara eller icke vara till en enkel fråga om möjligheten attframställa lastbilsdäck. Så är ju alls inte fallet. Det är enkelt att läsaslutklämmen i utskottets betänkande; då ser man att detta inte stämmer medverkligheten. Utskottet framhåller nämligen betydelsen av att "samhälletnoga följer utvecklingen inom gummiindustrin" och förutsätter attregeringen "noga överväger behovet av eventuella statliga insatser".Att lastbilsdäcken särskilt framhålls beror på att överstyrelsen för ekonomisktförsvar speciellt har nämnt den sidan och förklarat att man senare kommer meden särskild plan beträffande alla typer av gummidäck. Jag yrkaralltså bifall till utskottets hemställan. 82PER (); Vi motionärer vill två saker. I den förstaalt-satsen begär vi ett ökat statligt engagemang i gummiindustrin. Det har, såvittjag kan se, utskottet inte alls behandlat. Vad man har behandlat är den andraatt-saisen, där vi tar upp frågan om ett program för den svenskagummiindustrin. På den punkten måste utskottet bestämma linje iargumentationen. Om man står fast vid det man säger, attgummiindustriutredningen har ett värde, måste jag notera det faktum att deninte har remitterats. Den betyder alltså ingenting i departementet. Frånriksdagens upplysningstjänst har jag fått en skriftlig dokumentation som lyderså här; Industridepartementets branschenhet, som mottagitrapporten, harej sänt den på remiss. Anledningen sägs vara att den ejinnehåller konkreta förslag som kan ligga till grund för proposition tillriksdagen. Inom departementet pågår f. n. heller inget propositionsarbete iärendet. Motsvarande signaler har jag fått också från andra håll,som alltså helt klart bekräftar att det f. n. inte pågår någotpropositionsarbete inom departementet. Det är mot denna bakgrund, fru talman, man skall läsautskottets förutsättande, ett förutsättande som faller platt till marken dåverkligheten är som den är. Då så stora nedskärningar har skett under bara de senasteåren inom den svenska gummiindustrin, som sannolikt kommer att bli utsatt förfortsatta omvälvningar, tar näringsutskottel på sig ett mycket stort ansvar, omdet inte seriöst granskar önskemålet om ett program för denna industri. Det somsker och har skett kan i och för sig vara riktigt, men ingen vet om det stämmermed denutveckling som vi egentligen vill ha, eftersom vi saknar ett program att Nr35 stämma av emot. Det är mot den bakgrunden jag har yrkat bifall fill den 83KARL BJÖRZÉN (m); Jag betvivlar inte att del är riktigt som PerOlof säger, alt det inte pågår någon propositionsskrivning idepartementet. Det är väl också riktigt att utskottet inte särskilt har berörtfrågan om ökat stafligt engagemang. Men om man läser mellan raderna kan manlätt dra den slutsatsen av utskottets avstyrkande av motionen, att det ärutskottets uppfattning, på grundval av den rapport det har fått från bl. a.industriverket och överstyrelsen för ekonomiskt försvar, att det inte finnssärskilda skäl att nu hos regeringen begära några ytterligare statligainsatser. Jag kan förstå om Per efter fjolåretsdebatt är litet besviken över att vi är i den situation där vi är i dag.Utskottets talesman uttryckte sig ju på ett sådant sätt att det kundeinge vissa förhoppningar hos motionärerna. Men att utskottet inte ställersig välvilligare till motionärernas önskemål beror på det material som harkommit på bordet i form av industriverkets senaste rapport . I den påpekasatt olika myndigheters uppfattning är att industrins situation "inte ärmer bekymmersam än situationen för övrig tillverkningsindustri samt att deninte är särskilt bransehanknuten". Jag kan beklaga rådande situation, menjag tror inte att ett bättre resultat uppnås genom att vi bifaller motionen.Den andas-och då talar jag inte å utskottets vägnar utan å mina egna - enövertro på fördelarna med statliga ingripanden. Vi har ju här attbehandla en lång rad framställningar om statliga kapitaltillskott till industrin- , , Ncb. Vi vet också att detkommer fler bakom hörnet, t. ex. och . Den som dessutom läser Statsföretags senaste delårsrapportoch finner de negativa sifferredovisningarna i den tror jag inser, att detfinns anledning att betvivla att bättre resultat uppnås genom ökat statligtengagemang. 