prot · G509163 · 1981-12-31 00:00:00 — Om man kan lita på riksskogsfaxeringen i vad gäller våraskogstillgångar, finns det utrymme för ökade avverkningar, främst inom detprivata skogsbruket. Ser man på den nämnda enkäten, finner man atf närmarehälften av de skogsägare som inte avverkat ändå har angivit aftavverkningsmöjligheterna Det kan väl inte innebära något annat än att man själv inte vet hurdet står till på den egna skogsfastigheten. Tar vi ytterligare del av enkäten,finner vi att det infe är av vare sig skafteskäl eller ekonomiska skäl som maninte avverkar. Därför har vi motsatt oss de föreslagna åtgärderna. 163 () replik: När det gäller frågan om tillväxfbeskaftningär det rätt uppenbart aft vi inte är beredda att uppmana regeringen attfortsätta att undersöka saken. Vi har haft en virkesförsörjningsutredning somredovisat ett förslag. Man har försökt arbeta fram olika modeller som skullemotsvara det som socialdemokraterna efterlyst. Man har kommit till defresultatet att vilket förslag man än väljer, så är det olämpligt. Låt mig beträffande fillväxtbeskaftningen säga följande.När skafteutskottet var i och studerade detfinländska systemet, tyckte jag och flera med mig atf def var ett rätt brasystem som man hade där. Men hur i all sin dar skulle det vara möjligt aftgenomföra systemet? Det är också ungefär vad man i propositionen skriver attvirkesförsörjningsutredningen har kommit fram fill. Utredningen menar att detfinska systemet är av sådan art att det far mycket aft införa det, omdet över huvud taget är möjligt att göra det, på grund av svårigheterna iingångsske-def. Detta betyder atf fillväxtbeskaftningen i stor utsträckning harprövats och att det inte finns någon anledning aft pröva den ytterligare. Låt mig sedan i all stillsamhet erinra om atf deftaingalunda är första gången som en skogsbeskaffningsutredning inte vinner gehörhos regeringen. framlades ett betänkande med titeln medel iskogspolitiken. Def sopades helt under mattan av den dåvarande regeringen. Denhär gången har vi tagit fasta på vissa delar i utredningens förslag. När det sedan gäller mitt uttalande om att def endast ärfråga om uppskjuten beskattning vill jag säga att jag därmed avsågskogskontosystemet, och det kommer säkerligen att framgå av protokollet. I defsammanhanget är def infe fråga om något annat än uppskjutande avbeskattningen. Man kan naturligtvis få en skattelindring genom att göra uttagfrån skogskontot , så att en stor inkomst från avverkningsåretdelas upp . Det är grundtanken med skogskontot, vars syfte är attskapa möjligheter till avverkningsökningar. Det är också i denna grundtanke somstimulansen ligger. Ändrade regler för skogskonto, m. m. 164ERIK () replik: Jag vill minnas aft ledamöterna ivirkesförsörjningsutredningen ville fortsätta aft studerafillväxfbeskattningsförslagen. Vidare har socialdemokraterna krävt atf manåtminstone som ett minimum skulle ha skogsbruksplaner för klargörande av huravverkningarna skall genomföras. När det gäller förhållandet att defta har avvisats avfidigare utredningar skall vi ha klart för oss atf vi på den fiden hade kvar de gamla Ändrade regler för skogskonto, m. m. beskattningsreglerna,som innebar minskning av skogens ingångsvärde. Man fick betala skatt på helavinsten, om man inte kunde bevisa att man gjorde överuttag, dvs. fog ut mer änvad som motsvarade tillväxten. har alla dessa regler helt enkelt slopats,och man går i stället helt in för skaftelindringar. Man försöker inte allstillämpa något annat system för att få till stånd avverkningsökningar. Man harinte heller nått några resultat, tydligen därför atf de som skall avverkaväntar sig ännu gynnsammare regler i framfiden. 