prot · G50975 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:75 1 § Svar på interpellation 1981/82:110 omhandelsförbindelserna med har i en interpellation frågat mig: Vilkenuppfattning har den om de åtgärder som vidtagitmot med hänvisning till händelseutvecklingen i ? Anserstatsministern alt etl utökat svensk-polskt handelsutbyte är ensolidaritetsåtgärd för och det polska folkel och lill gagn för densvenska ekonomin? Hur har densvensk-polska handeln utvecklats ? Inom vilkaområden bedömer den att del finns möjligheter att utvecklahandeln med ? På kort sikt? Pä läng sikt? Den har vid flera Ullfällen framfört sindjupa oro över ulvecklingen i . Vi har med kraft fördömt de grova brottmot grundläggande mänskliga rättigheter som begåtts sedan krigslagarna infördes. Det är vår självklara plikt att kräva atl krigslagarna iPolen upphävs. De som fängslats, däribland Solidaritets ledare ,måste friges. måste fortsätta på den väg av förhandlingar och vilja tillkompromisser som så förhoppningsfullt inleddes. Samlidigt är det angeläget att försöka lindra enskildamänniskors lidanden. Svenska folket har bl. a. genom de imponerande frivilligahjälpinsatserna visat prov på stark solidaritet med behövande i Polen.Regeringen har i flera omgångar gett ekonomiska bidrag lill hjälpsändningartill . Bidragen har avsett nödhjälp åt familjer, gamla, arbetslösa ochandra särskilt utsatta grupper. Jag går säöver till direkta frågor. Förentastaterna beslöt för sedan att vidta vissa ekonomiska NATO-länderna och EG har också beslutal om vissaåtgärder mol och . Några sanktioner från svensk sida är inte aktuella.Sverige är bara berett att della i ekonomiska sanktioner, när sådana harbeslutals eller rekommenderats av . En fri världshandel är enoundgänglig förutsättning för en global ekonomisk utveckling och ett viktigtelement för atl främja relationerna mellan länder med olika samhällssystem. När det gäller andra fråga kan mankonstatera att under 1970-talel bedrev en mycket expansiv ekonomiskpolitik. Importen av kapitalvaror finansierades genom lån, framför allt frånVästeuropa. Även lämnade stora handelskrediter på normalakommersiella villkor, oftast med kreditgaranti. Skuldbördan blev mycket slor. har f. n.slora svårigheter att betala räntor och amorteringar. Betalningssvårighelernahar medfört problem för en lång rad längivare och garantigivare, däriblandsvenska staten, svenska banker och svenska förelag. De 16 störstalångivarländerna har ingått avtal med om anstånd med betalningarna påslalsgaranterade fordringar . Det finns elt utkast till liknandeavtal med de banker som har fordringar utan statsgaranti. Förhandlingarna omanstånd med betalningarna har t. v. uppskjutits. Under det senasle året har inga svenska banker ellerförelag varit beredda att ge krediter utan stalsgarantier. Det är mycket storrisk alt sådana garantier leder till ytterligare förluster för svenska siaten. För atl möjliggöra fortsatt handel tillmötesgickregeringen genom att slälla en garantiram på 250 milj.kr. lill förfogande för exportkrediter. Sammanlagt har genom anståndmed skuldbetalningar och nya krediter bistått med i runt tal . Detta är i hög grad ett uttryck för solidaritet med det polskafolkel. Besluten om krediter togs mot bakgrund av de polskaplanerna på omfattande ekonomiska reformer med bl. a. en frifackföreningsrörelse och stor självständighet för företagen. Genom sädanareformer kunde man räkna med att betalningsförmåga skulle återställas,om andra länder - inte minst - också fortsatte sin kredilgivning.Dessa omständigheter föreligger av allt att döma inle . T. v. kommerkvarvarande medel inom förra årets kreditram att utnyttjas. Svaret på tredje fråga omhandelsutvecklingen mellan och framgår av den officiellautrikeshandelsstatistiken. Den svenska exporten till minskade från 1 694milj. 1975 till 1 140 milj. kr. Detta är väsentligen en följd av denåtstramning som skett i den polska ekonomin under senare är. Under de lioförsta månaderna 1981 sjönk den svenska exporten