prot · G50948 · 1981-12-31 00:00:00 — Dennaenskilda motion var ett alternativ från moderata samlingspartiets sida som inteheller det har förmått samla partierna. Vi har följaktligen inte haft anledningatt yrka bifall till denna motion. Beträffande denna frågas vidare utveckling är detemellertid mycket som talar för att den kommer att sammanfalla med det somPer-Olof har utvecklat i sin motion. Skogsbrukets behov avslybekämpning kommer tydligen inte att kunna tillgodoses genom dettariksdagsbeslut. För svenskt skogsbruk är det ointressant om densocialdemokratiska motionen eller regeringens proposition vinner . Bådaförslagen är klart otillfredsställande och har helt andra förstahandsintressenän skogsbrukets bästa för ögonen. Beträffande övriga synpunkter påskogsnäringen i vidare mening kommer en annan moderat representant, , att framföra dessa i ett anförande. Med stöd av de synpunkter som jag här har framfört villjag nu yrka bifall till de moderata reservationerna 2 och 3. Den senarereservationen kommer inte att ställas under omröstning i kammaren annat än omkammaren bifaller reservation 2. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 1anförandet instämde (). 79EINAR (): i har något kommenteratde resonemang som fördes innan de slutliga skrivningarna gjordes i utskottet.Jag vill med en gång mycket starkt beklaga det förhållande som , nämligen att det för hans partis del inte var möjligt att taställning till propositionen. Jag tycker emellertid att det skall vara så ipolitiken, att man måste göra realistiska och ansvarskännande ställningstaganden,även om det inte går exakt på det sätt som man har önskat inom det egnapartiet. redovisar nu en rad saker, som han och hansparti förklarar sig önska. Men det är sådant som inte finns i sinnevärlden ochsom inte kommer att kunna bli verklighet. Med denna ensidigt partiegoistiskaambition menar man att man banar väg för saker och ting som ändå kommer att bliverklighet. Jag beklagar det ställningstagandet. Jag frågar mig om det Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark intealltjämt finns möjligheter till en ändring härvidlag, nu ,innan vi voterar. När det gäller att ta politiskt ansvar har jag följt vissaprinciper, som jag nu skall redovisa. Det innebär t. ex. - trots att mittutgångsläge under utredningsarbetet var annorlunda än situationen var när detslutliga utredningsförslaget var klart - att jag såg ett visst värde i försöketatt kompromissa i utredningsarbetet. Även om denna kompromiss- liksom allaandra kompromisser- hade sina svagheter, tyckte jag att man i en sådan här svårfråga skulle göra ett försök. En av svagheterna, som i någon mån har redovisatshär, var enligt min mening att man får olika tillämpning i olika kommuner. Detskulle också enligt utredningsförslaget bli en betydande rättsosäkerhet för denenskilde med tanke på de olika beslut som kunde komma att fattas. Kommunernahar inte heller den skogliga och övriga expertis som skulle önskas för attkunna göra dessa ställningstaganden. Men det som framför allt var ohållbart iutredningsförslaget, och som sedan starkt kritiserades i remisserna - vilketsocialdemokraterna har tagit lärdom av och förändrat i sin motion, som nuligger till grund för utskottets skrivning - var ju att skullege centrala direktiv. Det är klart att man kan ge anvisningar och beskrivasakerna, men den konstitutionella svagheten i utredningens förslag är attcentrala direktiv inte gärna kan styra en politiskt vald fullmäktigeförsamling.Det visade sig ju också . Jag måste säga att mitt ställningstagande i utredningenändå kanske styrdes i huvudsak av mitt förtroende för kommunerna. Sedanupplever vi plötsligt att kommunerna i remissomgången säger ifrån att de inteönskar få detta förtroende. Det är inte riktigt som säger, attremissomgången var så där förfärligt positiv -jag upplevde den i vissa styckensom förödande. När vi lämnade utredningens betänkande fick vi i varje fall enförfärlig massa ovett av skogsnäringen