prot · G50958 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:58 Omde stats finansiella verkningarna av kostnaderna för ombyggnad av riksdagenshus 1§ Talmannen meddelade att ansökt om ledighet från uppdraget somriksdagsledamot den 1 februari-den 12 mars på grund avmilitärtjänstgöring. Kammarenbiföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () skulletjänstgöra som ersättare för . Med ändring av den preliminära tidsplanen blirkammarens sammanträde ett bordläggningsplenum. Dettasammanträde tar planenligt sin början . 3 § Svar på fråga1981/82:160 om de statsfinansiella verkningarna av kostnaderna för ombyggnad avriksdagens hus Anf.2 Ekonomi- och budgetministern : Herr talman! harfrågat mig om jag avser att ingripa i syfte att begränsa de för statsbudgetennegativa verkningarna av ombyggnaden av . År1977 beslöt om återflyttning till . hardärefter prövat vilka ombyggnadsarbeten som skall utföras inför flyttningen.Riksdagen har även godkänt de tidigare beräknade kostnaderna för åtgärdernasamt uppdragit åt att utföra ombyggnaderna. Arbetena pågåroch beräknas vara avslutade så att återflyttningen kan ske inför höstsessionen1983. De kostnader som tagits upp i årets budgetproposition är föranledda av debeslut som fattat. Om de stats finansiella verkningarna av kostnaderna förombyggnad av hus Jag har inte för avsikt att i regeringen nu ta upp någondiskussion om de beslut har fattat i denna fråga. 3 (): Jag tackar ekonomi- och budgetministern försvaret. Det är en korrekt redogörelse för beslutsgången. Jag kan också förståatt det inte går att ta upp någon diskussion om de fattade besluten, men mankan fråga sig om man inte måste studera verkningarna av dessa beslut. Jag har i min fråga påstått att det står klart attkostnaderna för huset ständigt ökar och vida överstiger alla kalkyler, vilket,i synnerhet i dagens ekonomiska läge, är oroande. Utöver de kostnader som redovisats finns det andrakostnader. När skrevs det aktuella avsnittet i budgetpropositionen? har ytterligare farhågor beträffande den slutligakostnadens omfattning framförts från folk som vet vad det rör sig om. Arbetet sker på löpande räkning. presenterasräkningar som i en stor del av fallen godkänns i efterhand. Grundförhållandena är riskabla. sade engång att det behövs en förstärkning av grunden. förnekas behovet därav. Mantalar i stället om att man - som det heter - skulle kunna vidtagrundvatten-höjande åtgärder. Därmed skulle man eliminera denna kostnad. Vimenar att det kommer kostnader för en grundförstärkning - en sådan måstenämligen göras. Det finns en rad tekniska experter som har denna uppfattningoch som anser att det är ett oerhört vågspel som man annars ger sig in på. Man kan också fråga sig om inte beloppet 0,7 milj. kr.,som har angett och som nämns i budgetpropositionen, är enorimligt liten summa. Det gäller ju stora saker. Vad menas då med uttrycket"grundvat-tenhöjande åtgärd"? Jo, givetvis att man skall skyddapålningen. Det torde vara säkert att de förändringar i och Strömmen somavses är av en sådan omfattning att det krävs vattendom - och det är en storprocess. Därtill finns det många som fruktar att huset inte kommeratt fungera. Det har yppats missnöje. Frågan har varit uppe i pressen, och detkommer säkert en del skriverier framöver också. Det finns många frågor om hurdet skall bli med detta hus. Jag läste att riksantikvarien i harskrivit att han är rädd att man är för snål på vissa områden. Det är kanskeriktigt när det gäller just de områden som han pekar på, men har detgått åt väldigt mycket pengar. Den bakomliggande beslutsprocessen har intebudgetministern ansvar för, men kostnaderna - som skattebetalarna ytterst fårstå för - måste ändå vara oroande. Jag räknar för min del med att de har rättsom menar att kostnaderna kommer att bli många miljoner, ja en miljard högre änvad som förespeglas oss. Jag vill därför vädja till budgetministern attuppmärksamma denna när det gäller statsfinanserna verkligt stora fråga. 