prot · G50972 · 1981-12-31 00:00:00 — Om den folkomröstning som skall ske ger tillresultat en inriktning mot det alternativet, så blir det - det vill jag gärnasäga - tidsmässigt svårt att genomföra en förändring redan den 1 januari 1983.Det är också viktigt att få med så mycket som möjligt av de skäl som skallutgöra grunden för en eventuell förändring, och därför har regeringen ansettatt det tidigare utredningsmaterialet behöver kompletteras med enfolkomröstning. 20JAN (): Eftersom den här frågan har överlämnats tillkommunministern och jag känner till att han kommer att besöka Gullspångskommun , vill jag passa på att framföra några synpunkter. När kommunministern nu besöker , så kommer hanmöjligen underfund med att lösningen på problem inte ligger i detena eller andra alternativet om en ändrad kommunindelning. Han kommer till enkommun som har den högsta arbetslösheten av länets kommuner. denförvärvsarbetande befolkningen är arbetslös. fanns tre ledigaplatser. har 460 anställda varslats om driftsinskränkningar. 399 avdessa gäller uppsägningar. Kommunministern kommer säkert också att informerasom att läget på arbetsmarknaden är utomordenfligt bekymmersamt även inärliggande kommuner. har 6 600 invånare. Befolkningenhar minskat med 253 människor, varav 41 förra året.Kommunalskatten är den högsta i länet, . Situationen påarbetsmarknaden i och den norra länsdelen är utomordentligtallvarlig. Att trygga jobben för de människor som har att leva vidare i dennabygd är den allt övergripande frågan, och den kommer att kräva sin lösning.Länsstyrelsen och andra organ har att ta sitt ansvar härvidlag. Jag tror också att kommunministern kommer att mötapolitiker som tror på sin kommun, som är beredda att ta ansvar för en fortsattbibehållen . Jag har haft tillfälle att för inte alltförlänge sedan besöka och jag är ganska väl informerad omsituationen där. På få platser och i få kommuner här i landet är spänningarnaså stora som de tydligen är i . Jag är den första attunderstryka att situationen kan bli sådan att det blir mer angeläget attinrikta sina krafter på att lösa de övriga stora problem som finns än att ägnasig åt frågan om kommuntillhörighet, som ju orsakar splittring. Jag vill gärna därutöver säga att det självfallet ändå ärviktigt att man får del av den totala befolkningens uppfattning omframtidsinriktningen i indelningsärendet, och det kan vi bäst få genom enfolkomröstning, som är föreslagen. Som jag sade tidigare: Om befolkningenskulle uttala en viljeinriktning för en sammanslagning med kommuntarvar det självfallet fortsatta utredningar. 22 (): Jag tycker mig kunna spåra en förståelse förde verkHgt svåra problemen i , och jag vill också ta tillfället i aktatt säga fill kommunministern att han har möjlighet att omsätta den förståelseni praktisk handling ganska omgående. har nämligen iskrivelse hemställt att regeringen uttalar att lokaliseringsstöd enligt denormer som gäller för stödområde 2 fillfälligt skall kunna gestill projekt inom utvecklingsbara företag i kommunen. Alla de kriterier somgäller för kommuner som ligger inom stödområde 2 är mer än väl uppfyllda i denhär kommunen. Överläggningen var härmed avslutad. Om inrättande av musikklasser i i 6 §Svar på fråga 1981/82:217 om inrättande av musikklasser i iUppsala har frågat hur jag ser påmöjHgheterna att få inrätta musikklasser i i . Regeringen har vid dagens sammanträde medgivit att s. k.musikklasser får anordnas i mellan- och högstadier i Uppsalakommun. 