och skogsindustrin - men det kanske varmera rutinmässigt man kritiserade ner det förslag som vi försökte lägga fram ikompromissens anda. Det visade sig alltså att kommunerna inte ville ha dettaförtroende. Jag har kvar mitt orubbade förtroende för kommunerna ochmin principiella inställning beträffande decentraliserad beslutanderätt. Mendetta förhållande är långtifrån detsamma som att tvinga på kommunerna ettbekymmer som de inte vill ha. Det var nog också med dessa bevekelsegrunder somregeringen inte ansåg sig kunna lägga fram en proposition i närheten avutredningsförslaget, vilket har föranlett de korrigeringar som jag tycker ärtill det bättre, rent sakligt, i proposition 44. Man har där valt en lösningsom ger möjlighet till rättvisa och likhet inför lagen men ändå inrymmer ettstort förtroende för kommunen. Dessutom väljer man i propositionen denregionala myndigheten, , som har tillgång till all den expertissom kan önskas när det gäller skogens område. Man har tillgång till naturvårds-och miljövårdspolitisk expertis och den arbetsmarknadspolitiska expertis somman behöver för att Dessutom har man i en politiskt vald församlingsom skall ta de tunga och svåra beslut som krävs i de här sammanhangen - enpolitiskt vald församling som har att ansvara för en likartad bedömning förhela regionen, med likhet inför lagen, rättstrygghet och, vill jag säga,begrepp som inte existerar i utskottsmajoritetens skrivning. Jag är faktiskt förvånad över att gamla, erfarnasocialdemokratiska kommunalmän kan driva den linjen. Men jag är ännu merförvånad om det verkligen skulle vara så att hela moderata samlingspartiet -enligt och - skulle bana väg för dettaförslag. Jag hoppas verkligen på allvar att det inte är riktigt så bestämtännu. Jag hoppas att enskilda riksdagsmän i moderata samlingspartiet tänker sigför och inte låter dirigera detta ställningstagande. argumenterar här och i sin reservation förett snabbt beslut. Men om man mot förmodan skulle bana väg för densocialdemokratiska majoritetsskrivningen - ja, då får man inget beslut alls.Och har redan beskrivit hur vi skall ha en nypropositionsomgång, med ny beredning, ny lagrådsbehandling och ny remissomgång-och förslag som man sedan kanske igen kommer att fälla i . säger i sin reservation att någon förlängningav det temporära förbudet inte behövs. Men om man låter den socialdemokratiskautskottsmajoriteten vinna, betyder det två nya förlorade år - hela 1982 ochhela 1983 - och därefter en fortsatt ovisshet för skogsbruket och för allaberörda parter. Propositionen däremot skulle med bifall i dagkunna innebära ett klart besked: ikraftträdande nästan - den 1januari 1982. och skulle hinnautarbeta anvisningar, tillämpningskungörelser och rutiner - och man skullekunna få ett besked. Jag är faktiskt allvarligt oroad. Även om vi efter denna förlängningoch ovisshet ett par skulle få en ordning som följer detsocialdemokratiska förslaget - eller majoritetsskrivningen - har vi gettkommunerna en gåva som de verkligen inte vill ha, en oreda som aldrig kommeratt riktigt ta slut. Jag vill gärna medge att i sin utformning kan denordningen se lockande ut därför att var och en tolkar den på sitt sätt.Skogsindustrin och hela skogsnäringen förväntar sig - eftersom man i många fallhar ett mycket starkt grepp över kommunerna- att fullmäktige verkligen skall gefritt fram för besprutning. I kanske precis samma kommuner förväntar sigmiljörörelsen att eftersom den har ett starkt tryck på fullmäktige skallfullmäktige besluta om ett besprutningsförbud i hela kommunen. Det är ingen somvet riktigt vad som kommer att hända. Vad man med bestämdhet vet är att detkommer att bli en ojämnhet i besluten över landet och även därmed följanderättsosäkerhet där olika bestämmelser kommer att gälla på ett och sammaskogsskifte som råkar passera en kommungräns. Jag tycker att det socialdemokratiska förslaget dock påsitt sätt är mera konsekvent. Socialdemokraterna säger att kommunens beslut idessa