till 418 milj. kr. ellermindre än hälften jämfört med året innan. Den svenska importenfrån ökade från 816 milj. kr. 1975 till 1 173 milj. kr. Under derio första månaderna uppgick den lill 857 milj. kr. När del gäller sista fråga kan mankonstatera atl handelns ulveckling är helt avhängig av om genomför sinareform- och stabiliseringsprogram.På kort sikt är del svårt atl se några möjligheter till någon väsentlig ökningav handeln med . Det är emellertid regeringens förhoppning all delpoliliska reformarbetet i skall återupptas, så att en sund ekonomiskutveckling kan påbörjas och kan återta sin plats som en viktig svenskhandelspartner. 2 (vpk): Jag tackar statsministern för svaret på min interpellation. Jag har självfallet ingen annan uppfattning änstatsministern när det gäller de inledande avsnitten i interpellationssvaret,vars innehåll i stort sett överensstämmer med vad jag har skrivit i mininterpellation. Det är också lätt atl konstalera all hjälpsändningarnafrån har varil överväldigande slora, och de pågår fortfarande. Menhjälpsändningar är en sak, och handel och handelsförbindelser är någontingannat. Hjälpsändningar är alllid, av naturnödvändighet, av kortsiktigkaraktär. Man kan inte fortsätta med sådana hur länge som helst. Över huvudtagel räcker inle solidariteten bland människorna till för att hålla i gång ensådan våg av stödåtgärder . Därför är det viktigt att manser till atl dessa förbindelser blir långsikliga, fasta förbindelser på detekonomiska och handelspolitiska området. Det var närmast en diskussion om dettasom jag ville få fram med denna interpellation. Vi vet, som också sägs i interpellationssvaret, att vinästan har fått en stämning av det från och NATO:s sida idessa dagar, med hot om bojkotter och genomförda bojkotter, inskränkningar ihandeln, stopp för s. k. strategiska varor m. m. säger sig vilja straffamilitärregimen i och även för dessa händelser. Det är ju exaktsamma polilik som fördes på 1950-lalel under det , då också Sverigeblev indraget i mycket hög grad, under dåvarande socialdemokratisk regering.Detta har redovisats långl efteråt, bl. a. av , i hansmycket läsvärda bok årtionde, som visar hur helt och hålletdrogs in i den västliga bojkotten och ställde upp bakom alla krav somframfördes. Det var en polilik som var lill mycket stor skada för , försvensk induslri och svensk handel. Vi gick miste om slora och vikliga order försvensk stålindustri, exempelvis på pipe-lines, gas- och oljeledningar. Dessaorder togs i stället av , pä grund av all vi inte kunde ställa uppoch sälja lill , som vi annars kunde ha gjort. Det är alltså mycket viktigt att det misstaget inteupprepas. Jag noterar med tillfredsställelse det raka och klara beskedet avstatsministern, all inle kommer all ställa upp i några slagsbojkoltåtgärder utan i stället är berett atl bedriva en fortsatt handel medPolen på bäsla möjliga sätl. Det är alltså etl glädjande besked, som jagnolerar med stor tillfredsställelse. Vidare vet vi att det finns stora problem i , och detfinns en redogörelse för dem i svaret. Vi känner också till att vi själva harekonomiska problem - vi kan inte ge hur slora kreditgarantier som helst. Ändåär det viktigt atl man försöker hålla i gång underhandlingar, kontakter ochannat. så alt när det blir en förbättring i -vilket vi alla hoppas - skall kunna utnyttja dessa och få i gång långsiktigahandelsförbindelser. Skillnaden mellan import- och exportsiffror är intressanti detta sammanhang. Statsministern har redovisat atl det skett enåtstramning i , vilket naturligtvis också har medfört minskad import frånSverige. Den svenska importen från har trots detta ökat ganska kraftigtunder . Vi har förut haft frågan om den svenskajärnmalmsexporten uppe till debatt med industriministern. har varit kund, bl. a. för , och del är viktigt för svensk järnmalmsexport,svensk gruvnäring osv. att den kanalen hålls öppen också i fortsättningen. Det som är intressant i sammanhanget är vad man kan få istället, och där kommer naturligtvis