prot · G5098 · 1981-12-31 00:00:00 — Att så sker är naturligt, eftersom tillståndet i vårekonomi ingriper i varje människas tillvaro. Men vi gör det alltför lätt föross om vi tror att människors tillfredsställelse här i livet enbart är en frågaom kronor och ören och om vad vi förmår köpa av materiella ting för vårapengar. Om det är någon lärdom som vi politiker har skäl att ta med oss fråntidigare decennier, så är det att människors välfärd inte endast är vad som kanmätas med ekonomiska mått. Jaglyssnade med intresse till långa lista, men jag skulle viljasäga att det vore klädsamt om och andra socialdemokratiskaföreträdare för handikapprörelsen också redovisade den andra listan.Det finns en ganska lång lista på åtgärder för att förbättra de Konklusionen av anförande blir egentligenatt när den socialdemokratiska regeringen lämnade in 1976 var det illa ställtför de handikappade. - var det inte så, men det har ändå blivit väsentligaförbättringar på flera områden . Varför kan ni inte någon gångerkänna det, ? Någon företrädare har dock gjort det vid vissatillfällen. Men jag har sagt att det inte gagnar handikapprörelsen och dehandikappade att ständigt intala dessa människor att nu är det så dåligt och nublir det så eländigt att ni snart inte kan existera. Handikappåretser jag som väsentligt för att vi med diskussioner ocholika aktiviteter skall kunna skapa ett ökat medvetande om handikappfrågornahos det svenska folket. Den beredningsgrupp, tillsatt av regeringen, som nuarbetar har till uppgift att komma med förslag till ett handikapprogram som kanläggas till grund för handikappolitiken . Det är då inte barafråga om pengar, utan det är också fråga om hur vi planerar samhället, hur viplanerar våra bostadsområdena och det är som sagt fråga om att öka medvetandethos den svenska allmänheten - hos oss litet var - därför att det här ocksågäller att bearbeta attityderna. Jag har vid ohka tillfällen sagt - men det harinte alltid uppfattats positivt - att vi kan göra väldigt mycket som inte kostarpengar: vi kan visa mer av medmänsk-Ughet i vårt uppträdande emot dehandikappade. Jaghar tänkt att här också ta upp frågan om drogmissbruk. Det är bara attkonstatera att missbruket av droger - såväl alkohol som narkotika -förekommer istort sett i alla samhällssystem och kulturer. I både och ,som kan ses som de främsta symbolerna för olika politiska och ekonomiskasystem, är drogmissbruket mycket omfattande. För alkoholisten eller narkomanenär livet lika plågsamt oavsett vilket samhällssystem han eller hon leverunder. Av detta kan vi dra slutsatsen att kampen för att bekämpa drogmissbruketinte låter sig föras efter enkla ideologiska linjer. Alkohol-och narkotikamissbruket i ligger kvar på en skrämmande hög nivå. Trotsstora insatser, framför allt , fortsätter drogmissbruketatt skörda många offer. Påalkoholsidan kan vi glädjande nog konstatera en minskning av konsumtionen sominte är tillfällig. gick alkoholkonsumtionen ner till den lägsta nivånsedan 1960-talet. Denna utveckling har fortsatt . Det betyder inte att vifår slå oss till ro, men det visar att vi är på rätt väg genom den bearbetningav attityden till alkohol som har genomförts. Denförsöksverksamhet med lördagsstängda systembutiker som har bedrivits undernågra månader har enligt alla tecken fått goda effekter. Det kännsangeläget att få göra det konstaterandet, särskilt som åtgärden kritiseradesstarkt när den beslutades. När de mer fullständiga utvärderingarna av lördagsstängningenslutförts, bör vi här i kunna enas om att permanenta den. Pånarkotikaområdet får man tjrvärr konstatera att några riktigt klaraförändringar till det bättre inte har skett. Både missbruket av tunga narkotiska droger som heroin och missbruket av vad som medett diskutabelt uttryck brukar kallas för lättare narkotika, främst hasch,ligger kvar på en hög nivå. Och fortfarande har vi långt kvar innan vi uppnårmålet narkotikapolitiska beslut här i - att eliminera allnarkotikaanvändning som inte är medicinskt motiverad. Med