prot · G509127 · 1981-12-31 00:00:00 — Vi har alltsåinte ändrat oss, men vi får, som jag sade tidigare, också när det gällerinlandsbanan skynda långsammare än vi då avsåg. När det gäller personalpolitiken vid SJ skall inte vimoderater tala om hur den i detalj skall bedrivas. Om SJ skall rationalisera genom tekniska anordningarkommer givetvis detta att kunna medföra en minskning av den totalaarbetsstyrkan, men det är inte vår uppgift att tala om hur, när och var dettaskall ske, SJ befinner sig, såvitt jag vet, i den i och för sig gynnsammasituationen i dag- till skillnad mot vad som var fallet -att man behöver förnya sin organisation, nyanställa folk. Det finns alltså, , stora möjligheter förSJ att bedriva både en rationell investeringspolitik och en klokpersonalpolitik. m. fl. 35 (vpk) replik: säger att man inte har ändratsig från moderat håll. Jag behöver inte läsa upp citaten en gång till. Det gåratt läsa dem i protokollet. Av dessa framgår tydligt att när beslutet fattades1979 var mer inställda på att slå vakt om den tilltänktaupprustningen av - i varje fall i ord. Men är de merinställda på att driva en hård företagsekonomisk linje. Jag vill också rätta fill en sak. Det är inte så, ,att förutsättningarna har blivit sämre i inlandsområdet genom de satsningar somhar skett. Genom lågprissatsningen har mycket kraftiga ökningar skett när detgäller tågresenärer, och man har fått ökad kapacitet. Genom att vissa bandelarhar förbättrats, så att de nu tål ett högre axeltryck, har stora kvanfiteterrundvirke kunnat ackvireras som transportobjekt. Detta har förbättratförutsättningarna. Skulle vi slå in på en linje där vi glömde bort densamhällsekonomiska effekten av investeringarna och stirrade oss blinda på denföretagsekonomiska effekten, skulle vi riskera att försämra den trend till enmer lyckosam utveckling för det norrländska inlandet som följt med dessainvesteringar. 36 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill göra kammarens ledamöteruppmärksamma på att anslag om kvällsplenum nu har uppsatts. 37RUNE (): Jag vill inledningsvis meddela att kommer att plädera för de tre centerreservationerna - somockså inkluderar problemen med - varför jag ej kommer att beröradessa reservationer i detta anförande, "För sent skall syndaren vakna." Det är ettordspråk som på ett utomordentligt sätt beskriver socialdemokraternas agerandei järnvägsfrågor. vill man med hjälp av bl. a. en 2-procentig momshöjningöka SJ:s investeringsanslag med hela 460 miljoner utöver de dryga 1,8 miljardersom regeringen föreslår för dessa åtgärder. Men låt mig då påminna socialdemokraternaom hur de själva agerade, när de satt i regeringsställning. Socialdemokratiskakommunikationsministrar prutade regelbundet och kraftigt på SJ:s begäran ominvesteringspengar. I fast penningvärde ledde detta till att SJ fick mindre anslag för investeringar än vad man hade . En följd avdetta var bl. a. dåligt banunderhåll samt att man 1976 hade en tredjedel färrevagnar än man disponerade över 1966. På detta sätt har tågmaterielet blivitallt ålderdomligare. Så tillämpade alltså socialdemokraterna iregeringsställning trafikpolitiska beslut! har mage att raljera över attregeringen tycker om att leka med tåg. Men vad gjorde de socialdemokratiskaregeringarna före regimskiftet? Det var då investeringsanslaget sjönk i realatermer. Och det ledde i sin tur till minskningar och till föråldrad rullandemateriel. Anser att det var en framtidsinriktadjärnvägspolitik? Efter regimskiftet har riksdagen1979 fattat ett nytt trafikpolitiskt beslut. Naturligtvis har regeringen pägrund av det statsfinansiella läget inte helt kunnat tillgodose exempelvisvpk:s önskemål. Men genom att Fälldinrege-ringen lade fram ettförslag om att SJ skulle få en årlig ökning avinvesteringsanslagen i reala termer, dvs. ca 100 miljoner , harSJ fått en rimlig planeringshorisont. Detta ger SJ möjlighettill investeringar som förbättrar service och säkerhet, somrationaliseringar ökar konkurrenskraften när det gäller