prot · G50932 · 1981-12-31 00:00:00 — I varje fall har delta upplevts som ett konkret problempä många hall, och man har inte uppfattat kungörelsen på det sättet att det ärriktigt så lätt att anställa ungdomar som genomgått vårdutbildning på de jobbde utbildats för. ocksåviktigt att klargöra om undantagsregeln också gäller dem som genomgått 40veckors yrkesintroduktion, eftersom många unga människor är då de hargenomgått den och då har påtagliga svårigheter att få anställning inomsjukvården. Vi har dessutom kvar problemen att engagera icke yrkesutbildadungdom inom sjukvården. Ett annat problem som berörs i min interpellation och äveni svaret gäller arbetstidsreglerna. Det är också här givet att man inte skallutsätta ungdomar för orimligt påfrestande arbetstidsscheman. Det borde man, somsagt var, inte heller utsätta vuxna för. Men det är också viktigt att man serpraktiskt på problemet. Det finns dispensmöjligheter, somarbetsmarknadsministern påpekade. Men också här upplever man praktiskasvårigheter. Jag har framför mig ett tjänsteutlätande från sjukvårdsdirektöreni . Han berättar att i vidupprepade tillfällen har begärt dispens som har avsett arbete mellan kl. 20.00och för 17-åringar med vårdutbildning. Dessadispensansökningar har alltså regelmässigt avslagits av yrkesinspektionen. Detkan ifrågasättas om detta att arbeta någragånger är att utsätta 17-åringar för alltför stora påfrestningar. Mankan i synnerhet fråga: Om de arbetstiderna är orimliga för 17-åringar, varförär de då så riskfria för I8-åringarna? Det är egentligen bara ett årsskifte sombehövs för att de här reglerna skall upphöra att gälla. Den decentralisering av beslutsfattandet pä det härområdet som arbetsmarknadsministern aviserade i sitt svar tror jag i och försig är positivt. Helt klart har handläggningstiderna för sådana härdispensansökningar i sig varit ett betydande problem, och även det har upplevtssom ett stort hinder för att anställa ungdomar. Men det är också viktigt, trorjag, att yrkesinspektionen då får sådana direktiv när det gällerhandläggningarna att man undanröjer onödiga hinder i fråga omarbetstidsreglerna, alt man ser någorlunda generöst på arbetstiderna förungdomar som kanske har kvar tills de blir och får störrefrihet på arbetsmarknaden. Det gäller att inte ha en massa regler ochbestämmelser som krånglar till tillvaron för de unga i onödan. Sammanfattningsvis, herr talman, vill jag säga att del pådet här området som på alla andra områden är viktigt att man inte låter detbästa bli det godas fiende. Det är viktigt att man inte för att undvika ettproblem skapar ett annat, som kan vara större. Det är alltsåviktigt att vi i vår i och för sig berättigade iver att skapa godaarbetsförhållanden och goda arbetsvillkor för de unga inte i stället kastar utdem i arbetslöshet, något som ar betydligt sämre än vad vissa påfrestningar päarbetsplatsen när det gäller arbetstid och annat kan vara. Jag hoppas alltsåatt arbetsmarknadsministern skall vara beredd att i den fortsattahandläggningen av dessa frågor gå något längre än interpellationssvaretantyder. Om arbetarskyddsreglerna för ungdomars arbete inom sjukvården 24Arbetsmarknadsministern : Herr talman! Jag tror att jag till att börja med vågar påstå att arbetarskyddsstyrelsen är mycketobservant i sitt arbete med anvisningar och Omarbetarskyddsreglerna för ungdomars arbete inom sjukvården när detgäller att inte onödigtvis ställa upp hinder för ungdomars möjlighet alt fåarbete. Vid genomgången av anvisningar för olika typer av arbete uppmärksammasdetta ingående - att man inte onödigtvis ställer upp eller häller kvarbegränsningsregler som kan hindra ungdomar. är det, som också PärGranstedt utvecklade i sitt inlägg, en balansgång som skall gås mellan å enasidan nödvändiga skyddsregler och å andra sidan intresset av att beredaungdomar sysselsättning. Jag tror att det är nödvändigt att just i det här falletnågot erinra om bakgrunden. Bara för något eller varrekryteringsläget på vårdsidan mycket