hänsyn till narkotikahanteringens karaktär måsteinsatserna få större tyngd på polisens och tullens område. Försöken tillinförsel av narkotika måste så effektivt som möjligt stoppas vid våra gränser.Vi har i samband med ett förslag i poängterat att det är viktigtatt vi här i får en gemensam narkotikapolitisk målsättning. Tyvärr råderdet litet olika uppfattning i denna fråga mellan de nordiska länderna. Vi harockså föreslagit att det skall införas tvång att stämpla pass vid inresa frånomvärlden till de nordiska länderna. Det kan inte vara så svårt att sätta enstämpel i passen när dessa ändå visas. Ett stämplingstvång skulle underlättakontrollen av personer som misstänkt ofta passerar ett lands gränser. gjordes en uppvaktning angåendeChristiania i . Jag hoppas att svenska ansträngningar skall medverkatill att man från dansk sida får en annan inställning till den situation somdär råder, så att vi kan få bort denna varböld här i . Genom beslut skärptes straffen för grovnarkotikabrottslighet. Detta var, som jag ser det, ett viktigt steg ibekämpningen av narkotikabrottsligheten. De skurkar- jag vågar använda detuttrycket - som låter sin penninghunger skörda offer i förstörda människolivförtjänar ingen skonsamhet. Däremot finns det skäl att visa en mildareinställning till dem som ägnar sig åt narkotikaförsäljning och själva ärhemfallna åt missbruk. För dessa måste de tyngre insatserna ligga på vårdsidan.Däremot vill jag varna för synsättet att samhället skall se genom fingrarna påsmå innehav av narkotika. Även i dessa fall måste straffsanktioner sättas inför att avskräcka framför allt ungdom från att av dumdristighet prövanarkotika. Åtgärder har förbättrat våra möjligheteratt kraftfullt slå till mot narkotikahanteringen. Som jag omnämnde harstraffen för grova narkotikabrott skärpts. Riksåklagaren har också skärptpraxisen när det gäller åtalseftergift vid små narkotikainnehav. Vidare harpolisens resurser för narkotikabekämpning ökat. Inom kriminalvården pågår ocksåolika verksamheter, bl. a. med drogfri behandlingskedja och kontraktsvård, föratt hindra att de som är föremål för kriminalvård använder narkotika. Trotsdetta finns det mycket narkotika på fängelserna. Jag besökte för en tidsedan en få information från dem som har ansvaret. Jag fick dåden uppfattningen att man på anstalterna skulle kunna göra mer, om man hadefriare händer när det gäller exempelvis permissioner. Det måste ifortsättningen vara mycket viktigt att vi med kraftfulla åtgärder ser till attvåra anstalter blir fria från droger. Jämsides med dessa insatser måste vi fortsätta arbetet medatt påverka attityder, framför allt bland ungdomar, när det gällerinställningen till narkotikan. Jag vill säga att jag under den senaste tidenhar mött ungdomar som verkligen har engagerat sig i detta arbete och varitaktiva. intressantoch glädjande att se dessa aktiviteter. Och det är ett av de bästa vapnen ikampen mot narkotikan om vi får ungdomarna själva aktiva, så att de i sin turkan påverka sina kamrater. Jag sade inledningsvis att vi har kunnat konstatera hurattityderna mot alkohol har förändrats i positiv riktning. Jag ser det sommycket värdefullt att nu fortsätter med enfördjupad opinionsbildning mot drogkulturen och med en klarare inriktning pånarkotikan. Vi måste från samhällets sida vara beredda att slå tillbaka motskadliga flumkulturer, som sprider ett förhärligande budskap kring narkotikan. möts jag av åsikten att samhället skall stå heltpassivt och inte ange några normer för människors liv. Den uppfattningengrundar sig på någon sorts missriktat frihetstänkande utan förankring iverkligheten. Anger vi inte från samhällets sida vissa normer - helt enkeltskapar en god samhällsmoral -innebär detta bara att andra krafter tar över ochsprider sin uppfattning, som ofta blir till skada både för samhället och förindividen. Tvärtom är det en av samhällets viktigaste uppgifter att spridanormer - om det är goda normer -om rätt och orätt och att jag som enskildindivid också måste ta ansvar