24 (): bad skolstyrelsen i ommedgivande att genom jämkningar i Läroplan för införa s. k.musikklasser i . I en musikklass får man fler veckotimmar musik. Tiden fören sådan utvidgad musikundervisning tas från estefisk-praktiska ämnen. Sång,sam-sjungning och samspel i körer, ensembler och orkestrar är en vikfig del idet skolarbetet. Genom den koncentration man uppnår kring musiken underlättasåterväxten inom musiklivet. i län tillstyrkte i alltväsentligt framställningen och hänvisade till att samma timplanekonstruktionsom kommun vill ha finns på flera platser i landet. På de platserna -, och - har man goda erfarenheter avmusikklasserna. Skolstyrelsen i har haft kontakt med dessa kommuner föratt verksamheten i skaU bli utformad på ett Hkartat sätt. Skolstyrelsenunderstryker i sin framställning att i har drygt 2 000elever och att studiemiljön i de vanliga klasserna därför inte blir påverkad avdet ringa uttag av elever som musikklasserna medför. Det är alltså inte så attnågra mål för verksamhet sätts i fråga enligt skolstyrelsen iUppsala. Trots skolstyrelsens framställning och trotslänsskolnämndens tillstyrkan gick i sitt tjänstemannayttrandeemot framställningen. Detta är bakgrunden till min fråga. När man ställer frågor i är detinte så ofta som frågeställaren helhjärtat kan tacka för ett bra svar. Men -det kan jag göra . Jag har uppnått precis vad jag ville med min fråga.Statsrådet har tagit klar ställning för skolstyrelsen i Uppsalaoch för länsskolnämnden i län och har, om man uttrycker sig litetvanvördigt, "kört över" . För detta tackar jag skolministern. Många föräldrar ochmånga elever i kommun kommer att bli glada över det beslut somregeringen tog för bara någon timme sedan. Det är bra av kommun att ha tagit dethär initiativet, för det är tecken på att det verkligen finns ett behov avmusik. Redan det förhållandet att det finns behov av musik och skolning i musikär någonting som man kan glädjas åt. Musiken är ju ett livsbehov och finnsöverallt, och därföraktualiseras i hög grad en skolning när det gäller musiken och musiksmaken.Visserligen förekommer musikundervisning i alla klasser, men det är egenfligeninget argument mot utan snarare för inrättandet av klasser där musiken fårtjäna som dominant och ange tonen. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1981/82:235 om åtgärder för att hindraatt barn behöver vistas i häkte Om åtgärder för att hindra att barn behöver vistas i häkte Regeringen har beslutat om nya reglervad gäller omhändertagande av barn som tas i förvar enligt utlänningslagen. Denya bestämmelserna innebär att dessa inte utan synnerliga skäl får placeras ihäkteslokaler eller liknande lokaler. I samband med behandlingen av proposition1980/81:201 med förslag till ändring i bestämmelser omhäktning och anhållande uttalade justitieutskottet i sitt av godkändabetänkande bl. a. att det var angeläget att man söker lösningar som innebär attinte heller barn till personer som är misstänkta för brott behöver vistas ihäkten. Mot denna bakgrund har frågat mig om jagämnar lägga fram förslag till lösningar som innebär att inte heller barn tillpersoner som är misstänkta för brott behöver vistas i häkten. Jag vill till en början framhålla att jag delar denuppfattning som kommit till uttryck i utskottets betänkande när det gäller detolämpliga i att barn vistas i häkteslokaler. vill jag emellertidunderstryka att vår lagstiftning i princip inte medger att barn vistas ihäkteslokaler på grund av att vårdnadshavaren är häktad. Uppkommer fråga omhäktning av en ensamstående förälder, ankommer det på de sociala myndigheternaatt, om det behövs, sörja för att barnet omhändertas på ett lämpligt sätt underden tid föräldern är häktad. Det enda undantaget från denna huvudregel utgör spädbarn.Om en kvinna medför spädbarn vid intagningen i häktet eller underhäktningstiden föder barn, kan föreståndaren för häkteslokalen efter samråd medläkare medge att kvinnan får ha barnet hos sig. I sådana fall skall de socialamyndigheterna underrättas om beslutet. I praktiken torde det vara sällsynt att kvinnor somnyligen har fött barn häktas. Med hänsyn till kvinnans situation är risken förflykt eller fortsatt brottslighet i allmänhet inte tillräckligt stor för atthäktning på dessa grunder skall anses vara motiverad. I finnsdessutom ett principiellt förbud mot häktning av kvinnor som har föttbarn i de fall åtgärden kan befaras medföra allvarligt men för barnet. Häktningi sådana fall skall ersättas med övervakning. Häktning av en ensamstående förälder