frågor Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Det är korrekt. Däremot har vi den ordningen att den del avkommunfullmäktige som är besviken på beslutet kan motionera igen redan någondag efter beslutet om förnyad behandling av fullmäktiges beslut. Det blir ettelände utan ände. Jag tycker faktiskt att den lösning som socialdemokraternahar valt innebär att man skjuter ifrån sig ett tungt och svårt ansvar. Jagtycker att det tunga, svåra beslutet bör fattas av den regionala myndigheten.Då har man kvar den vanliga gången när det gäller besvärsrätt för berördaparter. Den möjligheten kan vi ta ställning till -möjligheten att få ett snabbtoch rejält besked . Jag vill bara , herr talman, tillägga här attdet finns en sak som jag i sammanhanget skulle vilja betona: om vi fick ettbeslut med ikraftträdande , så skulle man ilänsarbetsnämnderna redan nu kunna sätta i gång projekt när det gäller attutbilda arbetslösa människor till att utföra de arbeten som kan ske manuellt. Det finns exempel på att det har kommit en ensam, ungmänniska, till arbetsförmedlingen och att man där har frågat honom eller henne:Vill du gå ensam ut i skogen och göra ett jobb som du inte är utbildadför, eller vill du ha kontantersättning? Vad skall man förvänta sig attvederbörande svarar? Jo, helt klart: han är inte så pigg på att ta det jobbet. Länsarbetsnämnderna borde få tidiga direktiv som skulleinnebära att man kunde säga: Vi kommer att ordna utbildning, vi kommer attha ett läger för många deltagare där vi ger en utbildning i de arbeten som härskall utföras. Därefter kommer ni i stora arbetslag att få utföra det arbetetunder sommaren. - Man skulle då kunna sätta i gång med det och ge denutbildning som jag är helt klar över behövs. Visst måste man ha rejälutbildning, kanske framför allt fysisk kondition och träning, innan man kan gesig ut på detta. Det finns i propositionen en ganska viktig finess somarbetarskyddsstyrelsen har gett klartecken till, nämligen att sådan röjningskulle kunna ske med endast ett moment, om man tillämpar en del nya metoder förenskild stambehandling som med mycket stor framgång har praktiserats i . Jag tycker, herr talman, att det mesta av realism ochförnuft ligger i att följa propositionen. Jag är helt medveten om att denna fråga är så svår attinte alla kommer att bli helt nöjda. Men den sorts kompromiss med en restriktivbehandling och dispenser för kemisk lövslybekämpning som föreslås ipropositionen tror jag är den bästa medelväg som vi kan följa . Och denfinns, herr talman, redovisad i reservation 1, som jag ber att få yrka bifalltill. I detta anförande instämde , , och (alla c). 80ARNE i () replik: Jag vill kommentera något av det anförde. Det ärlitet svårt att förstå att det framställdes så att jag inte kunde se någon annanlösning framför mig än den vi presenterade i partimotionen. Det förhållandet ärvisserligen inte särskilt orginellt här i kammaren, men vad som är orginellt idet här sammanhanget är att den uppfattning som vi för fram är den som EinarLarsson, , , herr talmannen och jag själv varöverens om för ett fåtal månader sedan. Och det var med den uppfattningen somvi gick upp till och överlämnade förslaget tillsammans. Därförtycker jag att det är litet övermaga att här ifrån talarstolen säga att det ärett ensidigt partiintresse som jag företräder. Vi har lagt fram ett förslag i vår partimotion som äridentiskt lika med utredningens förslag för att just den typ av invändning somEinar nu gjorde inte skulle kunna göras. Jag är därför mycket förvånad. Jag delar mycket uppriktigt uttrycktafarhågor på en punkt, beträffande den tidsutdräkt som det blir om vi intefattar beslut . Det är, som jag sade i mitt anförande, skogsbruket somlider av detta, och det är verkligen inte bra. Men till skillnad från är jag långt meraintresserad av vilket beslut vi kommer att fatta än att det över huvud tagetfattas ett beslut - och för den skull kommer vi inte att rösta påpropositionen, lika litet som på det socialdemokratiska