prot · G50952 · 1981-12-31 00:00:00 — Det gällerfrågan om s. k. öppet köp. De socialdemokratiska ledamöterna i utskottet anseratt man här borde ha gått konsumentintressena mera till mötes. Vi menar atträtten till öppet köp bör lagfästas. Öppet köp innebär.rätt att inom få återlämnaen köpt vara och få pengarna tillbaka. Det systemet tillämpas inom bl. a.konsumentkoopera-fionen med goda erfarenheter . Förkonsumenten innebär detta en trygghet, och man kan rätta till många felköp. Debestämmelser om öppet köp som finns i köplagen ger emellertid utrymme förallsköns krypvägar för handeln. De utnyttjas också och utgör alls inget reelltskydd för konsumenten. I hemförsäljningskommittén, vars betänkande i huvudsak harlegat till grund för regeringens proposition, var man klar över att det fanns stora brister i den nuvarande lagen. Man var dock inte beredd att föreslå en tvingande lagstiftning utan initierade i stället förhandlingar mellan konsu mentverket och för att få en frivillig överens kommelse med näringslivet om rätt till öppet köp. Förhandlingarna har emellertid gått trögt, och några resultat skymtar inte ens i fjärran. Näringslivet vill helt enkelt inte medverka till en generell regel om öppet 160 köp. Vi hadegärna sett att en sådan överenskommelse hade kunnat träffas, men Nr 52 nuåterstår enligt vår mening bara lagstiftning. Flertalet remissinstanser som xisdagen den företräderkonsumenternas intressen-LO, TCO, KF och många fler-delar Förslag till sådana lagregler bör enligt den socialdemokra- tiskautskottsgruppens mening utformas av den nu arbetande konsument- yyyhemförsäli- köpsutredningen, som bör få sådana tilläggsdirektiv. Jag vill med detta yrka bifall till densocialdemokratiska reservationen. Låt mig sedan också få säga några ord om det avsnitt ibetänkandet som handlar om aviseringsskyldighet vid hemförsäljning. I den socialdemokratiska motionen 1981/82:87 har viuttryckt stor tveksamhet mot propositionens förslag att hembesök inte skallbehöva anmälas i förväg. Vi har emellertid, liksom majoriteten i utskottet,ändå följt regeringens förslag på denna punkt. Våra skäl ärsysselsättningspolitiska. I med stor arbetslöshet är det viktigt attundvika åtgärder som kan förvärra situationen. Men det måste ändå få sägas att det är med ganska stormotvilja som man kan acceptera sådana skäl. Slutsatsen måste ju bli att de härvarorna skulle förbli osålda, om man inte oanmäld fick starta operationövertalning i den tilltänkta kundens hem. Är det då verkligen fråga om varor som kunden behöver ochtänkt sig att köpa och egentligen har råd att köpa? Svaret måste bli nej imånga fall - och detta i när man i andra sammanhang fillhåller människorsparsamhet och att minska sin konsumtion. Ett stort antal remissorgan har juockså vitsordat att det är de svaga konsumenterna som har svårt att säga ifråntill försäljaren och därför hamnar i underläge med ofta dyrbaraavbetalningar-på en vara de inte vill ha - som följd. Uppenbarligen ärsäljmetoderna alltjämt tvivelaktiga. I propositionen och vissa remissyttranden ömmar man förglesbygdsbefolkning och handikappade och tycks mena att hemförsäljning urderas synpunkt är en välsignelse. Naturligtvis är det riktigt när det gällerbussar med dagligvaror som besöker glesbygdsområden. Deras ankomst är aviseradoch även efterlängtad, men oannonserad försäljning av dammsugare, bokverk,korsetter, tygstycken osv. är något annat. För sådana affärer vill denhandikappade och glesbygdsbon liksom andra planera sina inköp. Det är otroligtatt man och i inte är generad över sådanaargument. förslag gick ut på någon formav aviseringsskyldighet. Detta efter noggranna studier och utredning av hurhemförsäljningen fungerar . Det bevisar ju att det finns påtagligabrister i verksamheten som drabbar konsumenterna. Även om vi från socialdemokratisk sida f. n. inte föreslårobligatorisk aviseringsplikt, finns det ändå all anledning att inte släppafrågan med det beslut som kommer att fattas här . Kommande verksamhet medhemförsäljning får visa om skärpta regler bör aktualiseras längre fram. 1] protokoll 1981/82:51-52 Jag yrkar, fru talman, med detta bifall till utskottetsförslag under mom. 1 och bifall till den socialdemokratiska reservationen undermom. 