prot · G509114 · 1981-12-31 00:00:00 — Helt kort beträffande en vidareutveckling avfrämjandelagen; I den socialdemokratiska partimotionen framhåller vinödvändigheten av en skärpning av främjandelagens tillämpning, för att främjaen solidarisk personalpolitik i företagen och förvaltningarna. Det är ocksåviktigt att främjandelagen får en sådan utformning att den ger klarare beskednär det gäller arbetsgivarnas skyldighet att bereda sysselsättning även åtarbetstagare med nedsatt arbetsförmåga. I fortsättningen bör ocksåanpassningsgrupperna kunna arbeta med att bereda anställning åt personer medsvag ställning på arbetsmarknaden, främst då arbetshandikappade och äldrepersoner. För detta krävs en utbyggnad av arbetsmarknadsverketspersonalresurser. Vi har också redovisat som vår mening att upprättandet avregelrätta kontrakt mellan företag och samhälle bör vara en framkomlig väg föratt anpassa statens bidrag och därmed också underlätta för denarbetshandikappade att få anställning. Jag går över till att redovisa några synpunkter på detsom vi kallar rehabiliteringslön. Vi hävdar i vår motion med bestämdhet attalla ansträngningar som kan göras också måste göras för att återföra vederbörandeperson till ett ordnat arbete, innan förtidspensionering aktualiseras. Detta ärviktigt och ett måste när det gäller yngre personer. Förutom att vi måste göraarbetsplatserna säkrare för att vi skall kunna minska eller helt elimineraskador och förslitningar, som i sin tur leder till utslagning ochförtidspensionering, måste vi få människorna att förstå att en förtidspensioneringhar såväl praktiska som, inte minst, psykologiska effekter av negativ art. Viföreslår därför att man prövar andra vägar och nya former för det ekonomiskastödet till personer som man försöker återanpassa till arbetslivet, innanbeslut om förtidspension fattas. Det skulle, som vi ser det, ha positiva psykologiskaeffekter, om vederbörande uppbar en lön i stället för sjukpension ellerpension. Vi föreslår därför i vår motion, som redovisas i reservation 20, attregeringen skall utarbeta förslag om rehabiliteringslön och senare föreläggariksdagen detta förslag för beslut. tog upp den här frågan i enav sina repliker och redovisade att han inte begriper detta. Därtill är välinte mycket att säga, utom att det kanske snarare är en brist hos fel på förslaget. I reservation 21 tar vi upp frågan om ytterligare medeltill för /82. Enligt utskottsmajoritetens mening har Samhällsföretaggoda förutsättningar att nå det uppsatta sparmålet, nämligen en sänkning avbidragsprocenten från till . Varifrån denna klara och entydigaståndpunkt har smugit sig in i de borgerliga ledamöternas sinnevärld framgårtyvärr inte av majoritetsskrivningen i utskottets betänkande. Grunden förSamhällsföretags verksamhet är social och arbetsmarknadspolitisk. Vi tror inteatt denna sociala målsättning nås genom en nedskärning av bidragsprocenten tillföretaget - något som den borgerliga majoriteten i utskottet har gett uttryckför. Det är i den här frågan på samma sätt som i många andra viktiga frågor -desämst rustade grupperna i samhället skall tydligen bli föremål för och drabbas aven felaktig och förödande borgeriig ekonomisk politik. Vi föreslår därför att ytterligare 20 milj. kr. skallanvisas , utöver de medel som motsvarar avlönesumman för arbetshandikappade. Vi har i reservationen föreslagit att medlenbör ställas till stiftelsens förfogande genom anslag på tilläggsbudget III tillstatsbudgeten för /82. har för /83begärt ett bidrag på . I budgetpropositionen har regeringen sänkt dennabidragsprocent till . Vi påstår också här med bestämdhet att deninställning utskottsmajoriteten har i detta ärende är förödande förSamhällsföretag, men framför allt för de anställda i Samhällsföretag, och hotarStiftelsen grundläggande verksamhet, nämligen den socialaverksamheten. Under förutsättning av bifall till reservation 22 och medhänsyn till den procentandel av lönesumman som driftsbidraget till StiftelsenSamhällsföretag