svårare än . Det var svårt att fåtag på vikarier av olika slag. Del hände väl då att man ibland tog ganska vidasvängar runt de arbelarskyddsregler som trots allt gäller för ungdomar. Om detvar till följd av detta eller ej låter jag vara osagt, men sant är alt detinträffade ett antal ganska svåra olycksfall som gällde ungdomar under 18 åroch att man därför från arbetstagarsidan slog larm om att man måsteuppmärksamma vårdarbetet för ungdomar. Inom vårdsektorn är det - kanske tillskillnad från vad många anser-ofta fråga om ett mycket tungt arbete. Del ärbakgrunden till att reglerna kom till. I ett läge där del är nödvändigt att bereda ungdomar flerarbetstillfällen skall man naturligtvis försöka klara av det men inte tumma pånödvändiga arbetarskyddsregler för ungdomar som ännu inte är fullvuxna. Tungalyft och andra sådana arbetsmoment kan då vara mycket påfrestande och ge menför livet. Det är också viktigt att komma ihåg att det är mycketvanligt med obekväma arbetstider inom vården. Långa arbetspass och kortanallvilope-rioder förekommer, främst och . Del ärvanligt med arbetstider på . Exempel finns på arbetspass påända . En minskning av arbetspassens längd ochsöndagar kan i och för sig schematekniskt åstadkommas genom tätarehelgtjänstgöring för berörda personalkategorier. Sjukvårdspersonalen har iallmänhet att välja mellan att endera arbeta oftare eller arbetalängre pass. Ofta väljer man det senare för att få mer sammanhängandeledighet. När del gäller ungdomar uppkommer ju då problemet om manskall tillåta att de arbetar så långa pass som det kan bli fråga om. Jag vill inte uttala mig om enskilda ärenden och inte hanågon bestämd mening om huruvida det bör vara tillåtet eller inte tillåtet förungdomar att arbeta efter . Men det avgörande. ,är kanske inte om de arbetar mellan och 21 utan när de påbörjararbetspasset, dvs. hur långt det sammanhängande arbetspasset blir och huransträngande del sammanlagt kan sägas vara. Slutligen vill jag hänvisa till att de här frågornabehandlas ingående i en nämnd där parterna är företrädda. Jag tror det kan varaen riktig tanke att man skall delegera dispensgivningsrätten tillyrkesinspektionerna för att få in ännu mer av lokal kännedom och för att få enännu snabbare handläggning när det ändå är fråga om dispens, och dispens måsteges. 25PÄR (): Arbetsmarknadsministern säger att AMS ärväldigt observant på de här frågorna och inte onödigtvis vill lägga hinder ivägen. Det är klart alt man gärna vill tro att del stämmer. Men tyvärr är väldetta inte alltid uppfattningen ute på fältet bland dem som praktiskt jobbarmed dessa frågor, som försöker finna vägar all anställa unga människor ochstöter sin panna blodig mot olika regler. Visst skall man, som sagt, förebygga olyckshändelser blandungdomar -det är vi alldeles på det klara med. Men vad vi här diskuterar är densituationen att en ung människa, som slutar sin vårdutbildning när hon ellerhan är , blir utestängd från praktiken, blir utestängd fråndet jobb som hon eller han har utbildat sig för på grund av regler som säger,all när vederbörande är 17årfår hon eller han inte jobba under de betingelsersom här gäller. eller däremot - dä är det plötsligtO. K., då ställs inte längre dessa krav på arbetstider, på anpassningen tillarbetsuppgifter osv. Det måste vara väldigt svårt att förklara för den härvårdutbildade 17-åringen varför arbetsuppgifter, som kommer att vara helt i sinordning för henne eller honom om , är otänkbara , när hon eller hanjust lämnat sin utbildning. I dagens arbetsmarknadsläge kan ju vederbörandetvingas till ett halvårs arbetslöshet för att hon eller han så att säga skallhinna växa i kapp reglerna. Det här tycker jag är ett exempel på enbeklagligosmidighet i hanteringen. Det är ju stor risk för att den ungamänniskan under ett halvårs arbetslöshet tar myckel mer skada än vad som skulleha blivit fallet om vederbörande hade haft litet besvärliga arbetstider osv.under den här perioden. Jag hoppas att den decentralisering av hanteringen