4Ekonomi- och budgetministern : Herr talman! Det är riktigt, som ToreNilsson antyder i sitt anförande, att detta i första hand är en fråga förriksdagen. Det är som har fattat besluten, och regeringen ochbyggnadsstyrelsen har sedan sett till att fullfölja intentioner. Ochdet måste naturligtvis vara så. Därför har jag ingen anledning att nu gå närmare in inågon diskussion i denna fråga, mer än att möjligen säga att vi har fått vissakostnadsfördyringar. De redovisades redan i föregående budgetproposition, ochde var då i storleksordningen 90 milj. kr. Det har, såvitt jag kan erinra mig,godtagits av en helt enig riksdag. Det som redovisas är en smärre uppräkningpå 26 milj. kr., och det finns också redovisningar i detalj av hur den häruppräkningen har förorsakats. En förklaring är det medeltidsmuseum som skallinrymmas under Riksplan. Det finns också en del andra förklaringar, som jagtror att ledamöter är väl förtrogna med. Vi har från regeringenssida naturligtvis inte gjort någonting annat än fullföljt riksdagensintentioner. Om de statsfinansiella verkningarna av kostnaderna förombyggnad av hus 5TORE (); Ekonomi- och budgetministern har givetvisrätt i att har varit enig. Besluten har varit sådana att riksdagenhar godkänt dem. Men när ministern säger att är välförtrogen med kostnadsläget, vill jag påpeka att jag och många andra hela tidenhar framfört invändningar. Vi har att göra med så oerhört många ärenden att deenskilda riksdagsledamöterna nog inte alla gånger har vetat vad det rört sigom. Framför allt var de belopp som presenterades från början rätt blygsamma. Jag och de flesta andra är väl helt eniga om att vi skallflytta till . Men att vi har fått dessa kostnadsökningar ärmycket oroande. Dessutom finns det hos mig och hos andra en fruktan för att vien dag skall upptäcka att det inte fungerar och att vi rent av måste flytta uttillfälligt. Och vad kostar det? Vi har pekat på avstånden, säkerhetsriskerna,svårigheterna att bevaka och en rad andra saker. Jag vet också att man i vissautskott vid en första syn har sagt att förhållandena inte blir bra. Vi kanbefara att det därtill kommer en sättning och senare måste göras grundförstärkningarsom för med sig stora kostnader. Skattebetalarna måste fråga sig om detta kanfortgå. som jag säger att har rätt i attdetta är sak, så menar jag att vi i ett läge när det gäller attspara pengar kan ställa frågan om man inte skulle försöka se efter om detfinns någon möjlighet att begränsa de kostnader som kommer att uppstå. I ettförslag som har förts fram sägs det att allt kan rymmas på . Detkanske vore anledning att pröva det en gång till. Överläggningen var härmed avslutad. Om beskattning av ny teknik på exempelvis datorområdet 4§ Svarpå fråga 1981/82:184 om beskattning av ny teknik på exempelvis datorområdet 6 Ekonomi- och budgetministern : har frågat mig om det ärregeringens uppfattning att en beskattning riktad mot ny teknik, t. ex. pådatorområdet, bör införas. Regeringen kommer i vår att lägga fram en proposition omsamordnad datapolitik. Förberedelsearbetet för detta pågår f. n. inomregeringskansliet. får således senare tillfälle att diskutera dessafrågor. Med anledning av fråga vill jag dock meddela attregeringen icke har avsett att lägga fram något förslag om riktad beskattningmot ny teknik t. ex. på datorområdet. 7JOAKIM OLLEN (m): Jag tackar budgetministern för svaret. Skälet till att jag har ställt budgetministern den härfrågan är en debatt som jag hade här i kammaren med OlofJohansson, då jag hade frågat honom vad regeringen tyckte om en eventuelldatorskatt. Frågan hade ställts med anledning av vissa intervjuuttalanden somOlof hade gjort, där han fört fram tanken på att med en sådan skattdämpa den datatekniska utvecklingen. I den debatten fick jag inget svar påfrågan om vad regeringen tyckte, och jag sade redan då att jag därför kände migföranlåten att ställa en motsvarande fråga till budgetministern, som ju äransvarig för de här frågorna inom regeringen. Däremot gav i debatten en del personligasynpunkter, som