då skall utgå från, bör anslaget höjas med 41 milj. kr. iförhållande till regeringens förslag. I övrigt godtas de anslagsberäkningar somregeringen har lagt fram. Anslaget bör således i enlighet medsocialdemokraternas förslag upptas med 2 363 milj. kr. De i motionerna 1618 och2127 föreslagna anslagsanvisningarna avstyrks. Socialdemokraterna har till utskottets betänkande ocksåfogat ett särskilt yttrande beträffande höjning av bidraget till utbildning iföretag vid permittering. Vi anser att detta bidrag bör höjas till minst 35 kr.per timme, om det över huvud taget skall få någon effekt . Får jag allra sist, herr talman, erinra om vad jag sade ibörjan av mitt anförande. Vi tycker i den socialdemokratiska gruppen att det ärförvånande att en borgerlig regering är så cynisk i sin politik, att denföreslår sådana besparingar som drabbar de sämst ställda och desämst utrustade. Det är dessa människor som alltid får bära den största ochtyngsta bördan. Det pågår, vad vi förstår, f. n. ett fortsatt febrilt arbete iregeringskansliet för att påskynda detta förödande arbete. Det är vårförhoppning och förvissning att de borgerliga ledamöter som finns kvar eftervalet kommer att få sitta här i kammaren och se och höra hurdet ena beslutet efter det andra rivs upp av en socialdemokratisk majoritet.Den smäleken har de borgerliga sannerligen gjort sig förtjänta av. Jag vill med detta yrka bifall till desocialdemokratiska reservationerna 17, 18, 19, 20, 21, 22 och 23. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 82PÄR () replik: Det mesta i anförandehar jag egentligen bemött i mitt tidigare anförande. Jag skall inte upprepa deargumenten. Jag vill bara kommentera några få punkter, först och främst den här märkliga rehabiliteringslönen, som ni vill införa.Syftet med den måste, såvitt jag förstår, vara att unga handikappade skallkunna pröva ett arbete men ha en ekonomisk trygghet i bakgrunden, så att manvet att om inte arbetsförsöket lyckas har man en garanterad inkomst i allafall. Detta syfte uppfylls genom den möjlighet till vilande förtidspension somnu finns. Min fråga är: Vad är det som ni vill åstadkomma medrehabiliteringslönen som inte redan åstadkoms genom systemet med vilandeförtidspension, annat än en förändring av namn och beteckning? Kan Nils-OlofGrönhagen förklara det för mig, kommer jag naturligtvis att bli förfärligtglad. Sedan var det väldigt patetiska ordalag som kom tillanvändning när det gällde besparingen på . Dethandlar alltså om en sänkning av ersättningsnivån från 131,till av dentotala lönekostnaden, investeringsbidraget oräknat. Denna sänkning på någonprocent totalt av Samhällsföretags bidrag skulle enligt blihelt förödande för stiftelsens sociala målsättning och i praktiken innebära attden inte kunde fylla sin uppgift längre. När man tänker efter - och det gör väl även Nils-OlofGrönhagen på denna punkt - framstår ju ett sådant påstående som fullständigtbefängt. Det är en mycket marginell besparing och därmed effektivisering som viförsöker ålägga - ett mycket blygsamteffektiviseringskrav. Det var socialdemokraterna med på för ,men har man blivit nervös och orolig. vågar man inte ställa upp på detlängre. Jag tycker det är synd, för det är viktigt att stiftelsen har ett vissttryck på sig. Får jag säga att de allmännabeskyllningarna, att de nödvändiga besparingarna drabbar de sämstställda, ju inte stämmer med verkligheten. Ettgott råd till socialdemokraterna är: Ställ inte ut för stora löften på attomintetgöra gjorda besparingar i händelse ni återkommer i regeringsställning.De löftena kan bli förfärligt besvärliga att infria om det skulle gå så tokigt. Anf, 83NILS-OLOF () replik; Den sänkning av procentsatsen för det bidragsom skulle utgå till Samhällsföretag räknas ju på de handikappades lönesumma.Det kan korhma att bli förödande, eftersom Samhällsföretag kommer att ha störresvårigheter att klara den sociala ambition som man har ålagt Samhällsföretag.Vi menar vad vi säger i vår reservation, att