för mitt handlande. Här har föräldrarna, skolanoch ungdomsorganisationerna en viktig uppgift i att fostra barn till medvetnaoch ansvarskännande människor inför steget över till vuxentillvaron. Aldrig så effektiva insatser från samhällets sida kanmisslyckas om inte vi som enskilda individer känner vårt ansvar för att få nerdrogmissbruket. Vuxengenerationen har ett självklart ansvar när det gäller attföregå med gott exempel i attityden till både alkohol och narkotika. Allra mestmåste naturligtvis föräldrarna känna det ansvaret. Det är en närmast omöjliguppgift att få barn och ungdomar att ta intryck av informationen kring drogernaom inte de äldre, föräldrarna och skolan, visar sin klara attityd mot dessa. För framtiden måste vi i ökad utsträckning bygga vidare påföreningslivets insatser i kampen mot drogerna. Här har inte minst arbetslivetsorganisationer en viktig uppgift. Jag vill också framhålla att det hittillshar gjorts mycket värdefulla insatser. Kamratstödet i arbetslivet är också enviktig insats. Vi har här i genom vårt omfattande föreningsliv något aven unik möjlighet att bidra till att göra människors tillvaro mera meningsfulloch få med de människor som känner ensamhet och tar till drogernaför att fly bort från tristessen. har verksamheten kanske i alltförhög grad riktat sig till de redan engagerade. Men jag tror att ocksåföreningslivet aktivt kan bidra till att hålla neredrogmissbruket, genom att engagera fler människor i sin verksamhet och erbjudaalternativ till en passiviserande tillvaro. När vi för en diskussion om samhällets kostnader för densociala omvårdnaden och den offentliga sektorn, måste vi också komma ihåg attom vi inte klarar dessa problem kommer samhället att få oerhörtstora kostnader. Det kräver både en bra ekonomi och personella resurser, som vikanske inte förfogar över. Anf.56 () replik: Såväl som flyr i debatten och vill integärna diskutera nuläget. Anf.57 TREDJE VICE TALMANNEN: Jagvill påminna talaren om att repliken gällde anförande. Anf.58 () replik: försöker i debatten att fly från nuläget. Han sade attallt inte är pengar. Det är ju en flykt; det är en väldigt liten tröst för allade ungdomar som behöver utbildning, jobb, boendeservice och mycket annat. Närdet gäller samhällets insatser handlar det om ekonomiska resurser. Det räckerinte med en allmän vänlighet från samhällets sida, utan det krävs pengar föratt man skall kunna förverkliga detta med jobb, bostad etc. flyr också dagens debatt genom att åberopa situationen 1976. Hansade att när han kom till så fanns där en lång lista somhan hade att överta. Det är ju så att de handikappade och handikapprörelsenalltid haft krav på samhället. Men det är den skillnaden mellan tiden före ochefter 1976 att vi mötte ett gensvar. Då fanns eri positiv anda, ochman genomförde successivt reformer som förbättrade villkoren för dehandikappade. Men efter 1976 har reformerna varit väldigt tunnsådda. Jagtycker att det är märkligt att man skall fly till 1976. Dagens situation uppkomefter valet . Det var då som angreppen på den sociala sektorn startade. Jagtycker att vi skall hålla oss till detta och diskutera vad som fanns ikrispaketet och vad som behandlas av . Det är utan tvivelåtgärder som drabbar de handikappade väldigt hårt. Man åberopar att så och så många miljarder går tillhandikappsidan, och det gör man för att imponera. Jag tror att det är enbedräglig propaganda. Speciellt i tider med hög inflation är den propagandanväldigt vilseledande. I stället för att fly ifrån debatten tycker jag att manskall diskutera den politik som bedrivs av regeringen och som är djuporättfärdig. 59 () replik: Jag vet inte om med avsikt missförstod mig. Jag sade inteatt det när jag tillträdde 1976 fanns en lång lista som skulle förverkligas.Jag sade, , att det finns en lång lista på åtgärder som harvidtagits och fram till . Vi kan som exempel ta anslaget tillhandikapporganisationerna. 