kan även vara tillmen för äldre barn än spädbarn. Genorri de ändringar i rättegångsbalkensbestämmelser Om åtgärder för att hindra att barn behöver vistas i häkte omtvångsmedel som trädde i kraft har domstolarna emellerfid fåttökade möjligheter att ersätta häktning med reseförbud eller anmälningsskyldighet,dvs. åtgärder som inte innebär frihetsberövande. Nuvarande bestämmelser utesluter dock inte heltmöjligheten att spädbarn kan komma att vistas i häkteslokaler till följd avatt deras vårdnadsha-vare har häktats. Jag har därför uppdragit åtkriminalvårdsstyrelsen att närmare undersöka i vilken omfattning detta sker ochvilka åtgärder som inom ramen för den nuvarande organisationen kan vidtas föratt tillgodose de särskilda behov som uppkommer i dessa fall. 27BONNIE (): Jag tackar justitieministern för svaret. Det finns två orsaker till min fråga. För det första ärhäkten ytterst olämpliga miljöer för barn. Det har också uttalattidigare, och justitieministern delar den uppfattningen. Barn förvaras påhäkten med stöd av dels barnavårdslagen, dels utlänningslagsfiftningen.Dessutom kan barn följa med sin vårdnadshavare om denne är misstänkt för brott.Barn som omhändertas enligt utlänningslagstiftningen utgör den minsta gruppenbarn på våra häkten. Utlänningsärendena utgjorde av alla fall eller32 av de totalt 464 vistelsetillfällena i häkten för barn underförsta . Därför är det lika angeläget för regeringen att lösaproblemen för de barn som omhändertas av andra skäl. För barnen är det juointressant enligt vilken lag de sitter på våra häkten. För det andra är min fråga föranledd av att harbegärt att få förslag till lösningar på problemet med barn i häkten i sambandmed att regeringen skulle lösa problemet för barn som omhändertas enligt utlänningslagstiftningen.Så har inte skett. Bakgrunden till beslut var att förrejustitieministern i en proposition föreslog att förbudet mot atthäkta kvinnor som fött barn skulle upphävas, eftersom kvinnorna kan ha medsig sina barn. Personalen på häktena ställer upp och gör sitt bästa för de barnsom är där, men tanken var ändå helt absurd med vetskap om hur det är påhäktena med gulsotsmitta och fyllericeller som får tjänstgöra som vanligahäkteslokaler. Därför avslog regeringens förslag. Det är inte hellerbra att skilja barn och föräldrar åt. Därför måste i varje läge andra vägarprövas. I medföljde trettonbarn sina föräldrar till häktet- en tioåring, två sexåringar och i övrigt ännuyngre barn. Dessa barn förvarades på häktet mellan och . IHelsingborg medföljde mellan fem och åtta barn sina föräldraroch i ungefär lika många som i . Finner man att barnet kanoch bör erhålla en annan miljö än häktet, vilket man rimligen bör göra,utspelas ofta uppslitande scener vid tvångsavskiljandet. Den stora gruppen av barn på häkten utgörs av dem somomhändertas enligt barnavårdslagen. Det handlar ofta om att samma barn kommertillbaka . Det finns också andra fall med barn på häkte i sambandmed fosterhemsplaceringar, och här måste man göra en riktig översyn. Jag hade förväntat mig ett mera aktivt svar med hänsyntill frågans allvar och också med hänsyn till beslut. Denundersökning som justitieministern har uppdragit åt attgöra är redan gjord, och jag vill ha ett uttalande från justitieministern attbarn inte skall vistas på våra häkten. Det skall definitivt vara målet förregeringens åtgärder. Jag delar naturligtvis att häkteslokaler inte är lämpliga platser för barn. Jag kan ocksåinstämma i att domstolarna, när de tar ställning till häktesfrågan, måste tastörsta möjliga hänsyn fill de men som en häktning kan innebära för både modernoch barnet. De besked som jag har fått ger ändå vid handen att det iprakfiken rör sig om ett mycket litet antal fall. Det är svårt med stafistiken,därför att det ofta rör sig om korta tider. Men de uppgifter som vi har visaratt domstolarna är mycket restriktiva när det gäller att ingripa med häktningmot mödrar med barn och att de nuvarande bestämmelserna i alla fall fungerarnågorlunda