förslaget. Det var troligen en alldeles riktig beskrivning att maninom skogsbruket inte heller när utredningsförslaget lades fram var särskiltnöjd. Att man sedan, som det uttrycktes, mera rutinmässigt skällde beror nog påatt man har anledning dll det. Och det är risk för att man har anledning att efterinsatsen här fortsätta att vara missbelåten - om det nu kan kallasskällande. Det finns inte möjligheter att förvänta sig att man inomskogsbruket skall säga något snällt, vänligt eller berömmande eller ensnöjaktigt acceptera det förslag som är framlagt. Det är étt för svensktskogsbruk dåligt förslag, så man kommer nog inte att våra vänlig den här gångenheller. Och jag tror inte att genom att stödja propositionen pånågot vis ändrar på den bilden. , herr talman: Det var intressant att noteraEinar oinskränkta förtroende för kommunerna. Och i konsekvensens namnstöder han tanken att avgörandena skall ske i - det är ettoinskränkt förtroende som verkar uppbyggt på litet svag grund. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark 81EINAR () replik: Jag kritiserade inte, , ertpartis ställningstagande när det gäller motionen och reservationen och förstaomgången av det hela. Men jag kritiserade den röstförklaring som - att ni, om ni inte får som ni har tänkt er, avstår från att ta ansvarför utgången och väljer att bana väg för en lösning som jag tror blir mycketolycklig för berörda parter och inte minst för miljöintresset. Därför skallArne i inte missförstå den kritiken. Det var den andra omgångensom jag kritiserade. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Vidare kritiserade jag i viss mån också sättet attargumentera som om alternativet vore fritt fram för bekämpning. Detalternativet föreligger inte för någon av oss. I det läget menar jag att detvore mera ansvarsfullt att göra ett ställningstagande, där man har hittat framtill en balansgång som konstitutionellt sett är saklig och logisk. 82 i () replik; Det var trevligt att nyanseradesin kritik av det förslag som jag talade för. För att man verkligen skallförstå på vilken dålig grund nu nödgas föra debatten - det ärinte hans fel, men han får ändå göra det - vill jag tala om att det har förekommitbetydande överläggningar mellan våra partier för att vi skulle vara överens. Jag vill, herr talman, nämna några av de punkter som vihar diskuterat för att det verkligen skall stå klart att moderatasamlingspartiet i förhandlingarna inte på något vis har stått fast vidpartimotionen och det gemensamma förslaget från utredningen. För att få bortvarje känsla av att det skulle vara en prestigeförlust för regeringspartiernaatt rösta på moderata samlingspartiets partimotion vill jag framhålla någraväsentliga punkter när det gäller förhandlingarna om en förändring avpropositionen. Således har vi föreslagit att det i lagens 2 § andra stycketskulle tillfogas ett ekonomiskt kriterium. Stycket skulle då ha följandelydelse; "2. kravet enligt 7 § skogsvårdslagen (1979:429) ifråga om återväxt av skog inte på ett ekonomiskt sätt godtagbart kantillgodoses genom röjning med mekaniska metoder med hänsyn till skogsmarkensläge och beskaffenhet, skogsbeståndets sammansättning och tillgången påarbetskraft." Vi har alltså skjutit in att en ekonomisk bedömningbeträffande de olika behandlingsmetoderna skulle tillföras. Vidare hade vi somett tillägg till samma stycke, för att uppnå lika behandling i samband meddispenser för skogsbrukare bosatta i olika kommuner och olika län, föreslagitatt centrala anvisningar skulle utarbetas. För den skull föreslår vi att nämndastycke kompletteras med föreskrifter om när skogsmarken är av den arten attlövslybehandling med kemiska medel inte skulle äga rum. Sådana centralaanvisningar skulle ha tjänat som underlag för såväl - det är viktigt-kommunernas yttranden som länsstyrelsernas beslut. Den nyansering som har förekommit beträffandepropositionen i regeringspartiernas gemensamma reservation säger någonting omdetta. Men dess värre