1976 var det 5,5 milj. kr. medan det för budgetåret1981/82 är 27,3 milj. kr. Det är väsentliga förbättringar som har skett. Detgäller t. ex. på färdtjänstens område och texttelefonen. Vi har under denna tidockså haft en försöksverksamhet med taltidningar, som omfattat ett antaltidningar i landet. Det kommer snart ett förslag från anhörigvårdskommitténangående vårdbidrag för handikappade barn. är en lång hsta på olika åtgärder. Därtill redovisade NilsCarlshamre tidigare frågan om pensionsutvecklingen. Allt är inte pengar, . Det har jag sagttidigare, och jag vill upprepa det. Men, , man skall inte ställaekonomiska resurser och min attityd till det jag personligen kan göra motvarann. För en viktig fråga är hur vi uppträder mot varann. Jag brukar uttryckadet så här: Vi skall kunna räcka en hjälpande hand utan att det är vårt yrke,utan att vi får betalt för det och utan att vi är tvungna därtill. Men företräder uppfattningen att samhälletskall klara allt. Jag säger: Samhället klarar inte allt. Samhället utgörgrunden och basen, men vi måste också som enskilda ställa upp. Jag skall avsluta mitt anförande med några ord som jaglyssnade till på en handikappkonferens här i . Det var enblind flicka som kom upp i talarstolen och berättade om sin situation. Hon sadeså här: Har du tänkt på vad det betyder för mig om du, när du skall gå ut pådin vårpromenad , ringer till mig och frågar - vill dufölja med? Du tar mig i handen, du berättar om förändringarna i naturen osv. Det, , kostar inga pengar, men det betyderväldigt mycket, och det är ett uttryck för mera medmänsklighet. 60BÖRJE () replik: Visst behövs det medmänsklighet, och det ärnaturhgtvis viktigt att vi jämt visar det. Men när vi diskuterar samhälletsåtgärder kommer vi ändå dithän att det berör ekonomin. Det krävs ekonomiskaresurser för att man skall kunna klara jobbet, boendet, färdtjänsten och mycketannat. Jag tycker att det är en flykt från verkligheten när om medmänskligheten. Jag skall ta upp en punkt, nämligen anslaget tillhandikapporganisationerna. Där åberopar också höjningen somgjordes 1976/77. Det var en kraftig och välbehövlig höjning av statsbidragetman då gjorde. Men det skall inte tas som intäkt för att , ,minska statsbidraget. Man kan inte nu räkna sig till godo den höjning somgenomfördes /77. Handikapprörelsen byggde ju upp en verksamhet grundad pådessa resurser. Vi startade läger, skollovsverksamhet och mycket annat förhandikappade ungdomar. När anslaget nu minskar måste vi dra ner på denverksamheten, och alla de ungdomarna har inget alternativ, utan måste stannahemma när kompisarna åker till fjällen eller reser söderut. Anslaget är viktigt. Det går inte bara till löner utan däringår också verksamhet för enskilda människor. kan inte kommafram till något annat än att anslaget har minskat . Vi harfått en ökning , men har vi haft en prishöjning till följd avinflationen på . innebär det att vi måste lägga ner lägerverksamhetenoch skollovsverksamheten. Gravt handikappade ungdomar måste då isoleras i sinahem. De kommer inte ut på samma sätt som sina kompisar. Det är en fråga blandmånga problem som vi har att brottas med. Vi är verkligen bekymrade förframtiden. 61 () replik: Jag tackar för att han gavdetta erkännande. Jag tror det är första gången jag hört erkännandet att detändå har gjorts insatser som medfört att handikapporganisationerna har kunnatöka och bygga ut sin verksamhet. Det har varit tal om en socialnedrustning. Tack för det, . är internationellt känt för att varaen välfärdsstat. Jag vågar påstå att det i landet råder en politisk enighet omatt vi skall slå vakt om vår sociala välfärd. Däremot är vi inte alltidpolitiskt eniga om hur vi bäst slår vakt om den sociala välfärden eller omolika detaljer i välfärdspolitiken. Det hör till politikens villkor. Men till politikens villkor hör också att vi i allmänhetär ense om faktiska uppgifter. Vi brukar inte förvränga siffror som är trycktai budgeten, förneka dem eller låtsas som om de inte fanns. F. n. pågår det frånsocialdemokratisk sida en kampanj, där man inte sysslar med siffror menobevisat påstår att vi står inför