inte precis lugnade mig. Han sade bl. a.; "Jag har t. ex.sagt i en intervju i Administrationstema att vi diskriminerar arbetskraftenekonomiskt . Därför kan man tänka sig att omfördela skattevägen för attanvända våra resurser rationellt. Om vi t. ex. flyttar överarbetsgivaravgifterna från de anställda till datorerna, så kommer vi att dämpadatoriseringstakten." "Detta är alltså ett inlägg i debatten. Jag tyckeratt den debatten är viktig därför att vi just nu står inför ett beslut omhuruvida vi skall gå en produktionsfaktorsbeskattningsväg eller enarbetsgivaravgiftsväg vid totalfinansieringen av den skattereform som haröverenskommits." Detta uttalande gjorde mig som sagt inte precis lugnare. Idebatten försökte jag framhålla att det är utomordentligt angeläget för vårtnäringsliv, för vår sysselsättning och faktiskt för vårt välstånd över huvudtaget att vi tar i anspråk ny teknik. Budgetministern ger i sitt svar ett bra besked på enpunkt. Han tar, såvitt jag uppfattar det, klart avstånd ifrån tanken på endirekt datorskatt. Det är ett besked jag tackar för - jag kan möjligen beklagaatt den i regeringen ansvarige för datafrågor inte kunde ge samma klara besked.Jag vill gärna fråga om budgetministerns uttalande kan tolkas så att han delaruppfattning- en, attdet verkligen är angeläget att vi tar i anspråk ny teknik med hänsyn till vårtnäringsliv och, icke minst, med hänsyn till den framtida sysselsättningen. Jag skulle också vilja ställa ytterligare en fråga tillbudgetministern. Ny teknik kan ju beskattas på mer än ett sätt. I svaret tarbudgetministern, som sagt, ett klart avstånd från tanken på en direktdatorskatt, men introduktionen av ny teknik kan alltså försvåras också medandra skatter. Uttalandet av pekade närmast i riktning mot genom en proms skulle dämpa den datatekniska utvecklingen. Jag vill därförfråga budgetministern om han menar att en produktionsfaktorbeskattning skullekunna dämpa datoriseringstakten, som sade, så att detta motverkadeen nödvändig och viktig utveckling för ett ökat ianspråkstagande av ny teknik ivåra företag och organisationer, i näringslivet över huvud taget. Om beskattning av ny teknik på exempelvis datorområdet 8Ekonomi- och budgetministern : Jag noterar att är nöjd medsvaret på själva den fråga han har ställt. framför nu ett par kompletterande frågor. Denförsta gällde min syn på behovet av ny teknik i , och svaret på denfrågan är för mig helt givet. Jag har alltid hävdat att somindustrination måste hålla sig i fronten bland industrinationer för att kunnafortsätta att hävda sin position i världshandeln och för att bibehållamarknaderna för sin exportindustri. Jag tror att är väl medvetenom att ett av huvudmålen i vår ekonomiska politik har varit just att stärkakonkurrenskraften, och då är den tekniska utvecklingen av stor betydelse. Jagmenar att något av det bästa med det svenska samhället är att arbetsmarknadensparter på denna punkt alltid har varit överens om att man skall ta vara på nyamöjligheter, men att man också skall uppmärksamma de problem dessa kan medföra- den sidan av debatten skall vi naturligtvis inte glömma, . Mendet grundläggande svaret från min sida på den första frågan är att vinaturligtvis måste se till att hålla oss starka när det gäller tekniskutveckling och forskning. Den andra fråga som ställer är hur jag ser påfinansieringen av skattereformen. vet ju att det föreligger enöverenskommelse, och den står jag liksom regeringen i dess helhet självfalletfast vid. Det är en öppen fråga vilken finansiering vi skall ha. Jag har vidnågra tillfällen tillåtit mig att säga, att i ett läge där har svårtatt hålla uppe investeringsaktiviteten på ett sådant sätt som i varje fall jagönskar och då vi eftersträvar åtgärder för att uppnå ett bättreinvesteringsklimat, då har naturligtvis, som jag ser det,produktionsfaktorsbeskattningen en hämmande inverkan. Men jag har därmed intelåst mig på något sätt. Jag har bara belyst att det här är den negativa sidan,om man väljer den