är det så att det i 4 § andra stycket ges särskiltföreträde för kommunernas yttrande, vilket gör det hela totalt verkningslöstoch ointressant. Ger man sådant företräde för kommunerna, spelar det ju ingenroll vilka centrala anvisningar som finns. Vidare har vi som en följd av nämndaförslag rekommenderat att det stycke som jag refererade skulle utgå. Detskapar obalans mellan kommunens och yttranden och gerföreträde för kommunens yttrande, vilket är helt oacceptabelt. Slutligen har vi också i förhandlingarna medregeringspartierna föreslagit att 7 § andra stycket, som gäller besvärsrätt förkommuner som inte är sakägare,skulle slopas. Det var alltså fyra punkter som vi diskuterade. var attden situationen inte skulle uppstå att vi helt i onödan skildes åt i den den 83EINAR () replik: Vi skall kanske inte offra alltför mycket avkammarens tid på detaljer i våra interna diskussioner. Jag kan bara tilläggaatt de punkter som i här nämnde i viss mån har införts imotiveringen till vad som skulle vara utskottets skrivning över propositionen.Vi har dock inte kunnat tillmötesgå de krav när det gäller själva lagtexten somArne nämnde. Så är det ju när det handlar om att kompromissa. Då kanaldrig var och en tänka sig att få all rätt. Jag tycker att ger en orättvis beskrivningav uppdrag att handlägga den här frågan. Jag kan se framför mighur låter berörda regionala myndigheter - skogsvårdsstyrelse,länsarbetsnämnd, naturvård.skommitté m. fl. - säga vad de tycker. Dessutom låterman en politiskt vald fullmäktigeförsamling i berörd kommun yttra sig. Jagtycker inte att det är orimligt att stor hänsyn skall tas till den politisktvalda fullmäktigeförsamlingens bedömning, som dels innefattar en politiskbedömning, dels ger uttryck för den sakkunskap kommunen kan ha på området. Vihar inte kunnat ta bort denna punkt. Jag tycker inte heller att kombinationenkommun-länsstyrelse i samförstånd är något direkt ovanligt. Jag tycker tvärtomatt den kombinationen är önskvärd, rent av lycklig i detta sammanhang. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Tredje vice talmannen anmälde att i Ljunganhållit att til protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 84JOHN (vpk): Det är ett mycket märkligt dokument vi nubehandlar: ett utskottsbetänkande där regeringens förslag kommer till kammarensbehandling som reservation och som i övrigt visar på en total oenighet. De somföljt den här frågan är nog ganska införstådda med varförresultatet har blivit det som presenteras. Det är säkert mycken vånda ochmånga funderingar som föregått de skrivningar som vi nu har att ta ställningtill. Det finns därför all anledning att göra en kort historik över vad somförevarit. Frågan om användning av bekämpningsmedel i skogsbruket harvarit en av de mest uppmärksammade och debatterade miljöfrågorna under hela1970-talet. En mycket stark opinion har krävt ett förbud motdessa kemiska medel. Vi har också från vårt parti krävt ett förbud.Tyvärr har vi inte i den här församlingen fått något gehör. valrörelse blev den här frågan en het potafis.Socialdemokraterna gick ut och förklarade att om de vann valet, ja, då skullegifterna stoppas. var inte sen att hänga på. i TV hur förnuftigt det var att röja manuellt. Dels skapades nyajobb i de delar av Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark landet därjobben bäst behövdes, dels var det ett friskt och bra arbete. villeju inte vara sämre, så därför vädjade den dåvarande jordbruksministern tillskogsbruket att inställa de planerade besprutningar-na. Ingen kunde ta miste påden strävan som då visades för att äntligen sätta stopp för användningen avkemiska bekämpningsmedel. blev det inte så, som det står i sången, attlöftena de står kvar. Det har kammarens ledamöter visat i de voteringar om ettförbud som förekommit med anledning av motioner från vårt parti. Vart har alla dessa löften tagit vägen? Har ThorbjörnFälldin och glömt hur friskt och nyttigt det är med röjning?Eller glömde att tala