det verkligen kan bli förödande. har tydligen väldigt svårt att förstå dethär med rehabiliteringslön . Vi har gjort en redovisning i reservationen, ochjag rekommenderar att läsa reservationen på s. 115 i betänkandet.Vi har där bl. a. sagt att detta har en psykologisk verkan. Unga människor somi dag förtidspensioneras blir mer eller mindre knäckta. Det är risk för att deblir knäckta bara av begreppet förtidspensionering - nu är jag förtidspensionär. Det är mycket vänligare mot dessa människor om vi talar omrehabiliteringslön. Men rehabiliteringslön och förtidspension är inte sammasak. Utöver den psykologiska effekten har det också en annaneffekt. Jag har en lön för någonting, medan en förtidspensionering innebär attjag är utstött i samhället. Jag tror att måste läsa in detta, så att vii fortsättningen kan tala ungefär samma språk. 84 () replik: Först när det gäller Samhällsföretag, såhandlar det alltså om en besparing på någon procent av det statligadriftsbidraget. Visst står det i er reservation att ni tror att det här kan bliförödande, och visst kan ni säga att ni tror att detta kan bli förödande. Men omman tillämpar litet sunt förnuft, så begriper man att ett så marginellteffektiviseringskrav som det här är fråga om rimligen inte kan bli förödandeför en stor organisation som Samhällsföretag. Ni tar till litet för stort närni använder er av sådana formuleringar. Om ni skulle säga att det kan bli litetbesvärligt, så kan det säkerligen stämma. Men att det skulle bli förödande förden sociala målsättningen är ett absurt påstående. Sedan konstaterar jag att när det gäller min raka frågavad det är som ni tror att ni kan åstadkomma med den här rehabiliteringslönensom inte kan åstadkommas med vilande förtidspension, så är visst det enda somNils-Olof kan hänvisa till den psykologiska skillnad som ligger i attdenna har en annan benämning. Om det är så att ni vill ha ett annat namn, om nitycker att "vilande förtidspension" inte låter bra och att"rehabiliteringslön" låter bättre som benämning på samma sak, varförsäger ni inte det då? Då skulle vi säkerligen kunna diskutera namnfrågan - dethar jag ingenting emot. Namnfrågor skall man alltid kunna diskutera. Men det knepiga är att ni har gått ut här med storaåthävor och sagt att ni nu kommer med en ny stor reform och att detta skullevara någonting helt nytt. Men det är det ju inte. Det är någonting som till sinfunktion redan finns. Möjligen kan er benämning vara bättre än "vilandeförtidspension", men det hade vi säkerligen kunnat komma överens om. Men jag minns när detta presenterades och när jag såg hurAnna-Greta , som just kommer in i kammaren, i stora, feta rubrikerbeskrev denna nya, revolutionerande stödform, som skulle införas. Det varalltså inte alls någonting nytt, och det är det jag vänder mig mot. 85 () replik; har fortfarande inte förståttinnebörden av detta. Utöver den psykologiska effekt som förslaget har och somvi redovisat öppet, har vi sagt att man inte får sky några som helst medel föratt återanpassa vederbörande till arbetslivet. All erfarenhet visar att när en människa erhållit pension- det må vara förtidspension, sjukpension eller ålderspension - så är hon såatt säga ur arbetslivet. Den intensifierade behandlingen av människorna för attförmå dem att på något sätt komma tillbaka till arbetslivet motverkas av dentröghetslag som kommer in i bilden. Det gör det svårare för oss att klara detta än om vi har en rehabiliteringslön. Jag tror att det är svårt att förklara detta för PärGranstedt. Han envisas med att säga att det är samma sak. Men varför då inteacceptera begreppet "rehabiliteringslön", om det nu är samma sak somvilande förtidspension. Sedan erkänner att det är fel att säga attsänkningen blir förödande för Samhällsföretag, även om den kan bli besvärlig.Samtidigt säger ; Vi accepterar ifrån vårt håll att det får blibesvärligt för Samhällsföretag. Är det ett sätt för den borgerliga majoriteten i utskottetatt ta socialt ansvar? Tredje vice