58 (): Med tanke på det sista avsnittet i IngridSegerströms anförande tycker jag att det är högst märkligt att inte densocialdemokratiska gruppen har reserverat sig till förmån för aviseringstvång.Resonemanget utmynnade ju i att man helst vill ha ett sådant, och då är det julitet hyckleri att inte ha reserverat sig på den punkten också. I proposition 1981/82:40 och i lagutskottets betänkande1981/82:14 föreslås att hemförsäljningslag ersätts av en ny lag. Dennya lagen bygger i stor utsträckning på den nuvarande. En nyhet är emellertid att lagen tillämpas även vidtelefonförsäljning och vid hemförsäljning som sker mot kontant betalning, utomdå det begärda priset understiger . Vidare skall ångerveckan enligthuvudregeln räknas från det att konsumenten fick tillfälle att undersöka detköpta godset eller likadant gods. Så skall också näringsidkare som anlitar ombud vidhemförsäljning i princip vara skyldiga att svara för utfästelser om olikaförmåner, bl. a. om rabatt och garantitider, som ombudet har lämnat vidhembesöket, på samma sätt som gäller inom den vanliga butikshandeln. I övrigtgäller att den nya lagen om hemförsäljning innebär att reglerna omhemförsäljning förenklas och görs mer lättillgängliga än f. n. Den nyalagen föreslås träda i kraft . Samtliga remissinstanser har ingående diskuterat frågan omaviseringstvång när kommittéförslaget var ute på remiss. Oenigheten var storbland remissinstanserna. I propositionen konstaterar departementschefen att enaviseringsskyldighet kan innebära en fördel för konsumenterna. Införandet aven sådan skulle allvarligt försvåra möjHgheterna att bedriva hemförsäljning,och därför innehåller propositionen ingen bestämmelse om aviseringsskyldighet. Det finns en socialdemokratisk motion som har nr1981/82:87. har länge uppehållit sig vid den diskussion somdär förs om aviseringstvång, så jag kan hoppa över det. Utskottet säger i sin motivering att en aviseringsregelskulle kunna betyda att hemförsäljning omöjliggörs, och utskottet understrykerockså att hemförsäljningen fyller en speciell funktion inte minst iglesbygderna. I den socialdemokratiska reservationen angående öppet köpvill reservanterna ha ett tilläggsdirektiv till konsumentköputredningen föratt utredningen skall föreslå en lagstiftning om öppet köp. Med öppet köpavses att konsumenten automatiskt eller efter överenskommelse inom en viss tidkan avstå från köpet. I propositionen anför departementschefen att frågan omöppet köp bör kunna lösas genom frivilliga överenskommelser mellankonsumentverket och företrädare för de berörda branschorganisationerna. Somframgår av Kooperafiva förbundets remissyttrande har inom konsu- mentkooperationen sedan1960-talet tillämpats ett system, enligt vilket alla köp med undantag för vissavarugrupper är öppna köp med en veckas ångerfrist. Av en undersökning somhemförsäljningskommittén lät utföra framgår att konsumenterna inom denprivata detaljhandeln i stor utsträckning medges rätt till öppet köp. Systemethar alltså fått stor spridning, och utskottets majoritet anser att detfinns anledning att se positivt på en ytterligare ökad användning av öppet köp. Vissavarugrupper skulle - med tanke på KF:s nuvarande tillämpning av bestämmelserna- vid en generell lagstiftning behöva undantas, t. ex. underkläder, peruker,postischer, bijouterier, avklippta tyger, färskvaror och livsmedel. Med detskulle lagen bli mycket komplicerad att fillämpa. Departementschefenframhåller i propositionen - och utskottet delar den uppfattningen - att detfinns förutsättningar att nå fram till frivilliga överenskommelser om öppetköp. Dessa bör kunna utformas så, att olika behov av öppet köp tillgodoses. Utskottetsmajoritet delar denna uppfattning och avstyrker därmed bifall till densocialdemokratiska reservationen. Med detta yrkar jag bifall till lagutskottets hemställan i alla delar. Upprättandeav en toxikologisk informationsservice, m. m. Med detta anförande, i vilket () instämde, var överläggningen avslutad. Mom.2 (öppet köp) Utskottetshemställan bifölls med 164 röster mot 163 för reservationen av LennartAndersson m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. 