avde här frågorna som arbetsmarknadsministern talar om kommer att leda till ensmidigare beslutsordning och en generösare syn på reglerna, så att inte fixadata, fixa åldersprinciper ger alldeles orimliga resultat. Det måste ändå vara väldigt angeläget i den härsituationen att se till att ungdomarna får arbete. Även om man är medveten ombakgrunden till de arbetarskyddsbestämmelser som finns och somarbetsmarknadsministern redovisade, tycker jag all det finns anledningatt komma ihåg att alternativet för de här berörda ungdomarna ärarbetslöshet. Man måste väga in den alternativa situationen för de unga när manbedömer hur man skall se på olika arbetarskyddsbestämmelser. Som sagt, de grundläggande bestämmelserna för attförebygga olika typer av olyckor måste naturligtvis alltid respekteras. Därborde ambitionen snarare vara att se till att reglerna gäller för all personaloch att man skall anpassa sjukvårdsarbetet så, att man kan minskaolycksriskerna för alla. Annars tror jag att man måste få en något generösaresyn på reglerna än vad vi har . Om arbetarskyddsreglerna för ungdomars arbete inom sjukvården 26Arbetsmarknadsministern : Herr talman! I det förra inlägget refererade till de anvisningar som gäller förminderåriga i arbetslivet och räknade upp vilka Om arbetarskyddsreglerna för ungdomars arbete inom sjukvården arbetsuppgifterinom vårdarbetet som anses så riskfyllda att minderåriga där inte bör anlitas.Jag uppfattade det inte så all direkt föreslog någon ändring iden anvisningen, utan det handlar alltså om hur frågan om dispensmöjlighelerskall hanteras. Åldersgränser är naturligtvis alltid besvärliga althantera. De kan i det enskilda fallet te sig fyrkantiga. kan jujämföra den här åldersgränsen med åldersgränsen för körkort. Det ter sig säkertockså obegripligt för en pojke eller flicka som är althan eller hon skulle bli så väldigt mycket mera omdömesgill närarlonårsgränsenhar passerats. Där finns vad jag vet inte heller någon möjlighet alt få dispens-den möjligheten finns här. En åldersgräns har alltid sina svagheter. Ändå är dentillkommen för att förenkla handläggningen. I stället för att varje enskildindivid skall inställa sig för myndigheten och bli besiktigad kan man utgå frånvissa generella principer. Men i de fall där vederbörande kan förete läkarintygpå att en arbetsuppgift inte skulle vålla menlig skada kan alltså den som ärunder få dispens. Delta har tillkommit just för att få till stånd ensmidig handläggning, för att den generella åldersgränsen inte skall få orimligaeffekter. I det fall som talar om - attarbetslöshetstidens längd för en enskild individ skulle bli orimligt lång, ominte en arbetsuppgift kan skakas fram - kan man säkert med god vilja och litetomorganisation inom vårdsektorn hitta en lämplig arbetsuppgift, om där behövernyrekryteras. Det verkar pä som om det skulle förekommastora mängder dispensansökningar och en väldig hantering av sådana här frågor.Förra året handlade det om 100 ansökningar. I varje ansökan kunde fleraungdomar vara berörda, men det är alltså inte fråga om någon mycket storärendemängd. Det är-vågar jag nog säga-mycket fä ungdomar som hindras alt få enarbetsuppgift, därför all man pä det här området skulle ha osmidiga regler.Tvärtom bifalls de flesta ansökningar. Genom den åtgärd vi överväger - attdecentralisera beslutsfattandet - hoppas vi alt besluten skall bli ännu bättreunderbyggda och fattas inom ännu kortare lid än som f. n. sker. 27PÄR (): Det är riktigt att man ibland kan tvingassätta åldersgränser för alt få till stånd en smidig hantering. Men jämförelsenmed körkortet hallar litet. På det här området har vi alltså en vårdutbildningsom är så utformad att en stor del av dem som genomgår den avslutar den vid 17års ålder, litet grand beroende på när pä året de är födda. Vi har vidareinfört 40 veckors yrkesintroduktion, som man normalt påbörjar när man är 16 år.Eftersom den varar ett läsår är man normalt när man avslutar den. Den kanockså vara ett slags