talmannen anmälde attPär anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik. 86 (): har antalet sysselsatta ökatmycket kraftigt. Det stora tillskottet arbetstillfällen finns inom denoffentliga sektorn. Industrisektorn har däremot minskat. Denna utveckling har inte gynnat de arbetshandikappade.Handikappade som söker sig ut på arbetsmarknaden finner attde har ytterst små möjligheter att få ett arbete. Men också de som blivitarbetslösa efter företagsnedläggningar har fått allt svårare att finna nyttarbete. Den som på sin gamla arbetsplats fungerade bra i en invand miljö, trotsett kanske under många arbetsår förvärvat handikapp, finner att det inte gåratt få nytt arbete. Kraven på företagen är sådana att det inte finns marginalerför att anställa personer som inte är fullt arbetsföra. Det skulle kunnainnebära att företagets och därmed hela arbetsstyrkans framtid sattes på spel.Inte heller arbetskamraterna ser alltid positivt på att få in enarbetshandikappad på företaget, med de effekter det kan medföra påproduktivitet och lönesättning. Samhällets krav på arbetsgivarna att anställaarbetshandikappade har huvudsakligen riktat sig till den privata sektorn. Förstpå senare tid har den offentliga sektorns möjligheter att anställa personer medhandikapp uppmärksammats, och arbetsmarknadsverket träffade avtalmed ett antal offentliga arbetsgivare om intensifierad verksamhet inom anpassningsgrupperna,som ett led i det handlingsprogram som antog 1979. Det är angeläget att parterna på den offentliga sidanaktivt verkar för att erbjuda arbetshandikappade sysselsättning. Det är inomden icke utlands-konkurrerande sektorn som den största potentialen finns. Behovet av särskilda åtgärder från samhällets sida för attbereda handikappade sysselsättning är stort, och det är därförtillfredsställande att enighet har uppnåtts om det initiativ som togs av deborgerliga partierna i utskottet för att föreslå en parlamentarisk utredningför att närmare utreda de arbetshandikappades möjligheter på arbetsmarknaden istort. En fråga som utredningen bör ta uppär en differentiering av lönebidragens storlek med hänsyn till handikappets artoch svårighet samt åtgärder som syftar till att underlätta utslussningen avarbetstagare från Samhällsföretag. Det är vår uppfattning att lönebidrag är en effektivstödform, och bidrag bör kunna utgå då så är befogat.Möjligheterna att utan omfattande administrativt krångel bygga upp ett system,där lönebidraget omprövas vid lämpliga tillfällen och där det kan såväl sänkassom höjas, bör undersökas. I tilläggsbudget III anför arbetsmarknadsministern attlönebidrag är ett bättre alternativ för såväl den enskilde som för samhället änförtidspension eller skyddad sysselsättning. Det är för oss moderater glädjandeatt denna uppfattning, som vi länge hävdat, nu tycks vinna allmänt gehör. har en viktig funktion attfylla när det gäller att ge arbetshandikappade sysselsättning i en skyddadmiljö. Utskottet framhåller att den övergripande uppgiften förSamhällsföretag är att bereda arbetshandikappade, som inte har andra alternativtill sysselsättning, ett avlönat och meningsfullt arbete, vilket bör ske tilllägsta möjliga kostnad för samhället. Samhällsföretag står för den i särklass dyrastesysselsättningsformen. Det är därför angeläget att utplacering avarbetshandikappade från Samhällsföretag till den reguljära arbetsmarknaden kanske i betydligt större omfattning än vad som är fallet. F. n. slussas endast1 % ut i reguljärt arbete. vidtas redan nu vissa åtgärder föratt öka utslussningen från stiftelsens verkstäder till den reguljäraarbetsmarknaden. Härigenom kan möjligheter öppnas för nya grupper avhandikappade att placeras inom Samhällsföretag för längre eller kortareperioder. Dessa åtgärder behöver intensifieras. Det är ett önskemål att Samhällsföretag i högre grad än nuerbjuder arbete åt de gravast handikappade. De som har ett stort behov av särskildteknisk utrustning och personella resurser men som ändå har en