del polska kolet in i bilden. har juen stor kolbrytning, och jag tror att man kan påslå att landet har - lillskillnad från vad som har sagts i många sammanhang -världens mest effektiva kolgruvor. Det är inte så, som har gjorts gällande iviss vulgärpropaganda, att den polska kolindustrin skulle så att säga hanka sigfram, utan den har en mycket välutvecklad kolbrytning, en välutveckladmaskintillverkning på kolbrytningsområdet osv. Vi behöver ju också komplettera vår energiförsörjning medkol. Del stora problemet är att det polska kolet är ganska smutsigt - det hart. ex. slora halter av tungmetaller och liknande - vilket kan skapasvårigheter. Jag vill ställa en följdfråga till statsministern,nämligen hur man ser på möjligheten att öka kolimporten från , trots debesvärligheter sorn finns. Det är ju ändå en möjlighet. Vill man sälja, måsteman naturligtvis också kunna köpa, och om vi vill öka vår järnmalmsexport -vilket vore önskvärt ur synpunkt - vore det också bra om vi kunde ökavåra köp av kol från . Jag vill dessutom med tanke på de långsiktiga problem somtas upp i slutet av interpellationssvaret fråga vilka kontakter regeringenupprätthåller med i nuvarande besvärliga läge. Vilka underhandskontakter,förhand-lingskonlakter osv. på det handelspolitiska området förekommer när detgäller , med inriktning på alt exempelvis öka järnmalmsexporten ellerkolimporten? Jag förstår atl liksom helahans parti upplever situationen och ulvecklingen i som pinsamma. Det somskedde var ju all det polska folket opponerade sig emot det socialistiskasystem som hade utvecklats och som är uppbyggt på den ideologi som jag harförstått att vpk i grunden arbetar för och vill genomföra i . Näruttrycken för opinionen inom det polska folket blev för starka saltesmilitärmakt in för atl stävja de krafter som ville verka för en demokratiskutveckling. Jag tror inte alt vare sig eller vpk kanrättfärdiga resultaten av dessa socialistiska ambitioner genom alt försöka sigpä konststycketatl visa större omtanke om det polska folket än vad regeringen har gjort. Vihar från regeringens sida kompletterat svenska folkets hjälpsändningar medpengar till ylteriigare hjälpsändningar. Senast beslutaderegeringen om ytterligare 10 milj. kr., som ställdes till Luiherhjälpensförfogande, så att denna i ett antal omgångar kan föra över svenskt kött tillde behövande i . De leveranserna riktar sig då till de mest utsatta,barnfamiljer och andra som är i en nödsituation. Får jag påminna om att jag i mitt svargav uttryck för att den framtida handelsutvecklingen i hög grad bygger på attde politiska reformerna i skall återupptas, sä alt en sund ekonomiskutveckling kan påbörjas och kan återta sin plats som en viktig svenskhandelspartner. är inte situationen sådan att det finns anledning attgå in i direkta överläggningar med statsledningen. Dessutom är del svenskasystemet uppbyggt så, att del är företagen själva som träffar sina avtal. När det gäller järnmalm förekom bara enobetydlig export till , . förklarade manfrån polsk sida att man inte avsåg att köpa någon mer järnmalm från Sverigeunder , trots atl regeringen i sitt beslut om kreditgarantier hadereserverat ett belopp på 50 milj. kr. Detta utnyttjade intepolackerna. Beträffande vad säger om kolet är detväl ulomordenlligt tveksamt om polackerna har något kol attexportera. Det är utomordentligt tveksamt. In summa: Från regeringens sida känner vi det angelägetalt medverka till älgärder för alt lindra det polska/o//cef5 nödsituation. förutsättning för att handeln skall kunna återupptas och utvecklas positivtär ju att man får i gång den demokratiska processen, atl man på denna grund färi gång reformer och att man på denna grund får i gång det polska näringslivet,så att får kraft och förmåga att utveckla sin ekonomi och därmed utvecklasin handel. kommer aldrig alt delta i andra sanktioner änsädana som är beslutade eller rekommenderade av . 