vårdutbildning. Vi har alltså i vår vishet byggt upp ett utbildningssystemsom gör att stora grupper ungdomar är när de avslutar sinvårdutbildning. Samma statsmakt har sedan satt upp en åldersgräns som gör attungdomarna under normala förhållanden inte kan börja sitt arbete förrän de är18 år. upptäckerdetta slås man naturligtvis av tanken att det är någonting som inte stämmer ochatt vi i onödan har krånglat till tillvaron för oss själva och framför allt förde ungdomar det gäller. Arbetsmarknadsministern sade att det är fådispensansökningar - bara något hundratal. Del visar enligt hans uppfattningatt det här inte skulle vara något stort problem. Jag tycker snarare att detvisar att problemet möjligen är ganska stort. Det låga antalet dispensansökningarkan kanske bero på att man från arbetsgivarsidan helt enkelt inte vill ta påsig besväret med de ansökningar som behövs. Den goda viljan, somarbetsmarknadsministern talar om, kanske inte alltid finns i ett läge därarbetsgivaren har relativt stora valmöjligheter. Hade vi ett braarbetsmarknadsläge och kanske rekryterings-svårigheter försjukvårdshuvudmännen, hade situationen nog varit annorlunda. Men då hade detinte heller varit lika angeläget för de unga att få de här jobben, för då hadede haft valmöjligheter. har vi en arbetsmarknad på arbetsgivarens villkor,och då är det inte alls säkert att arbetsgivaren driver den här frågan. Och desom kommer i kläm är de unga. Risken är därför att det begränsade antaletdispensansökningar bara visar att man helt enkelt inte tar sig besväret att gåvidare. Bakom den här siffran kan alltså dölja sig en mängd unga människor somfår kalla handen - de får beskedet: Vänta tills du blir , då kan du kanskefå jobb här. Och vad som kan hända den unga människan vet vi inte. Jag tror alltså alt slutsatsen ändå blir att vi bör tittalitet noggrannare på den här frågan, så att vi inte bara för att upprätthållavissa principer skapar problem och svårigheter som naturligtvis ingen av ossvill ha. Om kontrollen över utlandsägda företags verksamhet iSverige Överiäggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på interpellation 1981/82:32 om kontrollen över utlandsägda företagsverksamhet i har frågat industriministern omhan kan redogöra för skälen till att regeringen dröjt så länge med att taställning till frågan om kontrollen av utlandsägda företag samt om regeringenr.u är beredd att lägga fram förslag till lagstiftning för att skärpakontrollen över utlandsägda multinationella företags etableringar ochverksamhet i . Arbetet inom regeringen är så fördelat alt det är jag somskall svara på interpellationen. Som framhåller finns det ettutredningsförslag som behandlar frågan om särskilda regler för multinationellaföretag i vårt land, nämligen betänkandet (SOU 1978:73) Kontroll av utländskföretagsetable-ring i m. m. Det innehöll inget huvudför- 6 protokoll 1981/82:31-33 Om kontrollen över utlandsägda företags verksamhet iSverige Istället presenterade utredningen tre olika förslag till lösning av frågan om enny kontrollagstiflning. Jag har berört belänkandet iriksdagen. Som svar på en fråga lämnade jag det beskedet att frågan omutformningen av en ny kontrollagstiftning bereddes i . Jagnämnde också att arbetet var inriktat på att ett förslag skulle föreligga underriksmötet /82. Min inställning i denna fråga har inte ändrats. Målsättningenför det arbete som görs inom är att en proposition skallläggas fram . 