1981/82:25 om invandrarnaoch hälso- och sjukvården 9§ Upprättande av en toxikologisk informationsservice, m. m. betänkande 1981/82:17 om upprättande av en toxikologiskinformationsservice, m. m. 1981/82:48). 59 (): har från socialdemokratiskt håll fleramiljömotioner lagts fram, där vi krävt ett samlat program för att komma till Upprättande av en toxikologisk informationsservice, m. m. rätta medde kemiska hälso- och miljöriskerna. Vi har via våra motioner velat fullföljadet arbete inom miljövårdsområdet som vi påbörjade i regeringsställning. Allteftersom kunskaperna ökar och nya risker upptäcksmåste kraven från samhällets sida undan för undan skärpas. Utgångspunkten måstevara att människor och natur inte skadas genom användning av kemiska produkter. Tillverkare och importörer måste ta ansvar för att derasprodukter inte förorsakar skador. Men det måste ankomma på samhället attuppfylla detta ansvar. Därför måste vi ha en god överblick över de kemiska ämnenoch produkter som förekommer i både arbetsliv och handel liksom de skador ochförändringar som kemiska ämnen kan förorsaka olika miljöer. Vad som här måste till är ökad forskning och förbättradkontroll. Men vi måste också sprida den kunskap vi därigenom kan vinna tillalla som är berörda inom hithörande område. Vi socialdemokrater har varit kritiska mot deborgerligas sätt att hantera dessa frågor de haft det ytterstaansvaret. De krav som vi fört fram och som grundats på nya erfarenheter inommiljövårdens område har emellertid inte i någon större omfattning hörsammats.Med tanke på de många alarmerande rapporter som vi kunnat ta del av borde manha visat större aktivitet på miljövårdsområdet. Jag skall inte trötta kammaren med att peka påförsummelser eller räkna upp alla områden där vi anser att både de borgerligaregeringarna och riksdagsmajoriteten intagit en alltför passiv hållning. Låtmig bara nämna att vi här i kammaren behandlatett flertal frågor som gällt olika miljöer. Det har varit frågor som berörtluft, vatten och naturvård. På samtliga områden har de borgerliga i dennakammare avvisat de socialdemokratiska reservationerna. Detta, om något, visaratt talet om att vilja värna om miljön oftast stannar vid enbart ord, då vårareservationer på alla de nämnda områdena inneburit hårdare krav påmiljöstörande verksamhet. Ett ytterligare exempel gäller det område som ärföremål för kammarbehandling, nämligen jordbruksutskottets betänkande om upprättandeav toxikologisk informationsservice. sände miljödatanämnden en skrivelse tilljordbruksdepartementet i vilken föreslogs att frågan om toxikologiskinformationsservice skulle utredas med sådan skyndsamhet att redanunder skulle kunna ta ställning. Ja, under resten av år1977 hände ingenting, hände heller ingenting. Först den 31 maj1979 reagerade den dåvarande borgerliga regeringen och gav miljödatanämnden iuppdrag att snabbutreda frågan. Plötsligt skulle alltså miljödatanämndensnabbutreda den fråga som de ansvariga försummat ! Vi har äntligen fått en proposition på grundval avmiljödatanämndens betänkande Bättre miljöinformation. Trots att man haft ettoch på sig att utarbeta propositionen innehåller den enligt vårtförmenande brister på några väsentliga punkter. I vår socialdemokratiska motion nr 113, som vi lagt frammed anledning av propositionen, understryker vi att när det nu skall inrättasen toxikologisk informationsservice så räcker det inte med att den omfattarenbart hänvisningsservice, såsom regeringspropositionen föreslagit. Skall detinrättas en sådan informationsservice som det här är fråga om måste den varaanpassad till det faktiska behovet och kunna bli till nytta även för andra