84 PER (); Jag är den förste att erkänna attnäringsutskottel har många viktiga och svåra frågor att handlägga. Men vad vi har att diskutera och fatta beslut om gäller gummiindustrin. Jag tyckeralltså all vi skall hålla oss till den fråga som står på dagordningen. talade om vad som står om bl. a.gummiindustrin i industriverkets senaste rapport. Men vad har det lett till?Det vore bra bestämmer sig för om denna rapport harnågot värde ellerej. Det går inte att å ena sidan, som departementet gör, sägaatt den inte har något värde och å andra sidan, som utskottet försöker göra,säga all man skall göra överväganden med utgångspunkt i den. , fru talman, rekommenderar mig attläsa mellan raderna, och det kan jag också göra. Men det är egentligen inte jagsom skall läsa mellan raderna, utan det bör industriministern göra. Ökat statligt engagemang inom gummiindustrin Ökat statligt engagemang inom gummiindustrin som inågra fall - jag tänker speciellt på Landskronafallet - inte ens har haftförmåga att läsa vad har beslutat. Att då begära att jag skall läsamellan raderna, det är att ta i. 85 (); Vad jag kan minnas har jag inte sagt attindustriverkets rapport skulle sakna värde. Inte heller vet jag om någonmyndighet har sagt så. Naturligtvis har den rapporten ett stort värde, för denbeskriver ju gummibranschens situation. Rapporten visar att situafionen ärnågot annorlunda än man uppfattade den , när detvar högaktuellt att lägga ned driften vid två stora gummiindustrier. I denna kammare reses från socialdemokratiskt håll oftakrav på planer och utredningar av olika slag. Också i föreliggande motionframförs ett krav om ett program för gummiindustrin. När nu utskottetssocialdemokratiska ledamöter i detta fall inte har stött förslaget omupprättande av ett program, så kan väl Per därav dra slutsatsenatt man har vägt gummiindustrins problem mot andra branschers problem samtfunnit att det inte just nu finns skäl att kräva ytterligare statliga insatseroch program för den industrin. 86 PER (); Jag tycker för det första att stå för utskottets uppfattning och inte försöka krypa bakom en minoritetsom finns i utskottet. För det andra sägs det att vi skall diskutera omindustriverkets rapport har ett värde. Visst barden i sig ett värde, men dessreella värde ligger enligt min uppfattning i om den kan leda till ett resultat.Jag har dragit slutsatsen att något politiskt värde - något resultatvärde -inte ligger i rapporten, eftersom man bildligt talat har lagt den i lådan idepartementet. Jag noterade med rätt stor tacksamhet att om vad som skedde , precis som om hanmenade; Hade vi då vetat vad som skulle komma att ske, hade vi i och för sigkunnat tänka oss att bifalla motionen. Men svensk gummiindustri är ju fögabetjänt av att vi kan konstatera faktum. När det fanns människor somförsökte varna för utvecklingen ville man inte ens gå in på saken ibetänkandet. säger man att om vi hade gjort så och så för ett och etthalvt år sedan, hade det varit bättre. Det är svensk gummiindustri inte betjäntav. Överläggningen var härmed avslutad. Utskoftets hemställan, som ställdes mot motion 1980/81:389av Per m. fl., bifölls med acklamation. 1981/82:7om ändringar i banklagstiftningen (prop. 1981/82:23) 1981/82:2 ommedbestämmandelagens tillämpning på tidningsföretag den Vad utskotten hemställt bifölls. 12 § Utlänningslagen m. m. Utlänningslagen m. m. Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 1981/82:3om utlänningslagen m. m. 87ALLAN (): Utlänningar begår brott i vårt land iförhållandevis stor utsträckning. Medan antalet kyrkobokförda utlänningar år1979 utgjorde av vår befolkning, utgjorde deras andel av samtliga brottför ej . Beträffande mycket allvarliga brott var andelen än meroroväckande. För grovt narkotikabrott var andelen , för mord och dråp22,, för grovt rån och för dobbleri - för att nämna någrasiffror. Bakom dessa siffror döljer sig med andra ord narkotikasmuggling iorganiserade former, narkotikaförsäljning i stora parfier, organiserad spelverksamhet, genomförande av väpnade rån samt organiserat utnyttjande av svenskakvinnor i prostitution. - Mina uppgifter har jag hämtat från docenten i en artikel i . Att påståendet att utländska medborgare begår brott ibetydligt större utsträckning än svenskar är riktigt bekräftas också i enrapport från BRÅ 1980:3. Enligt denna rapport utgjorde kategorin utlänningardrygt av samtliga som misstänktes 1978. En utlänning som vistats här i vårt land i mer än tre år-före - kan inte utvisas på grund av brott, omdet inte föreligger synnerliga skäl för utvisningen. Även den som vistats härkortare tid än kan i vissa situationer undgå utvisning. För nordbor ärtidsgränsen i stället . Reglerna för utvisning är ett uttryck för den hos ossdjupt rotade uppfattningen att en utlänning för att få vistas i vårt landlojalt måste underordna sig vårt samhällssystem och lyda vår rättsordning.Bryter han mot dessa villkor, bör han därför ha förverkat sin rätt att bo kvarhär. Den som missbrukar vår gästfrihet är värd att mista den - en omskrivningav den gamla domarregeln, att den som missbrukar sin frihet är värd att mistahenne. Denna värdering är också en klar fördel för alla deutlänningar som är laglydiga och som vill rota sig i . Jag vill, frutalman, gärna nämna att jag - efter det att jag väckte den motion som utgöranledningen till utskottets betänkande - på den här punkten fått motta breväven från invandrare som bekräftat riktigheten av dessa argument, nämligen attdet är till fördel för Udänningslagen m. m. dem altslippa bli identifierade med sina kriminella landsmän. Räcker då inte ulvisningsgrunden "synnerligaskäl" för att kunna avlägsna grova förbrytare? Att märka är då att det äråklagaren som har bevisbördan, dvs. det är han som skall bevisa att rekvisitet"synnerliga skäl" är uppfyllt. Efter ett nytt rättsfall från högsta domstolen föreliggerdet osäkerhet på denna punkt. Målet gällde en utlänning - en turkiskmedborgare, som hade kommit till som turist och som därefterkommit att stanna i landet. hade han gift sig med en landsmaninna, medvilken han fick två barn. gjorde han sig skyldig till mord.Som framgår saknade utlänningen rötter i och anknytning fill vårt land iegentlig mening. Medan tingsrätten och hovrätten förordnade om utvisning, ansåghögsta domstolen - med siffrorna 3 mot 2 - att rekvisitet synnerliga skäl ejvar uppfyllt. HD uttalade i sin dom av att det av förarbetena tillden nya utlänningslagen, som alltså trädde i kraft , framgickatt det varit en allmän strävan bakom reformarbetet att begränsa möjligheternaatt avlägsna en uflänning i samband med att han döms för brott. Domen ärrefererad i Nytt juridiskt arkiv 1980, s. 407. Som jag nämnde krävs synnerliga skäl för utvisning dålidslröskeln uppnåtts. Därav följer att det skall krävas mindre för attutvisa den som vistats i än . Även i denna situationhar den nya lagen emellertid skapat osäkerhet i rättstillämpningen. I ett annatnytt rättsfall gällde frågan utvisning av en tjeckisk medborgare, som kommittill illegalt tillsammans med sin hustru och tre av makarnassex barn. dömdes utlänningen till skyddstillsyn för stöldoch häleri. stal han i ett varuhus en handväska ur enkundkorg som innehöll pengar, bankbok och identitetshandlingar. Han hade tillstörsta delen levt på socialhjälp. Tingsrätten och hovrätten dömde utlänningentill utvisning för av , medan HD, genom dom ,upphävde utvisningen. Rättsfallet återfinns i Nytt juridiskt arkiv 1981, s.327. Vårt land måste ha förmåga och medel att försvara siggentemot den våg av brottslighet som den omfattande invandringen hit haft isläptåg. Här har jag säkert det stora flertalet svenskar