finansieringsvägen. Eftersom det är ett huvudmål för mig attfå upp investeringsaktiviteten och trygga jobben för de svenska löntagarna, såhar jag därför en viss kritik mot det förslaget. den 13 jaiiuari 1982 Om regeringens tillståndsprövning enligt förköpslagen 9JOAKIM OLLEN (m): När det gäller synen på den tekniskautvecklingen kan jag bara med tillfredsställelse, som det brukar heta,konstatera att budgetministern och jag är fullständigt överens. Vi är ocksåöverens i den del där budgetministern säger att det kan finnas problem med dethär. Det ändrar emellertid inte min grundläggande inställning, nämligen att nyteknik kommer att vara förutsättningen för vårt välstånd även . Jag tycker att det i detta sammanhang kan finnas skäl attcitera betänkandet Datateknik i industriproduktionen, avgivet av data- ochelektronikkommittén, som säger: "Ny teknik med syfte att effektiviseraproduktionen får dels en volymeffekt som tenderar att öka sysselsättningen,dels en rationaliseringseffekt som innebär mindre arbetskraft per produceradenhet. Den sammanlagda effekten i industrin av dessa tendenser beror av en radfaktorer, bland annat den internationella ekonomiska utvecklingen i stort.Enligt 's mening leder dock en fortsatt satsning på rationalisering inomindustrin under alla omständigheter till den mest gynnsammasysselsättningsutvecklingen för svenskt näringsliv." Skälet till att jag velat anföra detta citat är att jagjust vill framhålla att det inte, som man gör gällande, är så att det nuvarandeskattesystemet diskriminerar arbetskraften när det gäller valet mellan nyteknik och ökad sysselsättning. I själva verket finns det ett samband mellandessa två faktorer, något som och jag tycks vara överens om. Om man har den inställningen är det självklart att manockså gärna vill undvika andra typer av beskattning, som kan leda till att nyteknik inte befrämjas. Det var mot den bakgrunden som jag frågadebudgetministern om promsen. Jag frågade inte direkt vilken finansieringsformhan ville välja -jag förstår att han inte är beredd att svara på det . Menjag frågade honom om han menade att en proms skulle kunna fä negativaverkningar på införandet av ny teknik. Om jag fattade budgetministern rätt harhan svarat ja på den frågan. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på interpellation 1981/82:88 om regeringens tillståndsprövning enligtförköpslagen Med anledning av ett regeringsavgörande våren1981 har Per frågat mig om jag anser att det vid regeringenstillståndsprövning enligt förköpslagen föreligger förköpsrätt för attgenomföra en upprustning med enda syfte att inte obetydligt förändralägenhetsindelningen i ett bostadshus. Förköpsrätt föreligger enligt 1 § förköpslagen delsbeträffande sådan fast egendom som med hänsyn till den framtida utvecklingenkrävs för tätbebyggelse eller därmed sammanhängande anordning, dels beträffande sådan fastegendom som behöver rustas upp. Frågan om enbart en olämplig lägenhetsindelning i enfastighet kan anses innebära att ett sådant upprustningsbehov föreligger attförköp kan ske måste naturligtvis prövas från fall till fall. I två enskildaärenden har regeringen funnit att ändrad lägenhetsindelning inte var att ansesom upprustning. Jag är inte beredd att i detta sammanhang göra någotprincipiellt uttalande om hur förköpslagen skall tillämpas och därmed föregripaen prövning av kommande ärenden. 11 PER (); Jag tackar bostadsministern försvaret på minmed hänsyn till omständigheterna rätt långa interpellation, som anmäldes den 19november . har jag fått ett kort svar. Jag tolkar det svaret i principsom ett nej. Det kan jag väl inte argumentera mot, eftersom jag frågat ombostadsministerns åsikt. Däremot vill jag alldeles klart markera att jagtycker att den inställningen är sakligt felaktig. Det borde vara så attförköpsrätt skall föreligga när kommunens enda syfte med köpet är att inteendast obetydligt förändra lägenhetsindelningen i ett bostadshus. Jag utgår ifrån, herr talman, att vi inte har skildameningar om att