änspecialister. Vi måste se till att t. ex. skyddsombud och hälsovårdsnämndernashandläggare kan tillgodogöra sig sådana informationer och kunskaper om kemiskaprodukter som de i sin verksamhet kan anse vara nödvändiga. Ett av de storaproblemen med toxikologin är just att icke-specialister har så svårt attta del av den kunskap som finns hos experter. För oss är det därför självklartatt den föreslagna verksamheten också måste omfatta frågeservice för bl. För oss är det också naturligt att de avnämare som har atttillgodose de anställdas intressen, t. ex. skyddsombud och fackligaorganisationer, får en avgiftsfri service. Kostnadstäckningen för den nuaktuella verksamheten får inte utformas så, att avgifter och kostnadsansvarutgör hinder för att dessa skall kunna erhålla information om kemiskaprodukter. Kostnaderna kan säkert genom att man justerar taxan för deföretag och myndigheter som mot avgift anlitar servicen. Vi kräver också i vår motion att de fackligaorganisationerna skall garanteras ett inflytande över verksamheten och dessframtida utformning. Man borde ta till vara den erfarenhet och det kunnande somde fackliga organisationerna har, och inte lämna dem som allra mest är berördahelt utanför. När det gäller omfattningen och organisationen av dentoxikologiska informationsverksamheten framhålls i propositionen att den intekan få den omfattning som miljödatanämnden föreslagit, på grund av att vi harbrist på toxikologer. Även om vi socialdemokrater i vår reservation kan delauppfattningen att det i ett inledningsskede kan uppstå vissa problem, så är detjust för att vi har brist på toxikologer som det är viktigt att se på deorganisatoriska frågorna. Vad är det som säger att vi är bundna till bara deinhemska resurserna? Varför kan vi inte gå fram med ett nordiskt samarbete, ochvarför kan vi inte göra som i många andra sammanhang - utnyttja internationellaexperter och kunskaper? Vi har också i vår motion pekat på att arbetet med svenskmiljökvalitetsredovisning bör fortsätta och byggas ut. Vi hoppas attregeringen, när den första provutgåvan utvärderats, utan dröjsmål presenterarriksdagen förslag om var verksamheten skall förläggas och hur den skallutformas. Vidare kräver vi att få en utredning om ettepidemiologiskt program. Ett sådant program skulle bl. a. ge underlag för attbelysa sambandet mellan olika miljöfaktorer och människans hälsa. I den reservation som vi fogat till utskottsbetänkandethar vi pekat på en del brister som vi tycker att utskottsmajoriteten borde hatagit fasta på vid behandlingen av propositionen. Men jagvill också framhålla att vi tycker att det är av stor vikt att vi får i Upprättande av en toxikologisk informationsservice, m. m. Upprättande av en toxikologisk informationsservice, m. m. gång entoxikologisk informationsservice. Från socialdemokraterna ställer vi oss bakomen hel del av propositionens innehåll. Och när det gäller den framtidainriktningen och omfattningen av den verksamhet som det här är fråga om har vii vår reservation en mer positiv hållning till propositionen än vadutskottsmajoriteten har. Men vi tycker att man med vunna erfarenheter bordekunna starta en mer omfattande verksamhet än vad regeringen föreslagit ipropositionen. Med det anförda, fru talman, vill jag yrka bifall till densocialdemokratiska reservationen vid jordbruksutskottets betänkande nr 17. 60PER (vpk): förevarande betänkande, nr 17, frånjordbruksutskottet handlar om toxikologisk informationsservice m. m. och byggerpå en proposition från regeringen. Med anledning av denna proposition har vpklagt fram partimotion 1981/82:96, där vi yrkar 1. att beslutar godtaregeringens proposition 1981/82:48 under den förutsättningen att förslagensgenomförande betraktas som övergångsformer i avvaktan på frågornas vidareutredning med den inriktning som anförts i motionen, 2. att hos regeringenhemställer om snara åtgärder för att utöka utbildningen av kvalificeradetoxikologer i landet. På dessa förslag yrkar jordbruksutskottets majoritetavslag. I den