väl. Jag vill emellertid säga att jag anser att samhället intehelt kan frånsäga sig möjligheten att ingripa med häktning i de fall där det ärfråga om en mycket allvarlig brottslighet. I sådana fall kan det ibland varalämpligast att skilja modern från barnet. Självfallet gäller det i så fall attse fill att barnet kan tas om hand på ett tillfredsställande sätt. Äromständigheterna sådana att det skulle vara fill skada för barnet att skiljasfrån modern, måste det naturligtvis finnas möjligheter för henne att i häktetta hand om sitt barn på ett sätt som är godtagbart. Det uppdrag som jag hargivit innebär bl. a. att man skall undersöka vad man kangöra på det här området. Jag vill understryka att förvaring av barn i häkteskall förekomma endast i yttersta undantagsfall, när det är alldelesnödvändigt. Om åtgärder för att hindra att barn behöver vistas i häkte 29BONNIE (): Jag vill bara redovisa ett exempel på hurslarvigt häkten används i samband med barn. kallades en 15-årig pojke som vittne i enrättegång. Han var inte själv misstänkt. Pojken var omhändertagen för samhällsvård,placerad på barnavårdsinstitution. Institutionen låg på en annan ort ändomstolen i fråga. Pojken anmäldes fill kriminalvården för transport. Hanfördes i fångbil fill ett häkte i närheten av domstolen. Han fick i häktetvänta på att inställa sig som vittne. Efter vittnesförhöret återfördes han tillhäktet och därefter till sin barnavårdsinstitution. Transporttidenoräknad befann han sig i häktet. Det är upprörande att sådant slarv får förekomma. Jag hademot denna bakgrund önskat att justitieministern hade varit något skarpare isina formuleringar. Dessutom viH jag påpeka att det här inte bara handlar om 2Riksdagens protokoU 1981/82:72-74 mödrar utan också om fäder. Det har inträffat att man harfått ha fäder, som varit ensamma vårdnadshavare för barn, i häktena. Därförmåste lagstiftningen ta fasta på situationen för både föräldrar och barn. Jagmenar att justitieministern måste försöka finna lösningar som innebär att manhelt frånsäger sig möjligheten att förvara barn i häkte. Överläggningen var härmed avslutad. 8 §Allmänpolitisk debatt (forts.) Strävan att åstadkomma en sund ekonomi är ettav de allra viktigaste inslagen i regeringens budget. För att vi skall kunna nådetta mål innehåller denna därför det mest omfattande sparprogram någon svenskregering har presenterat. Att sanera vårt lands ekonomi är nödvändigt för attvi för framtiden skall kunna behålla och förbättra grundtryggheten ochgarantera vård och omsorg för dem som behöver det. Också den sociala sektorn berörs i hög grad avbesparingar. Regeringens politik på det sociala området präglas mot denbakgrunden av ett vaktslående om grundtryggheten. Ambitionen i spararbetet har varit dels att görarationaliseringar i administrafionen utan att röra trygghetssystemen, dels attgenomföra förändringar på ett sådant sätt att de får bäras av så mångamänniskor som möjligt för att minska bördan på var och en. För de grupper somhar det sämst ekonomiskt har de generella förändringarna kombinerats medinkomstförstärkningar. Därför föreslås förbättringar för pensionärer med delägsta inkomsterna och för handikappade. budget är en mycket tung ochbetydelsefull post både i statsbudgeten och i samhällsekonomin i stort. Försocialdepartementets verksamhetsområde läggs fram förslag som för budgetåret1982/83 kostar 64,6 miljarder. Det är en ökning med drygt 3,1 miljarder jämförtmed innevarande budgetår. Detta är ett fakfiskt förhållande som visar att den debattsom pågår om social nedrustning och kraftig urholkning av tryggheten dåligtöverensstämmer med verkHgheten. Jag vill bestämt påstå att debatten om den svenska krisenär överdramafi-serad. Vi har naturligtvis ett ansvar att äriigt redovisaproblemen, men vi har även skyldighet att sätta in dem i en helhet ochförhindra att krisen verkligen blir dramatisk. Vi kan då konstatera att vårt utgångsläge är gott. Vilever i en välfärd som hör fill den högst utvecklade i världen. Problemet