4 (vpk): Lika bra och sakligt som statsministernsförsta svar var, lika dåligt och osakligt var den andra halvan av detta svar. Jag och mitt parti upplever det inle som pinsamt, det somhänder i , men vi tycker att det är sorgligt. Det har vi uttryckt mångagånger. Som jag sade tidigare, har jag också uttryckt detta i mininterpellation, som jag tycker hell och hållet överensstämmer med den bedömningsom statsministern gör i sitt svar. Det kan vi alltså vara överens om. Jag tycker inte att det hör till sakfrågan ochsakdiskussionen, men det är klart att det är frestande för alla borgerligapartier - tydligen också för cenierpartiei och dess statsminister-alt försökaanvända tragedin i för att göra inrikespolitiska vinster. Jag tycker attdet är ganska dåliga argument som anförts. Jag tycker inte heller atl det ärsärskilt hedrande för den svenske statsministern all la upp en debatt om Polenoch dess problem och vad vi kan göra i det sammanhanget i stället för att diskutera deandra frågorna. Jag tänker för min del inle driva frågan vidare, men jag targärna en fortsatt debatt om detta om statsministern sä önskar. Vi har från vårt partis sida omsorg om alla förtrycktafolk. Vi har tyckt alt del var bra att man har ställt upp så all det har bliviten rörelse för fackföreningen i . Denna hjälp är bra. som jagsagl, men vi måste försöka komma vidare och se litet mer långsiktigt på detta. Jag är väl medveten om de problem som statsministern härhar dragit upp -att man har sagt nej till ytterligare järnmalmsimport frånSverige. Man har inle haft stålverk och sådant i gång under 1981.Förhoppningsvis kanske man eller så har en myckel högre kapacitet ochstörre produktion vid de polska stålverken. Dä blir del alltså fråga om allanvända malm igen. Och är del intressant om finns med i detsammanhanget fortfarande. Det finns nämligen många andra länder som vill säljamalm - också i . är en mycket slor järnmalmsexportör tillflera stater inom , bl. a. lill både och . Ochnaturligtvis säljer också järnmalm till . Därför är det viktigt alt hålla dessa konlakter öppna ochså att säga trycka pä och se till att vi behäller den marknadsandel som vi hafttidigare och helst också utökar den. Beträffande import av kol: Javisst, har del istort sett varit stillestånd i de polska kolgruvorna. Men har en effektivkolindustri -det kan man aldrig komma ifrån. Del är den effektivastekolbrytningsindu-slrin i . Till skillnad från förhållandena i ,, och andra länder som rustat ner sina kolgruvor från1950-lalet och framåt, har man i i stället offrat mycket pä att bygga uppdem, investera. Man har också en omfattande gruvmaskinsinduslri osv. Pä lilel längre sikl - inte särskilt lång sikt - är detmycket viktigt alt vi har uppmärksamheten på delta. Jag konstaterar än en gång att statsministern säger alt viinte skall delta i några sanktioner. All right, del är bra att vi inle skallvara med i några bojkoltaklioner. Men ser regeringen framför sig någramöjligheter atl exempelvis nämnvärt eller kraftigt öka importen av polskt kol?Del är ju den naturliga ulbylesvaran-järnmalm mot kol. Det rör sig om kortatransporter, är fråga om etl grannland osv. Detta är en mycket viktig handelspolitisk fråga förSverige, och den tycker jag att vi bör la upp och föra en saklig diskussion om. Överläggningenvar härmed avslutad. 2 § Svarpå interpellation 1981/82:118 om sitogsvårdsavgiften '' 5 Jordbruksministern : g i har frågat migomför vilka ändamål ochtill vilka belopp skogsvårdsavgiftsmedlen har disponerats under inneva- Qfjj skogsvårds- rände budgetår. Skogsvårdsavgift erläggs av den som vid taxering tillkommunal inkomstskatt har beskattats för garantibelopp avseendejordbruksfastighet som har åsatts delvärdel skogsbruksvärde. Avgiften uppgårvid årets taxering till 4,5 %o av skogsbruksvärdet. Del motsvarar en totalsumma av ca 250 milj. kr., som redovisas som inkomst på statsbudgeten för nästabudgetår. Vid förra årets taxering var avgiftsuttaget enligtriksrevisionsver-kels beräkningar ca 55 milj. kr. Den summan redovisas sominkomst för innevarande budgetår. Den debiterade avgiften är