till betänkandet fogade s-reservationen tillgodoses de tvåmotionskraven i allt väsentligt. Enda skillnaden är att man i reservationenvill avvakta en utredning om utbildning av toxikologer, som också omnämns i vårmotion, under det att det i motionen krävs ett riksdagsuttalande tillregeringen. Den toxikologiska informationsverksamhet som föreslåsskall ju, som framgår av namnet, syssla med distribution av information omgiftiga ämnen. Den begränsade verksamhet som föreslås kommer att befatta sigmed insamlande och distribution till avnämare av tillgänglig skriftlig in- ochutländsk information på området. Informationen förmedlas utan värdering fråndistributörernas sida. En sådan verksamhet är inte till fyllest för exempelvis demånga skyddsombuden ute i det svenska arbetslivet. Här torde också föreliggabehov av värderingar av risker, översättning till svenska språket av utländskauppgifter och separering av vad som är mest primärt inom arbetslivet. Vi menaratt sådan verksamhet måste upptas under ett senare skede sedan bättre underlagför verksamheten tagits fram genom vidare utredning. Rent allmänt menar vi att inställningen inte kan få varaden att det räcker med god information om giftiga ämnen. Grundinställningen böri stället vara att vi skall sortera bort så många giftiga ämnen som möjligt urvår miljö. Det är en mera offensiv linje, som väljer säkerheten framförosäkerheten. Vad sedan gäller kostnaden för informationen om giftiga ämnen kanman i propositionen tänka sig ett avgiftssystem som skulle kunna göraverksamheten självbärande. För vår del vill jag säga att vi kan tänka ossavgifter bara för företagen på området, men motsätter oss avgifter för skyddsombudoch fackliga organisationer. Vidare anser vi att utbildningen av kvalificeradetoxikologer, som det nu är svår brist på, måste väsentligt utökas, att ettprogram för färdigställande av produktregistret måste upprättas och attrapporterna om miljökvalitet i måste göras regelmässiga. Då jag anser yrkande 1 i mofion 1981/82:96väsentligen tillgodosett genom reservationen, yrkar jag nu bara bifall tillyrkande 2 i samma mofion, om riksdagsuttalande beträffande utökning avutbildningen av kvalificerade toxikologer. Upprättande av en toxikologisk inf o rma tionsser-vice, m.m. 61 LENNARTBRUNANDER (c): inledde denna debatt med atttala om att det är viktigt att människor och miljö skyddas mot skador genomkem.iska medel. Jag kan inte annat än instämma i det. Han fortsatte sedan medatt redovisa att man här i haft uppe till behandling enrad frågor om miljö- och naturvård och att socialdemokraterna i dessa fåttavslag på ett antal reservationer. Jag skulle med anledning härav vilja sägaatt det väl inte i så stor utsträckning beror på att vi som avslagitreservafionerna skulle vara ointresserade av miljö- och naturvård utan snararepå att vi har en viss realism i vår bedömning. Det gäller ju också att se tillatt besluten är genomförbara och att vi kan få resultat av det som vi beslutarom. När det gäller informationen om toxikologi är det, somunderstrukits här, mycket viktigt att de människor som har nytta av sådaninformation men som inte är experter på området får en möjlighet att ta del avde kunskaper som ändå finns. Det förslag som vi har behandlat innefattar juupprättandet av en toxikologisk informationsservice, knuten till bibliotek och informafionscentral. Vidare har det föreslagits enfortsatt utveckling av miljöstatisfiken. Enligt förslaget skulle naturvårdsverketi fortsättningen få i uppgift att fortlöpande bevaka behovet avinformationsinsatser på miljövårdsområdet. Detta innebär också attmiljödatanämnden upphör med sin verksamhet. Utskottsmajoriteten delar den uppfattning som harredovisats i propositionen, och jag kan konstatera att även reservanterna ihuvudsak gör detta. Bara på ett par punkter har man en annan uppfattning. Utskottsmajoriteten tycker att det är viktigt attinformationen om kemiska ämnen och produkter och deras effekter på människoroch miljö förbättras. Därvidlag behövs