29JAN (): Jag ber att få tacka jusfitieministern försvaret. När jag nu skall kommentera det är jag rädd att jag kommer att låtaoerhört negativ. Det beklagar jag, men tyvärr ger regeringens agerande hittillsi denna fråga inte anledning till något beröm. Redan nu har åtskilliga utländska multinationella bolagköpt viktiga svenska företag. Det utländska ägandet av näringslivet i Sverigeär fortfarande , men den situationen kan snabbt ändras, om någraav de största svenska företagen slukas av utländska kapitalintres sen. Är då detta någonting som man behöver oroa sig för? Ja,justitieministern, jag tror faktiskt del. Jag tror att det vore djupt olyckligtom t. ex. eller andra svenska nyckelindustrier kom i utländskakapitalägares händer. Ett stort utländskt inflytande över svenskt näringslivinnebär allvarliga risker. Det kan hota vårt ekonomiska och nationellaoberoende. Hur skall vi över huvud taget kunna planera framtidaindustriella utveckling, om de bästa svenska företagen köps upp av utländskajätteföretag? Och ännu viktigare: Kan vi göra vår neutralitetspolitiktrovärdig om betydande delar av våra nyckelindustrier ägs och kontrolleras avde utländska maktkoncentrationer som växer fram? Menar vi allvar med taletom ekonomisk demokrati, kan vi aldrig godta att vår framtid avgörs genom besluti anonyma koncernledningar, oåtkomliga för politisk och facklig påverkan. Men vi behöver inte heller inrikta vår politik på enåtergång protektionism och nationella insnördhet. Vi behövervåra egna multinationella företag, och vi behöver inte nödvändigtvis avvisavarje tillskott av utländskt företagande i . Men vi måste se till att viså långt det går själva bestämmer förutsättningarna för den verksamhet somföretagen skall bedriva i . För av det svenska näringslivet har vi en kontroll,om utländska intressen vill komma in och köpa företag. Finns del egentligennågot skäl att år vänta med alt sträcka ut den kontrollen till helanäringslivet? Vad har vi för garantier för att utländska kapitalintressen inte plötsligtköper upp vitala delar av vårt näringsliv - eller ? Vi borde redanha haft skydd för alla våra nyckelindustrier, men på grund av de borgerligas förhalningkommer vi av allt att döma att sakna detta skydd i varje fall ,och det är ovisst när vi kan få del. Jag vill fråga justitieministern: Vad vinner vi med attvänta så länge med att göra kontrollen heltäckande? Vad har regeringen förgarantier att utländska kapitalintressen inte köper upp några svenskanyckelindustrier eller ? Den s. k. tillsattes hösten 1973.Efter tre år var den i stort sett färdig med sin huvuduppgift. År 1975motionerade justitieministerns nuvarande statsrådskollega ochsade: Vi kan inte vänta pä att blir klar. Vi måsteomedelbart som ett provisorium besluta om en lag om kontroll avförelagsförvärv i vissa fall med tanke på hotet från de multinationellaföretagen. Den departementspromemoria som kommit med detta förslag var inte ensremissbehandlad när motionen väcktes, men så bråttom var del för det tillfället. Så kom och de borgerliga i regeringsställning, ochså började långhalningen. Låt mig ge några exempel. Fördel första: Någotinitiativ med anledning av förslaget om kontroll av företagsförvärv togsaldrig, trots att förslaget då hade hunnit kompletteras med positiva remissvar. För det andra; Man ändrade sammansättningen av denEckerbergska utredningen, som i det närmaste var klar med huvudbetänkandet. Mansatte in några helt nya ledamöter, vilket i sin tur försenade utredningen mednästan . jobbar sekreteraren, ordföranden, de sakkunniga ochexperterna för alt få fram ett förslag och lösa en viktig fråga, men när man äri det närmaste klar och skall presentera sitt förslag tillsätts några nyaledamöter som begär att utredningen skall göras en gång till. För det tredje; När remissvaren på utredningen hade kommitin gick tiden - , alltså ungefär somdet skulle ta att genomföra en helt ny utredning utan något grundmaterial, omman startat från början igen.Och nu-mer än tre år efter det att utredningen överlämnatstill regeringen står vi kvar här och har ännu inte fått ett bestämt ochdefinitivt besked om när en proposition kan föreläggas . säger inte ens bestämt att en propositionkommer att läggas fram i vär. Målsättningen för arbetet i äratt en proposition skall läggas fram , säger han. Men vad är ettsådant besked värt? förklarade industriministern, som ju är den i sakhuvudansvarige inom regeringen för den här frågan, att den Eckerbergska utredningensförslag skulle behandlas med största möjliga skyndsamhet av regeringen. vetvi att det