det är önskvärt att förändra en ensidig lägenhetsstruktur föratt därmed påverka hushållssammansättningen. I min interpellation har jagciterat ett tidigare uttalande av bostadsministern i den delen, ett uttalandesom var alldeles klart och koncist och som jag därför med glädje kan anslutamig till. framgår det av svaret att bostadsministern inte villfullfölja det resonemanget när det gäller förköpsgrunderna. Det tycks vara så,att man får förköpa för att sanera ett gårdsutrymme men inte för att ändralägenhetssammansättningen - det anses tydligen mindre viktigt frånbostadssociala synpunkter. I och för sig är väl den här inställningen inteförvånande. Förköpslagstiftningen har ju mött motstånd från frånbörjan, och de har också haft tillfälle att manifestera det i regeringsarbetet. Detbostadsministernnusäger ärisakatt hon, i vart fall iden här delen, har hakat på de moderata ståndpunkterna och vill göra dem tillpraxis. Om det är så kan den här debatten självfallet inte åstadkomma någonändring. Då återstår det bara att i vederbörlig ordning få prövat om den praxissom regeringen infört är förenlig med lagmotiven eller att komplettera lagstiftningen,så att frågan blir otvetydigt löst en gång för alla i den riktning som jag härhar pläderat för. Får jag sedan, herr talman, lägga till att svaret inte ärbra för det vi kallar stadsförnyelsearbetet. Att pröva från fall tillfall är i och för sig en självklarhet. Frågan är hur man prövar och vad manutgår ifrån. Om handen som undertecknar är men beslutsmeningenär dikterad av herrarna , blir förmodligeninnehållet litet annat. vill jag inte dra ut konsekvenserna av dagens debatt sålångt som att påstå att regeringen är motståndare till stadsförnyelse, men jaghoppas Om regeringens tillståndsprö vn ing enligt förköpslagen Om regeringens tillstån dsprö v ning enligt förköpslagen verkligenatt bostadsministern är medveten om att svaret inte gör det lättare att påkommunal nivå fatta beslut i förköpsärenden, då det är fråga om en upprustninggenom att en olämplig lägenhetsindelning ändras. Har det tidigare rått osäkerhet på det här fältet om hurett sådant beslut skulle komma att stå sig vid en överprövning, är i och försig osäkerheten nu skingrad. Praxis är utbildad. Att pröva från fall till fall är naturligtvis rätt, men omutgångspunkten är att en ändring av lägenhetsindelningen inte är att anse somupprustning, då är loppet kört, oavsett hur många fall man prövar. Det är därför, herr talman, förvånansvärt att dagensmittenregering, synbarligen utan moderater, så kraftigt värnar om de moderataintressena, i vart fall när det gäller förköpslagen och dess tillämpning, ochdärmed på ett flagrant sätt går emot vad som uppenbart var avsett att gälla. Det verkar som om Per ärmindre intresserad av att diskutera sakfrågan än av att diskutera denparlamentariska situationen i regeringen. Han har tolkat mitt svar på ett visst sätt. Jag ser inteatt man kan utläsa exakt det som han har tolkat fram. Bakgrunden till att Per har fått ettrelativt kort och strikt hållet svar är egentligen det formella, nämligen attregeringen skall fatta sina beslut utifrån gällande lagstiftning, men inte göranågra självständiga tolkningar av sina beslut och än mindre förklara hurregeringen kommer att tillämpa en lag i ett visst avseende. Mot den bakgrundenär det kanske t. o. m. tvivelaktigt om interpellationen över huvud taget hadebort ställas eller besvaras. Vid tillämpningen av förköpslagen får regeringen alltså,som jag har sagt tidigare, i varje enskilt ärende avgöra om det föreliggersådana omständigheter att upprustningsgrunden är tillämplig, dvs. omupprustningsbehovet inte är obetydligt ur kvantitativa och kvalitativasynvinklar. Per har också i sin fråga refererat tillett uttalande i en proposition tidigare om behovet av att göra förändringar ibostadsområden, där det finns en ensidig lägenhetsstruktur. Jag tror inte att det råder delade meningar över huvudtaget i denna kammare i den frågan. Tillvägagångssätten vid en förändring kannaturligtvis vara många liksom användandet av olika typer avgenomförandeinstrument. Att vi har många aktiviteter i gång när det gällerstadsförnyelsen är fullt klart. Det kommer också att finnas anledning för dennakammare att ta ställning till ytterligare frågor när det gällerstadsförnyelsen. Det är viktiga frågor både när det gäller möjligheten attförändra bostadsbeståndet från bostadssocial synpunkt och när det gäller attsysselsätta byggarbetskraft och byggmaterialindustrin, när nyproduktionen nu ärpå nedåtgående. 