gods och passagerare.På personsidan har lågprissatsningen redan lett till en 30-procentig ökning avpassagerarantalet - att jämföra med en stadig avtrappning . När här i effekterna av de underPalmetiden beställda, undermåliga pendeltågen blev uppenbara för alla - vad gördå socialdemokraterna? Jo, man försöker kasta skulden på den nuvarandekommunikationsministern. Men orsakerna till problemen under denna och tidigarevintrar finns att söka i den socialdemokratiska tillämpningen av 1963 årstrafikpolitiska beslut. Kommunikationsminister har haft den otacksammauppgiften att söka bringa reda i det konkursbo på SJ-området som sossarnaefterlämnade. Den försenade avisningshallen i blir nu äntligenklar . 75 miljoner satsas på omfattande ombyggnader av pendeltågen föratt förbättra deras egenskaper . 40 nya vagnar har beställts, och debörjar levereras . Detta är alltså åtgärder som främst berörStockholmsområdet, Övriga SJ-kunder kan glädja sig åt att 200 nyapersonvagnar beställts, varav ett 60-tal redan levererats. Detsamma gäller förövrigt 100 nya motorvagnar, som är avsedda för trafik främst påglesbygdsbanorna. levereras en ny vagn . Som poängterade levererades inte någon ny vagn föreregimskiftet. När socialdemokraterna - tvärtemot tidigare utskottspraxis- nu pläderar för att olika angivna investeringsprojekt skall genomföras, ärdet betecknande hur storstadsfixerad, för att inte säga Stockholmsfixerad,denna satsning är. Man gör en kort plädering för att 50 miljoner skall satsaspå åtgärder i , Nästan hela återstoden av de 450 miljoner som manvill plussa på regeringens anslag med vill man uppenbarligen utnyttja föråtgärder i , Bl. a, förordar man dubbelspårsbyggeÄlvsjö-Järna, som i så fall skulle påtagligt minska möjligheterna till nödvändigaoch mycket angelägna upprustningsåtgärder inom SJ:s område i andra delar avvårt land, exempelvis av , Enligt min mening är SJ-SL-utredningensförslag om längre pendeltåg i lokaltrafik en förhållandevisbillig åtgärd som löser kapacitetsproblemen och sannoliktäven en bra bit in , På så sätt ökar också möjligheterna attfinansiera angelägna SJ-investeringar utanför , I sammanhanget vill jag gärna poängtera att regeringen redanutöver det anslag vi nu tar ställning till har anvisat ytterligare 115 miljonerför att ge SJ möjligheter att förbättra sin vinterberedskap såväl i Stockholmsom i landet i m. fl. m. fl. Detta innebär delvis ett tillgodoseende av kravenpå bättre vinterberedskap i s-reservationen liksom i vpk-motionen 606, Låt migi detta sammanhang också ta tillfället i akt att å regeringspartiernas vägnarinstämma i och komplimanger till SJ:s personalför dess utomordentliga insatser den gångna vintern. Då regeringen inte har för avsikt att höja momsen ,finns det inga budgetmässiga förutsättningar till ytteriigare höjning avinvesteringsanslaget till SJ, varför jag yrkar avslag på reservation nr 1, När det gäller moderatreservationen finns det egentligeningen större motsättning mellan utskottsmajoriteten och reservanterna, utan detrör sig närmast om olika uppfattningar om värdet av sådana härtillkännagivanden. Varken riksdag eller regering förfogar ju över några medelatt helt eliminera effekterna på SJ:s ekonomi av konjunktursvängningarna. Förövrigt kan jag också notera att vissa taxehöjningar redan har beslutats. Jag vill också återge vad utskottet skriver i frågan på s,17 i betänkandet: "Mot bakgrund av det statsfinansiella läget, dettrafikpolitiska beslutet och den ordning som fastställts för affärsverken slogsi strukturplanen fast att det inte kan accepteras att SJ fortsättningsvis drivsmed underskott. SJ skall därför enligt riksdagsbeslutet inrikta sin verksamhetpå att senast under /84 uppnå full kostnadstäckning och uppfylladet av statsmakterna uppställda förräntningskravet." Litet längre fram säger vi; "Det är enligtpropositionen synnerligen angeläget att strukturplanen och det av SJpresenterade handlingsprogrammet genomförs konsekvent. Detta förutsätter bl.a. fortsatta och mycket kraftfulla