avdragsgill iförvärvskällan och får alltså inle effekt till hela beloppet för dem somerlägger den. De grundläggande principerna för användningen avskogsvårdsavgifis-medlen och redovisningen härav har lagts fast av isamband med skogspolitiska beslut. beslut innebär attavgiftsmedlen skall användas huvudsakligen för sådana ändamål som är till nyttaför skogsbruket som sådant eller på sådant sätt att alla skogsbrukare kan få tadel av dem. Som exempel på användningsområden angavs forsknings- ochutvecklingsarbete, information, utredningsarbete, översiktliga skogsinventeringar,bidrag som är tillgängliga för alla skogsägare m. m. uttalade ocksåan del är naturligt atl tillämpat skogsforsknings- och utvecklingsarbete samtfinansiering av branschinstituten (utan någon särskild precisering) ägnassärskild uppmärksamhet vid fördelningen av avgiftsmedlen mellan olikaanvändningsområden. Riksdagsbeslutet innebar vidare att någon formell avräkningav utgifter mot inflytande avgiftsmedel liksom dittills inle skulle göras. Inteheller skulle någon exakt redovisning göras av hur avgiften används. Vid 1979års skogspolitiska beslut fördelades ca 60 milj. kr. Regeringen har därefter i huvudsak följt de principer jagnu har redogjort för. I de fall som avsteg har gjorts har de först godkänts avriksdagen. Så t. ex. beslutade om ett tidsbegränsat extraavdrag i samband med inkomsttaxering för enskilda skogsägare. Vidare infördesett tidsbegränsat särskilt bidrag till enskilda skogsägares kostnader förålerväxtålgär-der i inland. Båda dessa åtgärder föreslogsfinansierade med skogsvårdsavgiflsmedel som tas ut av alla skogsägare. Undervåren 1981 beslutade vidare om ett tidsbegränsat s. k.klenvirkesstöd, om bidrag lill skogsfröplanlager och om atl särskill avsättamedel för tillämpad skogsproduktionsforskning. Finansieringen av dessa senareåtgärder med skogsvårdsavgiflsmedel är hell i linje med riksdagsbeslutoch hade därför i och för sig inte behövi redovisas för : I årets budgetproposition har budgelministern och jagredovisal alt det av under hösien 1981 beslutade bidraget tillavveckling av glesa skogar börfinansieras av både skogsindustrin och skogsbruket, i det senare fallet viaskogsvårdsavgiften. I budgetpropositionen aviseras också elt förslag om atttiden för det extra avdraget för vissa skogsuttag skall förkortas. Det är bl.a. mol den bakgrunden som regeringen föreslår atl skogsvårdsavgifien skallsänkas fr. o. m. . Av den redovisning jag nu har gjorl framgår att det underinnevarande budgetär satsas stora belopp pä de åtgärder som harbeslutal skall kunna finansieras med skogsvårdsavgiftsmedel. Hur storautbetalningarna verkligen kommer att bli beror pä när forskningsuppgifter ochuppdrag redovisas, när skogsvårdsåtgärder är godkända osv. skerinbetalningarna av skogsvårdsavgifterna inte samlat ,eftersom taxeringen av skogsinkomster är beroende av vilket räkenskapsår somtillämpas i det enskilda fallet. Det är bl. a. mot denna bakgrund som det inteär möjligt atl göra exakta avräkningar för enskilda budgetår. 6 i (): Jag ber att få tacka jordbruksministern försvaret på min interpellation. Så som jag formulerat min fråga, huravgiftsmedlen använts under ett visst angivet budgetår, är svaret naturligtviskorrekt. Det framgår av svaret atl avräkning inte görs, och följaktligen gesinte heller något svar på i hur hög grad skogsvårdsavgiftsmedlen utnyttjas. Jag kan länka mig att om jag i stället hade frågat hurmedlen hade utnyttjats för ett par avslutade budgetår, skulle jag haft störremöjlighet att få ett mer tillfredsställande svar. Jag vill därför ta migfriheten att ställa den frågan . Om jordbruksministern har möjlighel att häroch tala om hur utfallet har varit under de två närmast avslutadebudgetåren, har vi med den här debatten trots allt flyttat positionerna framåt- till den vägledning del kan vara för . Frågan om avgiftens såväl höjd som nyttjande är avstort intresse för skogsbruket. För bara ett fåtal år sedan utgjorde avgiften0,9 %c, och i förening med de