en social nedrustning i fråga omhandikappomsorgen. Jag har, herr talman, precis som säger, vidflera folkpartimöten - jag blir faktiskt inte inbjuden till socialdemokratiskamöten - vänt mig mot den socialdemokratiska propagandan i fråga omhandikappolitiken. Jag skall gärna göra det i också. Jag beklagar,precis som , att jag tvingas bemöta just på denhär punkten. har på mig tidigare gett intrycket att vara villigtill en konstruktiv dialog om hur vi skall förbättra för de handikappade. Detvore, tycker jag, bättre för människorna med handikapp, om vi ägnade vår tid åtdet. skall ha en eloge för att han försöktevara konstruktiv i stället för destruktiv. Men, herr talman, jag står fast vid att det pågår enkampanj, där de handikappade utnyttjas av socialdemokraterna som slagträn i denvanliga partipolitiska trätan. Budskapet tycks vara att regeringen medvetetrustar ned omsorgerna för de handikappade. Det budskapet är i grunden falskt.Men det allvarligaste med budskapet är att det skrämmer upp många människorrunt om i landet. Jag har anmält mig på talarlistan för att ge korrektinformation om vad som görs. Jag tycker det är ovärdigt att begagna sig av människormed handikapp i den partipolitiska propagandan och därigenom skrämma mångamänniskor som redan har det svårt. Sanningen är, som både och redan påpekat, att insatserna har byggts ut kraftigt, sedansocialdemokraterna röstades bort från regeringsmakten. Det har redan påpekatsatt statens totala insatser pä handikappområdet har ökat från 6 miljarderkronor /77 till i årets budget. Även om mantar hänsyn till inflationen är detta en väsentlig förstärkning av resurserna. Jag tror att det är nödvändigt attjag till protokollet nämner några av de förbättringar som har skett. Färdtjänsten har byggts ut. Statsbidraget har ökat från 50milj. till 275 milj. kr. i årets budget. Vi harfått riksfärdtjänst. Den sociala hemhjälpen har byggts ut. För handikappade harstatsbidraget ökat från 65 milj. kr. /77 till ca 200 milj. kr. Texttelefoner för döva har införts som gratis hjälpmedel.Televerket har fått i uppdrag att anordna förmedling av samtal mellantexttelefoner och vanliga telefoner. Tolktjänsten för döva har förbättrats genom regeringensöverenskommelse med sjukvårdshuvudmännen . Ersättningen från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännenökar med ca 100 milj. kr. Jag vill i detta sammanhang - det har jag lovat Föreningenför dövblinda -erinra om att det vid en överenskommelse mellanregeringen och sjukvårdshuvudmännen förutsattes att sjukvårdshuvudmännensuccessivt skall bygga ut en samordnad tolktjänst åt dövblinda och svara förkostnaderna. Vidare har faktiskt statsbidraget tillhandikapporganisationerna ökat. Det har mer än femdubblats. Det har inteminskat, även om det inte höjts i samma takt som . Det har integjorts - det skall jag medge. De speciella insatserna för synskadade genom har gått upp från 4 milj. kr. kr., och anslaget tilltalböcker åt synskadade har ökat från 9 milj. kr. till 25 milj. kr. Det behövs, för att vi skall kunna sanera Sverigesekonomi, en ansvarsfull ekonomisk politik, och vi måste bromsa upp expansionenav den offentliga sektorn. Men detta är inte detsamma som att minska denoffentliga sektorn, det betyder bara att sänka ökningstakten. Alla kommer attkänna av det här, men regeringens ambitioner är och kommer att vara att de somhar det sämst ställt skall drabbas så litet som möjligt. Till den gruppen hörsjälvfallet de handikappade. Det är därför som pensionstillskotten till pensionärer medingen eller låg ATP har höjts successivt. Det är därför som vårdbidraget till föräldrar med svårthandikappade barn har förbättrats. höjdes vårdbidragen med 8 %av basbeloppet utöver den uppräkning som sker automatiskt med anledning avinflationen. Det är därför som handikappersättningen höjdes med enprocentenhet när reglerna för basbeloppets anpassning till inflationenändrades. Det var därför som ett utbyggt skydd mot högaläkemedelskostnader har införts från . Det nya program som