arbetsförmågasom bör tas till vara borde vara de som i första hand får plats vidSamhällsföretag enligt uppfattning. Vi ser det som angeläget att den försöksverksamhet som bedrivsbl. a. vid Vapensmeden i och som erbjuder intressanta alternativ tillsysselsättning i Samhällsföretags egna verkstäder utökas. Alltsedan tillkomsten av Samhällsföretag har det riktatskritik mot den med statligt stöd konkurrerar ut andra, redanexisterande företag med likartad tillverkning. Trots att åtgärder vidtagitsinom Samhällsföretags organisation för att åstadkomma en marknadsmässigprissättning och jämbördiga konkurrensvillkor har kritiken inte tystnat. har det framkommit ytterst gravaanmärkningar med anledning av de ansträngningar som Samhällsföretagsdotterbolag gör för att skapa en exportmarknad i för träskor. Delskonkurrerar med en annan svensk tillverkare, dels sker marknadsföringentydligen på ett sådant sätt att kostnaderna inte står i rimlig proportion tillden Satsningen tycks dessutom hamisslyckats. Givetvis är det i första hand en uppgift förSamhällsföretags styrelse att undersöka huruvida kritiken är berättigad ellerinte. Men frågor av det här slaget bör också tas upp av den parlamentariskautredningen. Vi moderater har den uppfattningen att bör avvecklas. Samhällsföretag får självfallet inte bedriva sinverksamhet på ett sådant sätt att enskilda företag konkurreras ut, därför attde inte kan möta en otillbörlig konkurrens. Detta gagnar inte dearbetshandikappades situation på arbetsmarknaden. Det är ju de enskildaföretagen som förväntas ta emot de arbetshandikappade då deras arbetsförmågaförbättrats. En koncentration av Samhällsföretags verksamhet på lego-och underleverantörstillverkning bör ha den dubbla effekten att den inte baramedverkar till en gynnsam industriell struktur på olika orter utan också ge denhandikappade arbetskraften träning när det gäller en tillverkning som kanunderlätta för de handikappade att få anställning inom de företag som anlitarSamhällsföretag. Det är inte lyckligt om Samhällsföretag har enlönestruktur som medför att andra företag på orten får svårt att konkurrera omarbetskraften, utan Samhällsföretag bör på varje ort ha en sådan lönestrukturatt stiftelsen inte kan uppfattas som löneledande. En förutsättning för att de arbetshandikappade skall kommain på och få fotfäste på arbetsmarknaden är givetvis att de upplevs som ettpositivt tillskott, inte som ett hot och en belastning. Det är därför angelägetatt hithörande frågor tas upp och att de får en allsidig belysning i den föreslagnautredningen. Av denna anledning är det också viktigt att företagen inteutsätts för direkta eller indirekta tvångsåtgärder. Den skärpning avfrämjandelagen som socialdemokraterna efterlyser, liksom bindande kontraktmellan företag och arbetsmarknadsmyndigheter, kan möjligen pressa ut flerahandikappade i företagen. Men hurdan blir den arbetsmiljö som de handikappadeupplever när de på detta sätt påtvingats företagen och deras anställda? Sådanaåtgärder gagnar inte de människor det här handlar om. Den skyddade verksamheten är en nödvändig del avsamhällets medel för att ge alla kategorier på arbetsmarknaden möjligheter tillarbete. Härom råder inga delade meningar. Detta konstaterande innebär dock inteatt verksamheten skall vara skyddad från insyn, kritik och krav. Det är ettsundhetstecken att formen för och innehållet i den skyddade verksamhetenutsätts för granskning och kritik. Från samhällets sida bör vi ständigt varaöppna för att verksamheten kan förbättras och effektiviseras, till gagn för dehandikappade. Kostnaderna för Samhällsföretag är höga. Den budget som nuligger på bord uppgår till drygt 2 300 milj. kr. beslutade att bidraget tillSamhällsföretag för andra hälften av innevarande budgetår skall sänkas från 135till av lönesumman. Utskottet föreslår att detta bidrag står fast förhela nästkommande budgetår. I den begränsade översyn av Samhällsföretag somnyligen presenterades väntas bidragsbehovet kunna minskas till /87. Vi