gamla skogsbruksvärdena var beloppen för var ochen skogsbrukare en om inte försumbar så i varje fall ganska obetydlig summapengar. Genom de därefter företagna höjningarna från 0,9 %o till 3 %o och nusenast 6 %o, som den senaste fastighetstaxeringen generellt settlorde tredubbla våra skogsbruksvärden, har kostnaden för skogsbrukaren hellenkelt blivit en tung belastning. Det är att märka all vi under den härperioden också haft att dras med en tillfällig skogsavgift, som tillsammans medde övriga avgifterna gjort avgiftsbelastningen för skogsbrukaren alldelesosedvanligt tung. Det hjälper inte alt det är en kostnad som är avdragsgill irörelsen. Man måsle trots allt ha intäkter för den. Och det är på det sättet,vilkel är väl.känt för jordbruksministern, att vi har haftlåg lönsamhet i skogsbruket. Den yttersta anledningen till min fråga var den sänkningav skogsvårdsavgiften med 1 %c som föreslås i budgelpropsitionen. Jag kan inleundgå att notera att motiveringarna till sänkningen är olika ibudgetpropositionen och i del svar som lämnas . Ibudgetproposiuonen säger jordbruksministern; "En samlad bedömning visar enligt min mening attavgiftsuttaget sä som det beslutades av blir för högt. avgiftensänks till 5%o. ." Det beskedet skiljer sig något-om jag förstår rätt -från den något mer sofistikerade förklaring som ges i interpellationssvaret , där det påpekas att man i budgetpropositionen aviserat förslag om atttiden för det extra avdraget för vissa skogsuttag skall förkortas. Jag vill beträffande svaret säga alt en förkortningav den extra avdragstiden är olycklig, även om det extra skogsavdraget enliglvår mening är för litet. Alt det sker en avkortning är så mycket mera olyckligtsom frågan om marginalskatterna - som ju mycket har med det här att göra - inleheller enligl den överenskommelse som regeringen har träffat med det socialdemokratiskapartiet kommer att leda till en bra lösning. Så till vida är det extra avdragetän mera motiverat. Den förkortning som aviseras skulle alltså bli enytterligare belastning för de grupper som vi just nu talar om. Jag hade med anledning av min interpellation väntat mig enredovisning som närmare skulle klarlägga förhållandena när det gälleravgifterna och atl det skulle ha kunnat ge ett underlag för , så atlden vid sin bedömning av förslaget i budgetpropositionen på någorlunda godagrunder hade kunnat göra en egen och riktigare uppskattning av om justsänkningen med 1 %o är den rätta. Sådana möjligheter ges nu inte, efter denredovisning vi hitintills har fått. Under föregående år gjorde vi inom moderatasamlingspartiet ell försök lill bedömning av skäligheten beträffandeavgiftsuttaget. Av naturliga skäl var det brister i beräkningsunderlaget - såmycket mera förståeligt som departementet tydligen också tycker att det ärsvårt att göra en avräkning av det här slaget. Vår slutsats blir emellertid attett långt större uttag skulle kunna ske än som framgår av budgetpropositionen. Jordbruksministerns svar ger varken stöd för ellerskäl emol när det gäller riktigheten i vår bedömning. Det får mig att draslutsatsen att departementets obenägenhet att göra denna redovisning inte berorpå ovilja i egentlig mening utan på svårigheten att göra redovisningen. Närriksdagen litet skall ta ställning till förslaget om en sänkning avskogsvårdsavgifien är det enligt mitt sätt att se riktigt att sänkningen blir såpass betydande atl jordbruksministern nödgas återkomma till och talaom att pengarna inte räcker till för de olika åtagandena. Då kan man rimligeninle säga att pengarna inte räcker, med mindre än att man redovisar åtagandenatill sina beloppsmässiga värden. Då måste kanske jordbruksministern lämna ettannat svar än det han gett . Först tror jag atl det är viktigt att kommaihåg hur skogsvårdsavgifterna har förändrats. då avgiften togs ul med0,9 %o inbringade den 11,7 milj. kr., och är 1982 blir del med ell uttag pä 4,5%o totalt 252 milj. kr. Det är en ökning med drygl240 milj. kr. För var avgiften beslutad till 6 %c.