rationaliseringsåtgärder samt fortsattataxehöjningar och andra prisåtgärder i enlighet med strukturplanensintentioner." Med dettayrkar jag avslag på reservation 2. Detsamma gäller i fråga om reservation 3 av socialdemokraterna,varför jag nöjer mig med att återge utskottsmotiveringen på s. 19 ibetänkandet: "Föredraganden understryker i propositionen att denanpassning av organisationen som sker bör ses som en viktig del i dethandlingsprogram som erfordras för att SJ skall kunna uppnå de för verksamhetenuppställda målen. Utskottet delar denna uppfattning och finner under hänvisningtill det anförda att motionsyrkandet inte bör föranleda någon särskild åtgärdfrån sida," Jag yrkardärmed avslag också på reservation 3, När det gäller reservation 4 av socialdemokraterna villjag bara understryka, att utskottsmajoriteten inte finner någon anledning attfrångå uppfattningen att det är SJ som har att träffa dessa avgöranden.Nuvarande handläggningsordning ger enligt vår mening de anställda full insynoch möjlighet att lämna förslag till och synpunkter på föreslagna investeringsobjekt. Underhänvisning härtill yrkar jag även avslag på reservation 4. Vpk-kravet om dubbelbemanning på lok är en typisk förhandlingsfrågasom riksdag och regering inte skall lägga sig i. Utskottet anser inte helleratt frågan om anskaffning av tre snabbtågsprototyper förpraktisk driftprövning påkallar riksdagsbeslut i någon form. Därtill kommer attprov med nykonstruerade snabbtåg ingår i den strukturplan som SJ har utarbetat. Med det anförda yrkar jag alltsåsammanfattningsvis avslag på reservationerna 1 samt bifall till utskottetshemställan i övrigt i trafikutskottets betänkande 1981/82:22, bortsett från depunkter som berörs av reservationerna 5, 7, 8 och 9, m. fl. 38BERTIL () replik; Jag vet att regeringen har mycket att göra,men låt mig ändå i all stillsamhet konstatera att jag finner detanmärkningsvärt att regeringen, när vi diskuterar SJ som kanske är något av detviktigaste i kommunikationsarbetet, inte är företrädd. Men brukarju ibland säga "vi i regeringen", så jag förmodar att det är tillhonom man nu skall vända sig. Jag tycker att det är litet barnsligt - ärinte ensam om det, andra har haft samma teknik - att försöka springa ifrån sitteget ansvar genom att börja prata om vad som hände . Jagaccepterar att ni använde det argumentet, men vad som händeföre 1976 kan faktiskt inte längre anföras som argument. Vi är beredda att tavårt ansvar, och jag har från denna talarstol sagt att vi har ettvisst ansvar för utvecklingen. Men observera att det fanns balans mellaninvesteringsinsatser och trafikutbud. Det var själva kvintessensen i vårpolitik. Sedan har vi efter oljeprishöjningar och annat och efter ett nytttrafikpolitiskt beslut varit rörande överens om att satsa på järnvägen. Det ärfrån den plattformen som jag angriper er för att ni inte tar konsekvenserna avde beslut som vi har fattat. Om trafikbeslut skall bli realisfisktkrävs det investeringar. Det tar inte , , att göraen ny järnväg. Det skulle ha tagit om ni hade följt riksdagsbeslutet omatt bygga ut spåret till , Då hade det till vissa delar varitverklighet , och man hade klarat en del av pendeltågstrafiken, säger att tog över eftersossarna. Nej, det hade suttit tre ministrar av borgerlig valör före ClaesElmstedt, och om de hade följt riksdagsbeslutet hade det sett heltannorlunda ut. Borgerliga ministrar har emellertid haft en säregen förmåga attstrunta i vad beslutar, och det är en av orsakerna till att det serut som det gör. Men jag hade en konkret fråga till , Det varintressant att konstatera att han i stort sett anslöt sig fill för hur vi skall ta oss ur krisen, För finns det egentligeninga investeringar i SJ utöver dem som vi beslutat om och som inte är tillfyllest för behoven, SJ går ju ständigt bakåt, , Bortåt 3 miljarderligger och släpar. ansluter sig alltså till , att det bara är genom rafionaliseringar och taxehöjningar -prisdifferentieringar, som det heter i tappning - man skall tasig fram för att