äratt den välfärd vi unnar oss kostar betydligt mer än vad vi har råd med och attden kan fördelas ännu bättre. Om vi intetar konsekvenserna av det och sanerar vår ekonomi, riskerar vi attrycka undan grunden för vår framtida trygghet. Däri ligger det verkliga hotetmot vår sociala välfärd. Devägar vi har att gå för att komma fill rätta med problemen är fortsattåterhållsamhet och sparande, omfördelningar av de tillgångar vi har och enfortsatt aktiv politik för att få i gång produktion och export och därmed enfortsatt kamp mot arbetslösheten. Vi kan också konstatera att vi är på rätt väg.Handelsbalansen har förbättrats, exporten ökar och inflationstakten minskar.Internationellt sett är arbetslösheten låg, men den är för hög för att denskall kunna accepteras. Enfortsatt aktiv politik för att nå fördelningspolitiskt rättfärdiga mål kräveromfördelningar inom ramen för de tillgångar vi faktiskt har. Regeringensåtgärder har en fördelningspolitisk profil som syftar till att minska klyftornamellan olika grupper. Medanlöntagarkollektivet - den aktiva generationen - fick vidkännas en reallöneminskningefter skatt 1981 har pensionärskollektivets inkomst ökat , föratt ta ett exempel. Ocksåinom pensionärsgruppen som helhet har klyftorna minskat. De förändringar somskett i metoden att räkna upp pensionsbeloppen har inneburit att pensionärermed goda inkomster får vara med och bära en större börda, medan pensionärer medenbart folkpension och/eller låg ATP fått höjda pensionstillskott. För att särskilt värna om pensionärer med delägsta inkomsterna föreslår regeringen en utbyggnad av pensionstillskotten . har folkpensionens grundbeloppmed pensionstillskott i det närmaste fördubblats från . till 24 920kr. Statsbidragentill social hemhjälp ökar med 235 milj. kr. till 1,84 miljarder. Stödettill handikappade ökar genom att handikappersättningens nivå höjs. Försärskilda insatser för flerhandikappade anslås 7 milj. kr. - en fördubblingjämfört med innevarande budgetår. Stödettill handikapporganisationer ökar med 3,8 milj. kr. till 31,1 miljoner.Vårdbidraget för handikappade barn kommer att förbättras -förslag kommer i ensärskild proposition i vår. 4,5miljarder kronor anslås för direkta handikappåtgärder på arbetsmarknads- ochsysselsättningspolitikens område. Till detta kommer medel förarbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbete. Detextra barnbidraget till flerbarnsfamiljerna är ett annat exempel på en rättvisfördelningspolitik. När det ekonomiska utrymmet inte medgav en generell höjningav barnbidragen till alla barn föreslog regeringen en förbättring för familjermed många barn. Fr. o. m. får familjer med mer än två barn750 kr. per barn och år för tredje barnet och . för det fjärde och deföljande barnen. Utbyggnadenav barnomsorgen fortsätter - fr. o. m. nästa årsskifte med stöd av ettförenklat statsbidragssystem, vars minskade byråkrati innebär betydande förbättringar för kommunerna och bättreutnyttjande av barnomsorgsplatserna. Genom de nya reglerna får också deltidsförskolor och öppnaförskolor del av statsbidragen. Det är en viktig rättvisereform. Större rättvisa meHan barnfamiljerna skapas också genomden ATP-rätt för vård av små barn som infördes och som är enbetydelsefull markering av den värdefulla insats vård av egna barn är. Föräldraförsäkringen är en viktig del av familjepolitiken,som ger föräldrar ekonomiska möjHgheter att själva vårda och vara tillsammansmed sina barn. har i regeringsställning arbetat för en utbyggnadav föräldraförsäkringen enligt vårdnadsersättningens modell. Det är en viktigvalfrihetsfråga att föräldrar får ekonomiska möjligheter att välja omsorg försina barn. Det första steget till en vårdnadsersättning är tagetgenom föräldraförsäkringens tre sista månader som ger ersättning lika för allaoavsett inkomst. Kravet på en fortsatt utbyggnad har hög aktualitet,framför allt därför att det är en rättvisefråga att skapa bättre valfrihet försmåbarnsföräldrar. Den fortsatta utbyggnaden får ske i den