165 (vpk) replik: Det är väl ändå, , infe barafråga om skogskontot. Det föreslås också ändringar av avskrivningsreglerna, ochäven dessa innebär skatfelindringar eller ekonomiska lättnader. Huvudskäletfill att man slopade tanken på en ändring av beskattningen var väl vidare aftdef saknas informafion om privatskogsbruket. Skogsägarna vet ofta inte självavilken skog de har på sina skiften. Det finns t. o. m. skogsägare som knapptvet var skiftena finns, eftersom de varit borta från sin skog kanske 10,15eller . Det är därför som det behövs helt andra och mera omfattandeåtgärder för att komma till rätta med problemen än förslag på förslag omåtgärder som innebär skaftelindring och ekonomiska förmåner. Dessa åtgärder sesdessutom, med rätta, av andra människor i vårt land som mycket orättvisa. 166 () replik: Det är mycket möjligt atf socialdemokraternavill fortsätta att utreda, men def ändrar infe det förhållandet aft denutredning som har arbetat med frågan har kommit fram fill att de olika sysfemsom man har prövat är omöjliga atf genomföra. Låt mig sedan beträffandeskattelindringar,säga fill aft avskrivningsmöjligheferna visstger vissa skaftelindringar, framför.allt naturligtvis näravskrivningsmöjlighefen ökar från till beträffande skogsbilvägarna.Men inte minst i måsfe def ha mycket stor betydelse, om man kanutnyttja skogsbilvägarna och utbygga dem ytterligare. Därmed kan man komma åfskogsskiften,,som def fidigare inte varit ekonomiskt lönsamt aft avverka. Pådet sättet kan man åstadkomma inte bara en större avverkning och virkestillgångutan också en ökad sysselsättning, vilket inte är atf förakta i sammanhanget. 167BERTIL (): Proposition 182 som behandlas innehållerflera förslag till åtgärder för skogsbruket. Jag skall inte gå in på alla dessaåtgärder. De har redan diskuterats här. Jag ansluter mig till och yrkanden. Först måste jag emellertid, herr falman, få säga några ordtill , som påstod att skogsägarna infe vet om de har skog ellervar skiftena ligger. Snälla , det måsfe väl ändå vara någon måtta på vad man vräker ur sighär i . Visst finns def människor som äger skog och bor på andra håll.Men den generella beskyllning som gjorde tycker jag liggerutanför alla gränser. Jagskall ta upp frågan om skogskontona. Sedan lång fid fillbaka har jag arbetatför bättre skogskonfomöjligheter i allmänhet men för de insektsska-dade tvångsavverkningarnai synnerhet. Skogskontosystemet är en nödvändighet. Det har successivt kunnatförbättras, vilket är bra. Närnu regeringen efter tidigare riksdagsuftalanden i proposifionen 182 föreslårett skogsskadekonfo med en löpfid för awerkningslikvider för skadadskog är detta bra för de skogsägare som framöver drabbas av skador på skogen.Därigenom kan en avverkning bli mera effekfiv och spridning av skadorförebyggas. Detta skogsskadekonfo skulle ha funnits när skadorna började inorra för mer än fio år sedan. Vad som i propositionen däremot helthar glömts bort är de skogsägare - speciellt i norra - vilkas skogarredan har drabbats hårt genom bl. a. barkborreskador. Deskogskonton som existerar, och som behöver en förlängning för att pengartill skogsvårdsåtgärder skall finnas tillgängliga när de kraven kommer, sägsdet ingenting om i proposifionen. Orsaken till detta är den oförståendeinställning som såväl som den socialdemokratiska majoriteten ilänsstyrelsen i visade i sina remissyttranden. Det är aft beklaga attdessa organ ej har kunnat sätta sig in i den situafion som de drabbadeskogsägarna har hamnat i. Idetta läge väckte vi värmländska riksdagsledamöter från den icke-socialisfiskasidan motion nr 2511, vari vi föreslog att reglerna om skogsskadekonton skullegälla även skador och konton . har tyvärr ej direkttillstyrkt motionen. Även om jag är på det klara med aft ett beslut i enlighetmed motionen hade varit det bästa och det från administrativ synpunkt enklaste,är jag facksam för den posifiva behandling som motionen har fått i utskottetgenom atf utskottet föreslagit en möjlighet till dispens. Dispensmöjlighetenmåste dock enligt min mening bli generös, om man vill främja skogsägarnasmöjligheter fill skafteutjämning och även till skogsvårdsåtgärder. Efter20-årsperiodens utgång finns möjhghet till ytterhgare utjämning genominvesferingskontoinsättning. Vi motionärer ser därför positivt på behandlingenav vår mofion. Skulle emellertid dispensgivningen ej bli