rädda SJ, Det går inte. Investera, och låtsas inte att niinvesterar mer än ni gör, herr 3 protokoll 1981/82:127-13] m. fl. Pendeltågen i kräver en insats på 100miljoner, om man över huvud taget skall komma i närheten av en förbättradsituation. Ni har satsat 40 miljoner - inte 75, som sade, 39 (vpk) replik; Att tala välvilligt om SJ:s behov av meraresurser är en sak. En annan sak är att ställa upp med tillräckliga anslag, ochvi menar att det gör inte regeringen, SJ har redovisat vilka eftersläpande behov man har, ochdessa sammanhänger med problemen när det gäller anslagen, I fjolåretsredovisning heter det exempelvis att lok- och vagnsbristen minskar ocksådriftsäkerheten, för om man har gammal materiel sker ju urspåringar oftare osv.Verkstadskapaciteten räcker inte till vid ständigt behov av reparationer. Vivet att det blir köer - man klarar inte upp reparationerna. Risken är då attdet hela går så fort att man inte hinner göra reparationerna hundraprocentigtfärdiga, därför att vagnarna på något vis måste ut i trafik och hjälpa till attklara det hela. Allt detta gäller rullande materiel. Men sedan är detockså fråga om spåren. Om vi inte får tillräckligt med resurser vid SJ för attvidmakthålla spåren har vi dels en olycksrisk, dels en försämrad kapacitet dådet gäller att avveckla trafik. Här är ju ett typexempel. Det hartalats om vikten av att prioritera investeringar som skulle ge något tillbakatill SJ, Hade man haft resurser att bygga ut ordentligt hade mankunnat erövra mycket mer trafik och kunnat skapa ett bättre underlag förföretaget. Jag har bara velat nämna för hur angelägetdet är att ha en positiv inställning just till ett ökat anslag för statensjärnvägars investeringar. Jag har väl kvar av min repliktid och villsäga ytterligare några ord. Det gäller snabbtågen. Har , som accepterar detta med snabbtågen,sett en verklig finansiell kalkyl som bekräftar vad verksamheten kommer attkosta? Jag har försökt att komma över den finansiella kalkyl som skulleredovisa de verkliga kostnaderna för genomförandet av detta projekt men fåtttill svar att det är hemUgstämplade handUngar, som man inte får ta del av,Under sådana omständigheter försvåras ju en bedömning av projektetsangelägenhet. 40RUNE () replik: Jag beklagar också att kommunikationsministerElmstedt inte har haft fillfälle att delta i den här debatten, för det hadesäkert varit bra. Men, Berfil , det tar faktiskt årtionden atträtta till de socialdemokratiska försummelserna på järnvägsområdet underperioden , Det vet var och en att det är ingenting som man klararav med ett eller annat års horisont. , som talar om, skulle kosta Om man tar de pengarna av tillgängliga resurser, försvinnermotsvarande resurser någon annanstans. Sannolikt hade vi då inte kunnat byggaden förbifart vid som vi nu sysslar med. Inte heller hade vi kunnaträkna med någon utbyggnad av till dubbelspår på vissa delar, somman nu räknar med att kunna göra inom en relativt överskådlig framtid. Avden anledningen menar jag att det är rimligt att i stället vidta den åtgärd,nämligen förlängda pendeltåg, som enligt vad SL och SJ tillsammans har enats omlöser kapacitetsproblemen i , åtminstone fram till en bit inpå , För tidiga investeringar kostar också pengar och medför att maninte kan göra investeringar på andra ställen som skulle innebärarationaliseringar. Härvill antyda att vi från regeringspartiernas sida och frånutskottsmajoritetens sida - jag tror att jag kan tala också för -skulle tro att bara avgifter och den sortens åtgärder skulle innebära positivaeffekter för SJ, Naturligtvis är det också investeringar. Detär ju bakgrunden till att Fälldinregeringen lade fram för förstagången ett femårigt investeringsprogram med säkrad femprocentig årUg ökning ireala termer, just för att ge SJ en möjlighet att göra investeringar på ettsådant sätt att det förbättrar ekonomi, säkerhet och allt sådant. Sånågra ord till , Jag har inte sett någon snabbtågskalkyl, fördet är ganska naturligt att det är en kalkyl som skall komma