om detta för jordbruksministern, närpropositionen skrevs? Anser ni att ni nu har uppfyllt de löften som avgavs ivalrörelsen om att stoppa giftanvändningen i skogsbruket? Jag kan med säkerhetpåstå att det är fler än vi som anser att berörda partier grovt har svikitdessa löften. Eller är det andra omständigheter som inträffat , somförändrat ert ställningstagande? Då bör detta i så fall omtalas. I anslutning till att dåvarande jordbruksministern ivalrörelsen vädjade till skogsbruket tillsattes en utredning. Denna avgav ettdelbetänkande , benämnt Bekämpning av lövsly. Under utredningensarbete rådde ett tillfälligt förbud 1980, vilket av regeringen förlängdes attgälla även . Att detta förbud förlängdes att gälla även under 1981torde väl bero på att regeringspartierna inte kunde komma överens om enproposition. I utredningen vidhöll vpk den linje som vi konsekvent hållit idenna fråga. De fyra andra partierna nådde total enighet om det förslag somförordades av utredningens majoritet. Att denna enighet fanns betonades också iett särskilt yttrande av ledamoten . Normalt borde man alltså kunnat utgå ifrån att dennatotala enighet även skulle bestå, men så blev inte fallet. I denproposition som lades hade utredningsmajoritetens förslag övergetts. Så haräven skett beträffande socialdemokraternas motion. Den slutsatsen kan väl dådras att utredningens förslag inte var förankrat i dessa partier, utan det varendast personliga åsikter från ledamöternas sida. Detta kan självfallet integälla , eftersom dessa fortfarande står kvar vid utredningensförslag, men de övriga har flytt fältet. Eftersom de olika lagförslagen återfinns i betänkandet,ämnar jag inte närmare kommentera dessa, men låt mig ändå nämna följande.Centern vill ju ofta framställa sig som ett miljöparti eller säger sig i varjefall vilja slå vakt om miljön. Här måste ändå noteras att ett statsrådtillhörande i den föreslagna lagtexten reducerat problemen med dekemiska medlen till en trivselfråga. Jag har inte läst det av nysstagna miljöprogrammet, men jag vill fråga: Har denna slutsats även tagits meddär? Socialdemokraterna har i sin motion nu gått längre än vadde har gjort. Det är synd att man inte har nått ända fram genom attansluta sig till krav på ett förbud. är socialdemokraterna tydligen inteberedda att ta ett sådantbeslut i den här församlingen utan vill överföra det ansvaret till kommunerna.Detta föranleder flera frågeställningar. Är det inte rimligt att anse den fråga som vi nudebatterar som tillhörande skogspolitiken och dess riktlinjer? Varför skallkommunerna bestämma just i denna fråga? Varför inte överlåta helaskogspolitiken till kommunernas kompetensområde? Eller är detta ett första stegför att kommunerna skall överta de skogspolitiska frågorna? Jag har svårt attfinna en rimlig förklaring till detta ställningstagande. I det här sammanhangetkan jag inte undgå att se en bild av katten gående kring den heta gröten. fastslår den socialdemokratiska motionen att kommunenhelt självständigt bör få avgöra omfattningen av förbudet. Det är ett merlångtgående krav än regeringens förslag, det kan utan vidare slås fast. Men detframgår också av motionen, att socialdemokraterna förutsätter att bara vissaområden skall undantas. De återkommer även här till att det är fråga om områdensom är känsliga ur miljövårds- och friluftssynpunkt. Inom övriga områden skalldispens kunna lämnas, detta i enlighet med regeringens förslag. Motionens förslag innebär vidare att regeringen till vårenskall lägga fram ett lagförslag och att det fillfälliga förbudet skall gällaäven . har det sagts att ett sådant lagförslag kommer attröstas ned . Det skulle i så fall betyda att vi åter är tillbaka vidutgångspunkten. Jag måste därför ställa följande fråga till socialdemokraterna;Varför begär ni lagförslaget från regeringen, varför författade ni det intesjälva? Ni måste ju veta bäst hur en sådan lag skall skrivas, eller finns detandra och för oss okända orsaker till detta handlande?