13PER (): Det är och regeringen som harhaft att välja på att svara på frågan om förköpsrätt föreligger vid enupprustning med enda syfte att inte obetydligt ändra den aktuellalägenhetsindelningen, eller att säga nej till det. Svaret är såvitt jag kan förstå ett nej - ett nej som inteändras av senare inlägg. Detta nej innebär att man harfortsatt med den praxis som har bildats genom regeringens hantering av tvåfall. Det är en praxis som går emot, som jag läser det, de tidigare lagmotiven.Det är en praxis som går emot de uttalanden som formulerats i ett enigtcivilutskottsbetänkande, vilket ställde sig bakom. Det innebär att mantagit ståndpunkt mot förköpslagen i den meningen att man gjort användningsmöjlighetensnävare. Det innebär på sitt sätt också att man har gått emotstadsförnyelsearbetet. Därmed har man också gått emot förverkligandet av ensocial bostadspolitik. Men man går med . Det är viktigt att noteradet. Jag försökte säga förra gången, och jag skall inteförlänga debatten ytterligare, att nu får andra än och jag varamed och granska om den praxis som regeringen har infört är förenlig med delagmotiv som jag läser på det sätt jag har refererat. Svarar man ja på denfrågan tycker jag att lagstiftningen skall ses över i den riktning jag pläderatför. Svarar man nej, har regeringen satt sig i en litet pinsam situation. Om forskning kring jämställdhets- och kvinnofrågor Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1981/82:171 om forskning kring jämställdhets- och kvinnofrågor har frågat vilka åtgärder jagavser vidta för att ge forskning kring jämställdhets- och kvinnofrågor enfastare ställning. I årets budgetproposition föreslår jag dels att en professuri kvinnohistoria inrättas vid i - i anslutning till dekvinnohistoriska samlingarna vid detta universitet -, dels att de särskildamedlen till jämställdhetsforskning under anslaget Samhällsvetenskapligafakulteterna ökas. De senare medlen används bl. a. för att finansiera de foraför kvinnliga forskare och kvinnoforskning som finns vid universiteten. Jag vill också påminna om att jag i förra åretsbudgetproposition beräknade medel för en tjänst med inriktning på kvinno- ochjämställdhetsforskning vid i . I detta sammanhang bör också nämnas atthumanistisk-samhällsveten-skapliga forskningsrådet inrättat enprogramkommitté för kvinnoforskning. ger sedan fleraår ett omfattande stöd till jämställdhetsforskning. 4 protokoll 1981/82:56-60 Om forskning kring jämställdhets- och kvinnofrågor 15MARIE (); Jag ber att få tacka för det positiva svaretfrån utbildningsministern. Det är mycket glädjande att en professur ikvinnohistoria inrättas vid , så att denforskningsverksamhet som startade med iririktning påtvärvetenskaplig kvinnohistoria kan fortsätta. Det står i propositionen attämnesområdet har god tillströmning av forskarstuderande. Detta gäller inte baraden kvinnohistoriska forskningen vid . Jag har de senastedagarna fått in många uppgifter om kvinno- och jämställdhetsforskning frånLund, , och . Det skulle ta atträkna upp alla projekt, men jag vill ta ett axplock. I är 31 redovisade forskningsprojekt av 1 100 avjämställdhetskaraktär inom t. ex. historisk, filosofisk, språklig, juridiskoch samhällsvetenskaplig sektion. I finns kvinnoforskningsprojekt enligt uppgift vidminst sex institutioner, t. ex. i ämnena engelska, franska, nordiska språk,barnavård, ekonomi och teknik. I är ett tjugotal avhandlingsprojekt som rörkvinnoforskning på gång inom olika fakulteter.