har från moderat håll accepterat ett 129-procentigt bidragför nästkommande budgetår i avvaktan på den parlamentariska utredningen. En avutredningens viktigaste uppgifter blir att granska formerna och kostnadernaför sysselsättningen av arbetshandikappade i stort från.såväl sociala somstatsfinansiella utgångspunkter. Det är vår uppfattning att utredningen börbedrivas skyndsamt. Vår representant i harreserverat sig för ett bidrag motsvarande av lönesumman budgetåret1986/87. Det är vår bestämda uppfattning att detta är den absolut högstaacceptabla nivån. Genom rationaliseringar inom främst den centrala ochregionala administrationen bör det vara möjligt att åstadkomma en betydandeminskning av de statliga bidragen, utan att möjligheterna för de i verkligmening arbetshandikappade att erhålla avlönat arbete försämras. Genom etteffektivt utnyttjande av de resurser som kan ställas till förfogande kan flerarbetshandikappade erbjudas anställning. Utskottsmajoriteten förordar ett investeringsbidrag tillSamhällsföretag på 30 milj. kr. Vi anser att bidraget bör begränsas till 10milj .kr. Med hänsyn till det statsfinansiella läget bör investeringarna hållaspå lägsta möjliga nivå. Vad gäller miljöinvesteringar innebär detta att endastsådana investeringar bör genomföras som annars skulle medföra föreläggandenfrån yrkesinspektionen. Också i fråga om investeringar därutöver börresultatet av den parlamentariska utredningen avvaktas. Vårt ställningstagandeframgår av reservation nr 24. I reservation nr 26 yrkar vi bifall till vårt förslag omen besparing på 8 milj. kr. på anslaget till arbetsmarknadsinstituten. Den organisation för som trädde ikraft innebar bl. a. att nio enskilt ägda arbetspsykologiskakonsultföretag med 800 anställda förstatligades. Moderata samlingspartiet gickemot beslutet i denna del, och vi har inte ändrat åsikt i det avseendet. uppnår under innevarande budgetår av den kapacitet som organisationen skall ha vid full utbyggnad. Vi anser attdet med tanke på det statsfinansiella läget är motiverat att avvakta medfortsatt utbyggnad. hänvisar vi till de möjligheter som finns att meden ökning av de kortare insatserna tillsammans med effektivisering av arbetetoch omfördelning av resurserna ta emot fler sökande. Jag kan inte finna attutredningen om de arbetshandikappades möjligheter på arbetsmarknaden i stortskulle vara förhindrad att också studera arbetsmarknadsinstituten. Den publicerade rapporten från är densenaste i raden av internationella rapporter om en stagnerande världshandel ochvikande produktion. Det svenska näringslivet måste avsätta sina produkter på envärldsmarknad som drabbats av en djup och varaktig ekonomisk avmattning. Det i ett internationellt perspektiv höga kostnadslägetoch den låga produktivitetsutvecklingen, som varit kännetecknande för svenskindustri sedanslutet av , har medverkat till att vi förlorat en fjärdedel av Nr114 våra andelar av världsmarknaden. Denna utveckling har försvårats av att nya Torsdaeen den industriländer inte bara prismässigt utan också i fråga om kvalitet, service i anril 1982 och teknik hunnit ifatt och i vissa fall gått om oss. har den offentliga sektorn byggts ut kraftigtoch ställer allt högre anspråk på ekonomiska resurser. Vi känner alla till de påfrestningar utvecklingen medförtpå vår ekonomi. Arbetet är en av hörnstenarna i vårt ekonomiska system.Arbetet bidrar till den ekonomiska utvecklingen men är också beroende av den. Trots den ogynnsamma utvecklingen av världsekonomin har deborgerliga regeringarna lyckats hålla sysselsättningen uppe på oförändrat högnivå. En jämförelse med vår omvärld visar att detta är en unik prestation. Den höga ambitionsnivån har också kommit dearbetshandikappade till del. Bara ökade antalet anställda medlönebidrag med mer än 3 100 personer eller . Antalet anställda iskyddad verksamhet har ökat med drygt 6 000 personer och uppgår nutill närmare 22 000 människor. beräknas drygt 25 000 personer fåanställning inom Samhällsföretag.