generös, måste viåterkomma i frågan. De nya reglerna kommer ej atf ge nödvändig effekt frånskatteutjämnings- och skogsvårdssynpunkt, om de tillämpas hårt. Imotionen yrkades också på aft minsta inbetalningsbelopp på skogsskadekontoskulle vara . i stället för . som föreslås i proposifionen.Defta yrkande har dock utskottet lämnat utan åtgärd. Jag skall inte nu ställanågot yrkande om bifall till motionen på den punkten, eftersoni jag inser attdet är föga frukthart. Jag vill dock säga att vi kan ha Ändraderegler för skogskonto, m. m. 12 protokoll 1981/82:162-163 Ändrade regler för skogskonto, m. m. anledningaft återkomma även på denna punkt, då den i motionen föreslagna ordningenskulle ha varit fill stor nytta för småskogsägare. Med detta,herr talman, vill jag yrka bifall fill utskottets hemställan. 168 (vpk): Jag vet inte om jag vräkte ur mig eller inte,Berfil . Det får väl andra bedöma. Det var inte heller något generelltuttalande jag gjorde, utan jag konstaterade bara, att om man kan lita påriksskogsfaxeringen i vad gäller våra skogstillgångar, måste det vara någotfel på enkäten bland skogsägarna, när hälften av dem som infe avverkat anseratf de har utnyttjat sina awerkningsmöjligheter fullt ut. hade jag en intressant diskussion om detprivata skogsbruket med en ganska stor skogsägare i min egen hemkommun, en manöver de 70 åren. Han ansåg att det var dags att göra någonfing, t. ex. attinrätta ett skogsbruksområde. Jag har varit ute och tittat på mitt skifte, sadehan, och jag hittade inte rågångar till andra skiften. Jag gick skifte efterskifte som inte har avverkats . De gamla är döda, och de unga harflyttat. Skogen står och ruttnar ner. Skall vi verkligen använda våraskogstillgångar på det sättet? Jag har det intrycket atf def är på många ställen manfakfiskt nästan inte vet var man har sina skogsskiften. Men det är ingetgenerellt uttalande, och def är inga saker som jag vräker ur mig. Men BerfilJonasson kan infe bestrida att det här problemet finns. 169 (): Det finns skogsägare, mestadels sådana somhar flyttat från fastigheterna, som missköter sin skog, def är helt klart. Menaft uttrycka sig så som gjorde i sitt första anförande är aft gåför långt. Det är med tacksamhet jag konstaterar att nu backarså långt som han gör. Aft säga åt skogsägare som sliter i skogen ochsom skall leva av det, människor som vill göra en insats i samhället och förfamiljen och den egna rörelsen, aft de infe ens vet var skogsskiftena ärbelägna, måste ju vara överord. Men jag noterar som sagt med tacksamhet atfJohn nu har backat. 170 (vpk): Jag vill bara ge rådet aftkontrollera j snabbprotokollet . Då skall Berfil upptäcka attdef inte finns någon skillnad mellan mina två inlägg. 171 (): Ja, jag skall titta.Men om det inte märks någon skillnad, beror det i så fall på hur anförandet. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (skogsbeskatfningensutformning) Nr 163 Reservafion 1 av ErikWärnberg m. fl., som ställdes mot mofionerna 878 den av m. fl. och2519 av m. fl. i motsvarande del, Utskottets hemsfällanbifölls med 155 röster mot 154 för reservafion 1 av Ändraderegler m. fl. m. m. Mom. 2 (skogskonto vid fastighetsöveriåtelse) Utskottetshemställan bifölls med 293 röster mot 16 för mofion 2519 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del. Mom.3 (uppskovsfidens längd vid skogsskador) Utskottetshemställan, som ställdes mot motion 2519 av m. fl. i motsvarandedel, bifölls med acklamafion. Mom.6 (maximibeloppet för uppskov) Reservafion2 av m. fl. bifölls med 155 röster mot 154 för utskottetshemställan. Mom.7 (avskrivningsunderlaget för skogsvägar) Utskottetshemställan bifölls med 155 röster mot 154 för reservation 3 av . Mom.8 (avskrivningstiden för skogsvägar) Utskotfefshemställan bifölls med 292 röster mot 17 för motion 2519 av m. fl.i motsvarande del. Mom.10 (skogsdikning) Utskottefshemställan bifölls med 293 röster mot 16 för motion 2519 av m. fl.i motsvarande del. Mom.11 (gällande ingångsvärde på skog i vissa fall) Utskottetshemställan bifölls med 155 röster mot 154 för reservafion 5 av m.fl. i motsvarande del. Mom.12 (det extra skogsavdraget) Utskottetshemställan bifölls med 242 röster mot 67 för reservation 6 av , fl, i motsvarande del. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls, 1981/82:70 Arvs- ochgåvobeskatfningen (prop. 1981/82:210) Enövre åldersgräns för antagning tih läkarlinjen m. m. Statsbidragtih väg-och gatuhållning m. m. 1981/82:40Uppskov med behandlingen av vissa ärenden Vadutskotten hemställt bifölls. 18 §En övre åldersgräns för antagning till läkarlinjen m. m. Föredrogs utbildningsutskottets betänkande1981/82:33 om en övre åldersgräns för antagning till läkarlinjen m. m. (prop.1981/82:193). Anf.172 (vpk): Jag kommer inte atf ställa något yrkande i detta ärende. Vpk harvisserligen i en motion med anledning av propositionen gjort ett parrandanmärkningar. Detta går ut på att vi ifrågasätter dels behovet av enändring i högskolelagen för atf skall kunna besluta om en övreåldersgräns, dels angelägenheten av att vid universitet och högskoloråterinföra varningar och straff för vissa förseelser. Utskottet har i betänkandetredogjort för bakgrunden till aft man nu vill ändra i högskolelagen i dessabåda avseenden. Vpkhar som framgår av motionen ingenting att invända i sakfrågan om en övreåldersgräns. De marginella anmärkningar vi har gjort i motionen har visserligenvisst fog för sig som vi ser det, men med hänsyn till den sena tidpunktenavstår jag från yrkande. Anf.173 (): Jag inskränker mig till att yrka bifall till utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. 19 §Statsbidrag till väg- och gatuhållning m. m. Föredrogs trafikutskottets betänkande 1981/82:34 omstatsbidrag fill väg- och gatuhållning m. m. 1981/82:133). Anf.174 (): I detta betänkande behandlas proposition nr 133 om statsbidrag tillkommunal väg- och gatuhållning. I propositionen föreslås åtgärder för att fåtill stånd ett vidgat kommunalt inflytande i väghållningsfrågor. Fler kommunerbör således kunna ta över ansvaret för de allmänna vägarna där detta frånsamhällsekonomiska utgångspunkter är lämpligt. nytt statsbidragssystemföreslås i syfte aft rafionahsera och förbättra väghållningen. Medtanke på den sena fimmen skall jag infe gå närmare in på propositionen, som ärtekniskt komplicerad. Låt mig bara säga att under behandhngen i trafikutskottethar vi på flera punkter haft erinringar mot proposifionen. På tre punkter gerutskottet regeringen underbetyg och redovisar en annan uppfattning än dendepartementschefen har. Frånsocialdemokratiskt håll har vi vid betänkandet fogat tre reservationer. I denförsta går vi emot det förslag som innebär en dramatisk försämring avbestämmelserna om statsbidrag till investeringar i spåranläggningar förspårvägar och tunnelbanor. F. n. utgår statsbidrag med avtotalkostnaden. Regeringens förslag innebär atf bidraget sänks fill avtotalkostnaden. Väghållningsufredningen, som har förberett propositionen,föreslog en höjning av statsbidraget fill av totalkostnaden. Regeringsförslagetinnebär således en dramatisk försämring av statsbidragen till den kollektivatrafiken i våra storstäder. Det kan vi inte acceptera från socialdemokratiskthåll. Ireservafion 3 anför vi atf vi anser atf statsbidrag skall utgå till eldrivnabussars kraftförsörjning. Detta har fill syfte aft spara energi. Kravet hartidigare framförts i , inte minst från centerparfihåll. Jag yrkarbifall till reservafion 3. Ireservation 4 framför vi uppfattningen att inte bara kommunerna utan även länenskall kunna bli mottagare av de statsbidrag som utgår till den kommunalaväghållningen. Jag yrkar bifall fill reservafion 4. Ireservafion 5 följer vi upp de krav som vi fidigare har ställt när det gällerstatsbidrag fill den kommunala väghållningen. Vi yrkar alltså att anslaget ökasmed ytterligare 25 milj. kr. Med hänvisning till våra utförhga reservationer yrkar jag bifall fillde socialdemokratiska reservationer som är fogade vid betänkandet. Statsbidragtill väg-och gatuhållning m. m. 175 (vpk): Def betänkande