dröjde innan man sände ut förslaget på remiss och att det dröjdeinnan man på allvar började bearbeta frågan. uttaladeindustriministern i att han trodde att det fanns goda möjligheter förregeringen att presentera förslag i ämnet. vet vi att regeringeninte utnyttjade de goda möjligheterna. Och det svar jag här får är alltså attregeringens målsättning är att en proposition skall läggas fram under vären1982. Om kontrollen över utlandsägda företags verksamhet iSverige Om kontrollen över utlandsägda företags verksamhet iSverige När det gäller statsråd som deklarerar målsättningar såerinrar man sig osökt statsministerns högtidliga deklaration om att åstadkomma400 000 jobb, varav huvuddelen i industrin, till början av 1980-lalet.Resultatet blev i själva verket en minskning av industrijobben. De har minskati antal med över 80 000 sedan den målsättningen uttalades. En bitter erfarenhetär att statsråds målsättningar tyvärr inte är mycket att ta på allvar. Som en sammanfattning vill jag säga att för sinhuvuduppgift alt arbeta fram ett förslag behövde utredningen i realiteten . Sedan behövs för alt avge remissvar och ytterligare etthalvt år för alt utarbeta en proposition. Det blir sammanlagt . Vi bordeha haft en heltäckande kontroll i kraft . får vi enkontroll som träder i kraft allra tidigast , dvs. försent - och det är i bästa fall, om justitieministerns målsättning intespricker. Där har vi alltså inte några säkra garantier. Det är svårt attinte använda starka ord i sammanhanget. Detta är ömkligt, tycker jag. Allt klarare framstår bilden av en svag regering som inteförmår driva de olika frågorna, som inte kan ge besked som man kan lita på.Industriministern förklarade att han inte tänkte förtröttasi den här frågan. Vi tänker inte lämna någon möda ospard i del härsammanhanget, sade han. Jag frågade justitieministern: Vad är orsaken tillden här förseningen? Jag ställde en speciell fråga och ville ha ett besked omorsakerna till detta. Men något egentligt svar ger inte justitieministern. Jagvill ändå försöka få fram en precisering; Vilka resurser har ni i departementethaft för beredningsarbetet som gått sedan utredningen lämnadesitt förslag? Hur många tjänstemän har arbetat heltid med det här? Hur storainsatser rör det sig om personalmässigl? Vi måste utforma en politik som balanserarhotet från de multinationella företagen. Det gäller våra möjligheteralt föra ensjälvständig ekonomisk politik, där de enskilda människorna har inflytande ochmedbestämmanderätt och där vi demokratiskt kan bygga ett fritt samhälle. har här anfört en utförlighistorieskrivning när det gäller denna fråga. Av den historieskrivningen kan vidra ett par slutsatser. En är att det är en både kontroversiell och kompliceradfråga. En annan slutsats är att man under hela denna lid gärna har målat en visspotentat på väggen men att det dröjsmål som uppenbarligen har förekommit intehar lett till några egentliga olägenheter. Men jag vill gärna tillägga en sak till denhistorieskrivning som gjorde. När det Eckerbergska betänkandetremitterades, fick det en oerhört hård remisskritik. Del fordrades alltså stortarbete för alt få ett ordentligt och väl genomtänkt förslag. Även om jag intedå hade ansvaret för dessa frågor vet jag att man satte in resurser ikanslihuset för delta. Sedan jag tog över arbetet har vi ägnat ossintensivt ät frågan. Vi är nu långt framme, och jag kan ge detlugnande beskedet alt det kommer en proposition . 31JAN (); verkar så förnöjd när hansäger all några egentliga ölägenheter inte har inträffat. Jag tror att det ären felbedömning. Det här förslaget handlar både om uppköp av svenska förelagoch om kontroll av de utländska företagens verksamhet i . Det finns allanledning att kritisera en del utländska företags agerande i under denperiod då den här förhalningen har skett. Dessutom; När det gäller inköp av svenska företag kan välinte ge några garantier för vad som kan komma att hända under1982 fram till , när en kontroll av uppköpen kan vara ikraft.