fram sedan depraktiska försöken är gjorda. Då får man se om man skall gå vidare medsnabbtågen eller om man skall skaffa andra tåg. För vi är väl överens om, SvenHenricsson, att nya tåg kommer vi att behöva , när de nuvarande ärutslitna? Statensjärnvägar m. fl. 41 () replik: Ni har i så fall ett utomordentligt originellt sätt att ställa till detefter socialdemokraterna, som säger. Ni gör det tydligen åstadkomma en förlust på . Det är det sätt på vilket nireder upp SJ:s situation, en mycket originell metod. Detkommer att ta tid att reda upp det ekonomiska kaos ni har ställt till med, detär däremot utomordentligt sant. Persontrafiken är i kaos vid SJ,Pendeltågstrafiken är i kaos. Godstrafiken får en ständigt minskad marknadsandel,, Förlusterna är större, det har generaldirektören själv bekräftatinför utskottet. Sedanstår här och låtsas som om detta skulle gå att reda upp till1983/84, Hur skall det gå till? Beskriv för kammaren, , hur detskall gå till att räta upp SJ;s ekonomi till 1983/84, så som den ser ut !Samtidigt låtsas ni att man inte behöver göra några som helst investeringar. Detfinns bara ett sätt att ta sig ur det här, och det är att långsamt mensystematiskt återföra SJ till ordningen och att se till att investeringsverksamhetenkommer i gång igen. Det har vi lagt fram ett konkret förslag för. Nr 127 Ljt fnig jgga ytterligare några ordtill , för han är tydligen Torsdagenden dåligt underrättad. Nyss var detfel uppgift om hur mycket pengar regeringen 22 april1982 hr investerat, och säger han attSJ och SL är överens om att förlänga pendeltåget - det kan man göra i stället för attbygga ut järnvägen. Statensjärnvägar len både SJ och SL avvisar dettasom en metod att komma till rätta med m. fl. anslag problemen och kräver attdubbelspåret byggs, , Det är sanningen, 42 (vpk) replik: Jag har faktiskt lyckats få fram en uppgiftom att SJ hade två alternativ när det gällde det s. k, höghastighetståget, detvar S160 och S200, S160 skulle leda till en tidsförlust mellanStockholm och i jämförelse medS200,1 gengäld var S160-som vårenmodifierad form av S200 - betydligt billigare, enligt de mycket preliminärasiffrorna. skulle man som politiker gärna vilja kunna svara påfrågan: Hur har ni kunnat gå med på att välja det dyraste alternativet? Har niprövat det alternativ som hade något lägre kostnad? Men den frågan kan jag inte svara på, därför attregeringen här med öppna ögon utan vidare bestämt sig för ett alternativ i ensituation då en rad andra viktiga investeringsobjekt kan vara mycket meraaktuella än detta. Jag skulle till sliit vilja-nämna lokverkstaden i Hagalundi , Där har man väntat på en tvättanläggning , berättas det i ettreportage i , har man slagits för att få en nytvättanläggning för loken. , 17 är efter det man fick det förstalöftet, har man fått ett nytt beslut om att en tvättanläggning skall komma tillstånd. Vi kan ju inte räkna med att järnvägen skall fungera, närsådana viktiga anordningar som en tvättanläggning i får anstå sålänge. Det måste bli en bättring i detta avseende. Detta är angeläget inteminst ur arbetarskyddssynpunkt, 43 () replik: säger att det är ettmärkligt sätt att bedriva en aktiv SJ-politik att låta förlusterna öka. Jag vetinte vilka förslag väckt som skulle hareducerat SJ;s förluster påtagligt, jag kan inte erinra mig några. Sanningen ärju att förlustökningen delvis berott på att inte förlusterna kom fram tidigare.Detta hänger framför allt samman med att det finns en möjlighet att bedriva varje företag enligt regeln leva på rost och röta, dvs, attinte investera. når man en nivå där nedslitningen har gått sålångt att man inte kan klara detta längre, och det är då kostnaderna och annatväxer i alltför snabb takt. Det mestbesvärliga och avgörande för dagens stora förluster jämfört med vad manräknat med är ju konjunktursvängningarna. mindre godsvolym än vi hadeunderförstå halvan av , Detta medför 36 ju probleminte bara för lönsamhet utan också för lönsamheten hos Nr 127 åkarnaoch rederierna. De problemen