som vi nu diskuterar handlar mycket om kollekfiv trafik,och jag vill därför säga några ord härom. ,som ligger fill grund för betänkandet, konstaterar att "behovet av ochintresset för kollektivtrafik har ökat i helasamhället". I samband med behandling av trafikpolifiken vid årets riksmötehar vpk aktuahserat åtgärder för att skapa ett program för en halvering avbilismen - främst i de större tätorternas centrala delar. Samhällsplaneringenhar under lång fid anpassats till bilismen och privatbilen. Planering avservice och bostadsområden måste enligt vår mening i ökad omfattning möjliggörakollekfivtrafik. Personbilen kommer även framledes att spela en roll i detsvenska transportnätet. Den är ofta oersättlig som transportmedel i glesbygdenoch för att nå ensligt belägna fritidsområden. Även för de handikappade harbilen stor betydelse. Men stora befolkningsgrupper är starkt beroende av enfungerande kollekfivtrafik. Statsbidragtih väg-och gatuhållning m. m. många äldre människorliksom barn och kvinnor. Denökade biltätheten har en rad negativa verkningar för miljön. Det gällerluftföroreningar, buller och trängsel men även trafikolyckorna, därorsakssammanhanget mellan den omfattande bilismen och trafikolyckornas storaantal är dokumenterat. Justnu, herr talman, bombarderar bilbranschen ledamöter med s. k.information och enkäter med ledande frågor från sin polifiskalobbyorganisation, där man närmast tycks förutse en samhällskatastrof, om viinte får köra bil var hur och när vi vill. Naturligtvis nämns i denna kampanjinte ett ord om att vägtrafikolyckorna i sjukvårdskostnader drar över enmiljard kronor eller att den vanligaste dödsorsaken för barn är just trafiken.Man tiger still om stadsbefolkningens överdödlighet i cancer, där sambandet medbilavgaserna inte kan uteslutas. Med de 3 milj. kr. som bilbranschen ställttill förfogande går man i stället ut i kampanjer, där de politiker som villbegränsa biltrafiken i bostads- och cityområdena och i stället satsa på kollektivtrafik närmast klassificeras som rabiata bilhatare. Den kandidat som inte villeller kan svara på deras enkäter med retoriska och tendentiösa frågor hotas medatt bli stämplad för vad man kallar för väljarförakt. Så stod def i den senasteskrivelsen. Frånvpk:s sida tänker vi infe låta oss skrämma av denna bilindustrins osakligakampanj. Vi vidhåller vår linje: ökad satsning på kollekfivtrafiken och kampmot de skadliga verkningarna av en ohämmad bilism. Vpkser också en upprustning av den starkt eftersläpande kollektivtrafiken som ettviktigt område för samhällets investeringar för att få fart på näringslivet ochbekämpa krisen. Rejäla investeringar inom denna sektor ger såväl direkt somindirekt jobb. Det kan gälla anläggningsarbeten, och def kan gälla beställningartill verkstadsindustrin och annan industri. Här är f. ö. bilindustrins nyamöjligheter till utveckhng. Vihar också framhållit atf intentionerna trafikpolitiska beslut ochförslagen från kollektivtrafikutredningen borde ligga till gmnd för merkonkreta åtgärder inom trafikpohfiken. I väghållningsutredningens betänkande,som ligger till gmnd för det utskottsbetänkande vi nu behandlar, betonas starktangelägenheten av ökat stöd till kollektivtrafiken. Tyvärr innebärproposifionen och utskoftsbetänkandet, vilket framhållits här fidigare,försämringar i jämförelse med förslagen såväl från kollektivtrafik-utredningensom från väghållningsutredningen. Skälet härtill kan man finna i propositionensgrundtanke om att ökade anslag till kollektivtrafik skulle skapa enregionalpolitiskt oacceptabel obalans i bidragsgivningen. Vad menar man då meddetta? Det är just i tätortsregionerna som vägtrafiken och bilismen skaparsociala olägenheter - trängsel, buller, luffföroreningar, olyckor. En ökad satsningpå kollektivtrafik, inkl. spårbunden sådan, är ägnad att drastiskt minska dessasamhällsproblem och därmed också de kostnader som den dåliga trafikmiljöndirekt åsamkar stat och kommun. Ivår motion 2384 har vi framhållit som positivt att statsbidragen nu i