regeringen har lagt fram för attåterställa balansen i svensk ekonomi innefattar också åtgärder för att skyddahandikappade. Basbeloppet,som skall bestämma pensionernas storlek , Det påverkas inte av momssänkningen. Det kommer att gynnaålderspensionärer och förtidspensionärer i jämförelse med andra grupper. Regeringenkommer dessutom, herr talman, att framlägga förslag om ytterligare höjningar avpensionstillskotten fr. o. m. . Det kommer att innebära enhöjning av pensionen bl. a. till förtidspensionärer med ingen eller låg ATP. Förslagenom ökade pensionstillskott innebär också att vårdbidraget till föräldrar medsvårt handikappade barn höjs. Regeringenkommer även att framlägga förslag om höjning av handikappersättningen. Regeringenkommer dessutom att föreslå att självrisken inom sjukförsäkringen ökas. Dåkommer ett särskilt skydd för hälsosvaga grupper att införas. målsättning är vi överens om: full delaktighet ochjämlikhet för handikappade. Vi vet också att det tyvärr är långt till dess attvi har nått målet. Men den ensidiga svartmålning av regeringens politik somsocialdemokraterna gör sig skyldiga till är inte hederlig. nya regeringsdeklarationen slås fast att arbetet med att förbättravillkoren för de handikappade fortsätter trots ekonomiskt bistra tider.Solidariteten med de svaga kommer, som tidigare, även i fortsättningen att varaett viktigt inslag i regeringens politik. 63 () replik: Jag skall inte polemisera mot . Jag vill bara kompletterahennes anförande på en punkt, där jag tror att vi har ett fint exempel på vadvi skall syssla med. Hon nämnde de dövblinda. Detär mycket svårt att gradera handikapp. Jag tror inte ens att man skall försökagöra det, men jag tror att alla är överens om att en människa knappast kan råkavärre ut än att vara både döv och blind. Det är ett utomordentligt svårthandikapp. Vihar i ett landsomfattande projekt i gång för att försökahitta alla de dövblinda i landet. Vi vet nämligen inte ens riktigt hur många deär. Självfallet känner vi till dem som är födda dövblinda - de dyker upp iskolan om inte . Men det finns alltså dövblinda människor som vi inte enskänner till. Vi gissar att det finns ungefär 600, och sannolikt är det riktigt.Vi gissar att det finns ett par hundra som verkligen är i stånd atttillgodogöra sig en fullgod tolkhjälp och assistens. Personligen tror jag attnär vi väl har fått fram dessa människor finns det ingen annan hjälp som äreffektiv än att ge dem var sin heltidsassistent, som är både tolk och mycketannat. Det är en stor insats, minst 1:1. Man kan gissa att det skulle kosta ca150 . för varje dövblind. Det är mycket pengar. Är det 200 kostardet 30 miljoner . Skulle de visa sig vara 400 kostar det 60 miljoner. Jagtror att kostnaden ligger närmare 30 miljoner. Närvi blir i stånd att på bord lägga ett förslag om att försöka hjälpaalla dövblinda som kan utnyttja hjälpen ut ur isoleringen genom en insats av30 milj. kr. kommer, tror jag, inte någon att rösta emot det förslaget ens i detider vi nu lever i. Här betyder alltså ekonomiskt jämförelsevis små insatseroändligt mycket. Det är - det var det jag försökte säga förra gången jag varuppe i talarstolen -den sortens insatser som är så viktiga: att fylla iluckorna, att göra mycket viktiga ting som faktiskt ändå inte kostar miljarder. Sedan vill jag gärna för säkerhets skull tillfoga - jagtror att menar detsamma - att när jag säger att det har varit engod utveckling av handikappomsorgerna , så har jag därmed inte sagtatt den skulle ha varit sämre med en socialdemokratisk regering, tror nämligen inte det. Jag tror att den hade varit bra ändå. 64 TREDJE VICE TALMANNEN: Repliken gällde KarinAhrlands anförande. 65 () replik: Jag söker inte strid för stridens skull närdet gäller handikappfrågorna - definitivt inte. Det är inte heller så att detbedrivs någon kampanj från socialdemokratiskt håll. Det ingår inte heller inågot taktiskt spel. Det har jag faktiskt ärligt menat. Jag har fått synpunkterfrån enskilda människor som upplever svårigheterna.