försvinner inte förrän man antingen Torsdagenden hunnit anpassa sin kapacitet till en lägre nivå, om den skall blibestående, ellerförhoppningsvis-och det är väl detta vi arbetar för, inte minst genom de _ aktivastimulansåtgärder som regeringen vidtar - på nytt fått i gång en ökad sysselsättning och ökad produktion, vilket i sin turleder till mer fl anslag transporter. Därmed ökar inkomsterna för allatre transportgrenarna, sjöfarten, åkerierna och inte minst SJ, Det är möjligt att det är så som sägeratt SJ-SL nu har ändrat uppfattning- det händer ju litet då och då. Men jag harinte sett någon plan som anger hur man tänker finansiera dessa investeringar,eftersom de i varje fall inte finns med i en investeringsplan . Ochde kan inte heller inrymmas i socialdemokraternas förslag. Deras förslaginnebär "bara" en ökning med 450 milj, kr. Inom de 1,8 miljardernafinns något dubbelspårbygge inte med, och alltså räcker beloppet inte långtför att bygga ett dubbelspår mellan och , Vad det sedan gäller frågan om snabbtågskalkyler vet jaginte vilka kalkyler eller offerter har tillgång till. Men detär väl alltid så, att när man gör ett prov är man i alla fall intresserad avatt välja det fordon som man tror är bäst, även om detta skulle vara en aningdyrare. 44 (): trafikpolitiska beslut 1979innebar bl, a, att järnvägsnätet indelades och att landet fick ett s, k,riksnät, I detta ingår affärsbanenätet och vissa banor i det s, k, trafiksvagabannätet. Vissa banor som då inte infördes i riksnätet skulle efter vissprövning och utredning inom ramen för den regionala trafikplaneringen kunna tasin i ett s, k, riksnät. Investeringar och behövlig upprustning av banor som intetillförts riksnätet fick i stor utsträckning anstå tills beslut om banansvidare status hade fattats. Det sades vid det tillfället ingenting om att det skullebli en lång och utdragen väntan på ställningstagande när väl regionalatrafikhuvudmän och länsstyrelser gjort sina utredningar och därav föranleddaframställningar, som förutsatte ett fortsatt och betydelsefullt utnyttjande avjärnvägen i regionens trafikförsörjning. En bandel som inte fördes till riksnätet 1979 varVästervik-Bjärka/, Motioner som väcktes med krav på att dennajärnvägssträcka skulle tas in i riksnätet redan då föranledde ingen åtgärd frånriksdagens sida, med motiveringen att utredning först skulle ske i regionen ochatt sedan ett beslut i ena eller andra riktningen skulle fattas. Det kundeaccepteras då, men självfallet avsågs inte att det skulle behövas tre fyra årför detta. Inte ens nu är utskottsmajoriteten beredd att fatta något beslut,utan det skall väntas ytterligare, trots att länsstyrelserna i båda länen -län och - gjort framställningar och den regionalatrafikplaneringen som utarbetats innebär en absolut förutsättning att järnvägenfinns och får spela en stor roll även i fortsättningen. m. fl. Västervik-Bjärka/Säby-banan ärsåväl som Åtvidabergsområdets länk ut till stambanan. Där bor merän 50 000 människor. Skulle inte järnvägen bli kvar, får man upp till 10 miltill en vanlig järnvägsstation. Det kan inte vara meningen att det skall varapå det sättet, och det skall inte behöva väntas pä besked. Så länge ettbesked dröjer eftersatts underhållet och tågföringen, och resekomforten blirdet dålig ordning på. Det är hög tid att fatta ett beslut, och detta krävs ireservationen nr 6, Jag vill också, herr talman, säga att det är hög tid attsådan handläggning sker att beslut kan fattas också om andra banor för vilka vii dag har satt frågetecken. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservationen 6, mom, 16, punkt a. 45TOMMY (vpk): Om hade varit kvar i kammaren,skulle jag nu antagligen ha gjort honom ledsen, eftersom jag tänker ta uppStockholms-trafikeri och dess problem. Det finns i debatten om trafikpolitikenanledning att speciellt beröra de problem som finns i landets mest befolkadedelar. rör sig frågorna endast om vad som eventuellt skallgöras med den kollektiva trafiken inom ramen för SJ:s verksamhet.