principenligt proposifionen föreslås utgå även till anläggningar för kollektivtrafik.Men det nu föreliggande förslaget från utskottet innebär atf statens engagemang relativt settkommer atf minska i förhållande fill nu gällande ordning. Detta blirresultatet, eftersom man vill dra ner satsningen på investeringar dådet gäller spårbunden trafik. Påen rad punkter är vi kritiska fill def nu föreliggande majoritetsförslaget. Vipåpekar i motionen aft väghållningsutredningens förslag om ett 70-procentigtbidrag även fill spåranläggningar bör följas. Annars får man en i förhållandetill nuläget 20-procentig minskning av statsbidraget fill exempelvistunnelbanor. Vidare anser vi det inte rimligt att statsbidrag tillkollektivtrafikanläggningar skall avgöras av i vilken kommun anläggningen ärbelägen. Därför menar vi att även länshuvudmännen skall få statsbidrag förändamålet. Det betyder att vi vill att statsbidrag skall utgå till dem som harkostnadsansvaret. Hur oformligt kan det annars inte bli, om t. ex. den enahållplatsen i väghållande kommun erhåller statsbidrag, medan en hknandehållplats på andra sidan kommungränsen inte får statsbidrag. Varje kommunaltverksam förstår att vi med en sådan ordning bäddar för konflikter som snarastmedför risk för uppskov med byggande av nödvändiga kollektivtrafikanordningar. Propositionengör beträffande anslag till kollekfivtrafiken ett märkligt undantag för byggandeför trafikufövningsändamål, dvs. anordningar för resande och för personal. Omman verkligen vill gynna kollektivtrafiken och stimulera det kollekfivaresandet, kan man inte undanta terminalanordningar från statsbidrag.Möjligheterna att nyttja kollektivtrafiken sammanhänger ofta med utformningenav terminalerna. Det gäller inte minst möjligheterna för de handikappade,liksom för de äldre och för barnen, att resa kollektivt. Ikonsekvens med vår inställning att kollekfivtrafiken skall förbättras anser vi,i motsats till utskottet, atf statsbidrag även skall utgå fill fordon förkollekfivtrafiken liksom till anordningar för eldrivna bussars kraftförsörjning.Sistnämnda bidrag har stor betydelse för inriktningen på en framtida bättretrafikmiljö med mindre luftföroreningar och mindre buller. ,som föreslagit former för bidragsgivningen, skulle ju angripa byråkrafin, ochdet har den faktiskt gjort i sina förslag. Utskottet synes nu vilja eftersträvaen sådan här enklare utformning av bidragsgivningen, men vill infe göra renthus med all onödig byråkrati. Ett exempel är att den vikfiga avvägningen mellanåtgärder för biltrafiken och åtgärder för kollektivtrafiken alltjämt kommer attske på tjänstemannanivå i . Härigenom riskerar man enhgt vårtförmenande ett minskat politiskt inflytande över vägplaneringen, varigenom detvikfiga förtroen-demannainflytandet på denna nivå när det gällertrafikpolitiken kan försvagas. Den stora frågan i trafikpolifiken gällerfaktiskt de politiska åtgärderna för att rusta upp utrustningen för trafiken,göra den mera attraktiv och på så sätt söka minska vägtrafiken och bilismenfrämst i och mellan tätorterna. Sammanfattningsvisvill jag säga: Förslagen i samband med det nu behandlade betänkandet fråntrafikutskottet innebär - trots det i och för sig Statsbidragtih väg-och gatuhållning m. m. Statsbidrag väg-och gatuhållning m. m. positivamed vissa bidrag till kollektivtrafiken - ingen definitiv öppning för enpohfiskt övergripande styrning fill verklig prioritering av kollektivtrafiken isamhällets intresse. I stort sett förblir allt vid def gamla, t. o. m. medvissa försämringar, exempelvis i vad gäller den spårburna trafiken. Det rör sigom såväl statsbidraget som handläggningsformerna, som inte innebär väsentligtmindre byråkrati och centralstyrning. De socialdemokratiska reservafionerna 1, 3 och 4 innebärbifall till vpk:s motion 1981/82:2384, yrkandena 1 a och 1 b samt i vissa delar även yrkande 3, varför jag yrkar bifall till dessa reservationer. I dedelar där vpk-mofionen infe fillgodoses av reservationerna yrkar jag bifallfill vår motion. 176RUNE ():