takt som detekonomiska utrymmet medger. En väsentlig del av regeringens stöd till barnfamiljernaär subventionerna på livsmedel, som för nästa budgetår uppgår till ca 3 300milj. Besparingarna på livsmedelssubventionerna har kunnat begränsas till300 milj. kr. och 500 milj. kr. Den sänkning av momsen som skedde innebaren minskning av konsumentpriserna på jordbruksreglerade varor med 600 milj. kr.Genom att subventionera viktiga livsmedel betalas nu tillbaka inte mindre änfyra femtedelar av de pengar som momsen på de subventionerade livsmedlen uppgårtill. Också regeringens ekonomiska stöd till kommunerna präglasav en fördelningspolitiskt rättvis profil. har det kommunala skatteutjämningsbidragetfyrdubblats. Nästa budgetår föreslås iskatteutjämningsbidrag. Det är en ökning med 1,3 miljarder jämfört medinnevarande budgetår. Det innebär att de fattigaste kommunernas möjligheter attge sina medborgare tillfredsställande service och omsorg har ökat kraftigt desenaste åren, även om man räknar in de förändringar i den kommunala ekonominsom regeringen föreslagit. Jag har velat ge dessa exempel för att visaatt de högljudda påståendena om kraftig social nedrustning har dålig förankringi verkligheten. Som jag sade inledningsvis bär socialhuvudtiteln enbetydande del av statsbudgetens besparingar. Jag vUl nämna något om detta. Sjukpenningförsäkringen, som debatterades mycket här , har inte berörts av sparåtgärder. Med hänsyn till detsamhällsekonomiska läget är det nödvändigt att åstadkomma besparingar ocksåinom detta område. Som jag tidigare anmält förriksdagen kommer en proposition med förslag om införande av viss självrisk isjukförsäkringen att lämnas till i vår. Förslaget kommer att utformas så att en likvärdigsjälvrisk införs för alla grupper på arbetsmarknaden. Jag vill också understryka att ett särskilt högriskskyddför hälsosvaga grupper kommer att införas för att komplettera denna förändring. Förändringarna i sjukförsäkringen kommer att utformas såatt de långtidssjuka och de som ofta drabbas av sjukdom skyddas, medanmänniskor som vid enstaka tillfällen drabbas av korttidssjukdom fårstå för en viss självrisk. Besparingen kommer att ske så att den i sin helhet kommerstatsbudgeten till godo. Andra åtgärder som föreslås är administrativa besparingarinom försäkringskassorna, bl. a. på grund av minskning av arbetsvolymen och ändraderutiner. När vi gör förändringar i vårt sociala trygghetssystem föratt lägga grunden till en stabil ekonomi för framtiden blåser ofta olikaintressegrupper till strid. Det är naturligt att det finns starka intressen attbevara den egna gruppens fördelar och de villkor som man har uppnått, oftaefter lång kamp. Men för att bevara en god trygghet också för framfiden måstevi alla hjälpas åt. Då måste vi medverka i både kollektiv och individuell form.Vi måste lägga egoismen åt sidan, för egoism är alltid ett hot motsolidariteten. Vårt välfärdssamhälle har utvecklats i huvudsak under entid av god ekonomisk tillväxt. En annan viktig förutsättning har varit denpolitiska enighet som i stort sett rått kring dessa frågor och som varit ettuttryck för värdegemenskap inom breda befolkningsgrupper när det gällerhuvuddragen. Det är lätt att bära solidariteten när nya resurser finnstillgängliga för ökad välfärd för de svaga i samhället. lever vi i en ekonomi med låg tillväxt. Det finnsanledning att efterlysa samarbetsvilja också när det gäller att fördelatillgångar som inte längre ökar på samma sätt som . När man lyssnar till oppositionens bud, från både högeroch vänster, måste man ställa sig frågan om oppositionspartierna på allvaranser att politiken skall styras av ögonblickets situation. Regeringen har balanserat sina förslag så, att de fyllerkravet på rättfärdighet både för och för framtiden. Det kravet borde mankunna ställa på alla partier i ett sådant sammanhang. Qm vi underlåter att göra något åt vårt landsekonomi, kommer vi för framtiden inte att kunna garantera vård och omsorg omdem som verkligen behöver det.