bakom mig. kommer också att ha en betydligt störreavskräckande verkan än vad fallet är beträffande övriga påföljder. Jag föreslog därför i min motion den ordningen, att enutlänning som begått ett allvarligt brott skall utvisas ur , om inteutlänningen kan åberopa alldeles särskilda skäl för att likväl få kvarstanna.Man kan uttrycka det så, att utlänningen utvisar sig själv genom att begåbrott. Anknytningen fill vårt land kommer även med min lösning att få betydelse- del vill jag betona. Här vill jag, fru talman, få påpeka att jag ser enstramare inställning till frågan om rätten för kriminella utlänningar att få stannakvar i vårt land som ett led i ett större sammanhang, nämligen nödvändighetenatt bekämpa dagens brottslighet i stort med större allvar och fasthet änhittills skett. Brotlsutvecklingen är skrämmande. Under år 1980polisanmäldes 864 019 brott, en ökning . Misshandelsbrottenuppgick till inemot 25 000, en ökning . Inom detaljhandeln steg antaletsnatterier . Del lär f. ö. stjälas i våra affärer för inemot 1 miljardkronor, ett belopp som vi alla får vara med alt betala i sista hand. Antaletnarkotikabrott uppgick till nära 55 000. Jag skulle kunna fortsättauppräkningen. Ett enigt utskott har avstyrkt bifall till motionen medhänvisning till att den nya lagen tillämpats så . Jag beklagar dettafrån synpunkten av en så effektiv brottsbekämpning som möjligt. Kriminellautlänningar bör inte få en i - det är inte ett nationelltintresse. Mot ett enigt utskott kämpar dock, fru talman, även förgäves.Jag finner det därför meningslöst att framställa något yrkande. Men jagbeklagar än en gång utskottets ställningstagande. Udänningslagen m. m. 88ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): Först vill jag säga till attalla invandrare som finns i , dvs. de som är hederliga medborgare, ocksåär tacksamma för att de kriminella elementen bland dem straffas och utvisas. Deär medvetna om att denna verksamhet är en belastning som indirekt drabbar allainvandrare. Men jag tror inte att den framställning som hjälper just denna uppfattning. I sin framställning rör han sig med tvåbegrepp, och hela den statistik han redovisar bygger på två begrepp. Dels ärdet begreppet "utlänningar", och det innefattar alla dem som underkort lid kan vistas i landet med turistvisum och alla dem som inbegrips idefinitionen "internationell brottslighet". Dels rör han sig medbegreppet "invandrare". Jag vet inte om det är en medvetensammankoppling eller aningslöshet som ligger bakom . Men i vilket fall som helst anser jag att han i hederlighetensnamn och för att just undanröja misstankarna mot de hederliga invandrare somfinns och arbetar här i landet borde tala litet mer om vilka utlänningar det ärsom begår brott när han gör den statistiska framställningen. År det utlänningari allmänhet inkl. "den internationella brottsligheten", eller är detinvandrare bosatta i ? I arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 3behandlas en rad förslag med anknytning till utlänningslagen, framställda avvpk-gruppen i en partimotion. Jag tar här upp och kommenterar utskottetsbehandling av dessa förslag i den ordning som de tas upp i betänkandet. Först gäller det frågan om den assyrisk/syrianska gruppensställning och det beslut om särbehandling av denna grupp som regeringen fattade1976. Detta var ett beslut tillkommet i panik, med rättsliga och praktiska konsekvenser,som man borde ha insett, men som man inte tog hänsyn till från regeringenssida. Vpk delar uppfattningen att de som tillhör den assyrisk/syrianskagruppen, som grupp betraktad, inte kan anses som flyktingar enligt FN:sflyktingkonvention. Däremot är det otvivelaktigt så, alt det inom gruppen finnsmånga som fyller kriterierna för flyktingskap. både från politisk och frånhumanitär utgångspunkt. Utlänningslagen m. m. har ocksåen del av de assyrier/syrianer som på dessa grunder sökt uppehållstillstånd häri landet fått detta, medan andra har förpassats.