särskilda resurser för att man skallkunna få till stånd en utökning av informationsservicen med inriktning påtoxikologi. Utskottet har ingen erinran mot den organisatoriska anknytning somföreslås i proposifionen och som innebär att bibliotekoch informationscentral får i uppdrag att praktiskt svara för den föreslagnainformationsservicen. Utskottet tycker att det är riktigt att inte nu föreslånågon riskutvärdering, som har varit uppe till diskussion. Vid remissbehandlingenhar det framhållits att det här kan uppstå problem, inte minst med tanke på attdet rör sig om olika statliga inrättningar, där den ena skulle värdera vad denandra gör. Den främsta orsaken är emellertid att vi inte har Upprättande av en toxikologisk informationsservice, m. m. tillräckligtmånga utbildade toxikologer. Skall vi göra en riskutvärdering bör vi kunna göraden så, att den blir oantastbar. Den bör ju vara så riktig som möjligt. När det gäller materialets tillgänglighet för skyddsombud,hälsovårdsnämnder och andra är det som sade naturligtvisriktigt, nämligen att de bör kunna få ta del av materialet på ett rimligt sätt.Frågan tas inte direkt upp i det här sammanhanget. Verksamheten skall ju görassjälvbärande med hjälp av de avgifter som tas ut, men hur verksamheten skallläggas upp med tanke på olika avnämare har man inte närmare gått in på. Jag tänkerinte heller göra det. I övrigt behandlas i propositionen enmiljökvalitetsredovisning och en epidemiologisk övervaknings- ochundersökningsverksamhet. Här pågår ett arbete, och det föreslås att man väntarmed utbyggnaden tills det står klart vad man kommer fram till i det arbetet. Med det sagda yrkar jag bifall till hemställan ijordbruksutskottets betänkande nr 17. 62PER (vpk) replik: Jag vill göra några kommentarer till LennartBrunanders anförande. Han sade att utskottet har visat en viss realism ochtagit fasta på vad som är nödvändigt. Enligt min mening gäller detta ocksåmotionen och reservationen. I det hänseendet är det inte någon särskilt storskillnad. Att vi inte kan få t. ex. toxikologiska utvärderingar utankvalificerade toxikologer är helt klart. Därför är det också viktigt att viutbildar sådana, att de får en bra utbildning och att det hela påskyndas. sade, att om vi över huvud taget skallha en riskvärdering - som jag också tog upp - skall den vara oantastbar. Ensådan här riskvärdering är viktig för bl. a. skyddsombuden, eftersom vi intekan begära att dessa skall ha en så god utbildning att de själva kan göra envärdering. Inte heller har de tillgång till så mycket material att riskvärderingenskulle kunna göras, om de nu hade kunskaperna. Det tycker jag också är riktigt.Vi skall försöka komma det så nära som möjligt. Däremot tror jag att det blirnågot svårare att få en riskvärdering som alla som har hög utbildning påområdet är överens om. Det finns alltid en tendens att man kommer till skildaslutsatser när man skall göra värderingar. Det gäller också för dem som harstor sakkunskap. Men om epidemiologiska undersökningar är mycketsignifikanta, kan man faktiskt inte ha speciellt delade meningar om dem. Mankan visserligen ha olika uppfattningar om vad det signifikanta utslaget berorpå, men resultatet kan man inte tvista om. Qm undersökningen är riktigtgenomförd och ger ett signifikant utslag, måste det accepteras. Vi skall dock vara på det klara med att epidemiologiskaundersökningar på människor som har dött eller skadats kommer mycket långt iefterhand. Och det mest primära är att vi försöker gå in med förebyggandeåtgärder. Epidemiologiska undersökningar är en värdering av människor som har skadats idet förgångna till gagn för dem som skall syssla med dessa frågor nu och iframtiden. 63 (): Jag fick förmånen att komma med imiljödatanämnden när den startade . Med nyaidéer, moderna metoder, men också tålmodigt systematiskt vardagsarbete harnämnden gett sig i kast med att försöka förbättra informationen inommiljövården. Okänd sjuka är svår att bota, sägs det. Vad behöver vi dåveta för att bota en dålig miljö?