prot · G509134 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag har anledningatt räkna med att kommittén, så snart den kan, framlägger förslag som är ägnadeatt förkorta handläggningstiderna. Jag vill verkligen understryka att vi skallgöra allt för att kunna förverkliga den målsättningen. I sammanhanget kan det vara värt att uppmärksamma denskrivelse till regeringen som socialchefer avlät i början av dennamånad. Där föreslog man att invandrarverkets organisafion dll viss del skulleregionaU-seras, dvs. verksamheten skulle udokaliseras till de orter dit störredelen av invandrarna kommer. Detta skulle, menade man, förbättra kontaktenmellan handläggare och sökande och påskynda ärendena utan att för den skulleftersätta rättssäkerheten. Den modellen bör enligt min personliga meningfinnas med i den fortsatta diskussionen. Eventuellt skulle man kunna tänka signågon form av försöksverksamhet. De frågor som ställdes av varju riktade direkt till statsrådet . Jag går inte in på dem, förjag räknar med att invandrarministern besvarar dem direkt. Vi har i utskottethaft anledning att skriva på det sätt som vi har gjort med ledning av deuppgifter vi har fått från . Med det anförda, fru talman, ber jag att få yrka bifallfill utskottets hemställan på samtliga punkter. Anslag till invandring m. m. 48OLLE (): Vid behandlingen av föreliggande betänkande ommedelsanvisning till invandrarverket skulle jag vilja fästa kammarensuppmärksamhet på ett par punkter, som jag anser vara viktiga. Den första punkten gäller de långa handläggningstidernavid bedömningen av om en människa skall få stanna i vårt land eller ej. Självfallet är detta jobbigt för de människor som berörs. Det kan inte anses tillfredsställande att det skall ta både ett och innan man får besked om man får stanna. Dessa frågor rör polisen och dess utredningar, de rör invandrarverket, och de rör naturligtvis til syvende og sidst regeringen. Även om förslag till förbättringar under de senaste årenhar genomförts för att ge kortare handläggningstider, så måste jag konstateraatt det är väldigt mycket att göra innan man kommer ned fill enrimUg handläggningstid. Därför hälsar jag med stor tillfredsställelse detinitiativ som arbetsmarknadsutskottet har tagit, när utskottet föreslår flerhandläggare på invandrarverket än vad regeringen föreslog. Det ser jag somnågot mycket positivt, som jag naturligtvis är oroad över dekonsekvenser som den kommande besparingspropositionen kommer att få förinvandrarverket, som har fått direktiv om att man reellt skall spara iförhållande till . Detta kommer givetvis att få mycket stora konsekvenserför tillstånds- och medborgarskapsavsnittet. Skulle förslaget gå igenom, såkommer det att Anslag till invandring m. rn. resultera i ännu mer förlängda handläggningstider med deoförsvarliga konsekvenser detta får psykiskt för de sökande och ekonomiskt förstat och kommun. Vi kan väl också slå fast att verksamheten härutöverskulle drabbas kvalitativt genom att redan nu eftersatt verksamhet, såsom länderkunskaps-arbetetoch arbetet med instruktioner och anvisningar, exempelvis till polisen, inteskulle få bedrivas i nuvarande omfattning. Därför menar jag att är det ettområde där vi måste se till att inte besparingsmaskinen går fram, så är det påtillstånds- och medborgarskapssidan. Den andra punkten som jag skulle vilja kommentera gällerstödet till invandrarorganisationerna, både när det gäller derasföreningsverksamhet och när det gäller deras tidningsverksamhet. Jag tror att alla som har kommit i kontakt med olikainvandrarorganisationer kan konstatera att de föreningar man byggt upp och detidningar man ger ut spelar en mycket stor roll för invandrarnas möjligheteratt anpassa sig här och också föra sin kultur och sina tradifioner vidare. Det är alltså av oerhört stort värde för såväl invandrarnasom den inhemska befolkningen att det finns t. ex. föreningar som för de ohkanationaliteternas talan. Mot den bakgrunden känner man en viss besvikelse överanslagsutvecklingen när det gäller deras olika språkrör. Jag skulle kunna tamånga exempel på detta. Vi kan konstatera att bidragen fill invandrarnastidningar har stått praktiskt taget stilla ända . Jag kan ta nästanvilken fidning som helst i förteckningen och läsa att bidraget var t.ex. , år . får alltså klara sig med samma summa pengar år , utan enssådana höjningar som är betingade av den penningvärdesförsämring som vi allavarit utsatta för. Dessa förhållanden kan vi naturligtvis inte låta kvarståoförändrade, utan vi måste även fortsättningsvis vara beredda att stödjainvandrarorganisatio-nernas tidningar. Jag förutsätter därför att vi såsmåningom kommer att få förslag till hur en utveckling av tidningsstödet skallkunna utformas. Den tredje och, fru talman, sista punkt som jag vill taupp gäller betydelsen av det s. k. 100-procentiga lönebidraget fillinvandrarorganisationerna. uttalade /79 klart ochentydigt att minskningen av lönebidraget från till för mångaorganisationer, både allmännytfiga och andra, kornmer att leda till enförsämrad situation. Jag vill återge vad arbetsmarknadsutskottet skrev härom1978/79: Det skall inte bestridas att denna bidragskonstruktion kanleda till svårigheter för vissa organisationer och institutioner. De fåremellerfid en övergångsfid av , räknat från , för attanpassa sig fill den nya situationen. Även för fiden därefter kan bidrag med100 % komma att utgå i vissa fall. Det är nämligen avsett att AMS skall ha iuppdrag att i samråd med och de fackliga organisationernanärmare klarlägga för vilka anställda med lönebidrag hos myndigheter ochinstitufioner etc. som full kostnadstäckning skall utgå. Deekonomiska problem som slutligt kan drabba vissa organisationer får tas uppi samband med prövningenav att annat stöd från det allmänna kommer till stånd. Detta varett utdrag ur vad arbetsmarknadsutskottet då skrev. Med y , , anledninghäravvill jag fråga invandrarministern, om hon tänker vidta några og -i iqot åtgärderför invandrarorganisationerna på denna punkt. ettsamtal med en representant för en av de aktiva invandrarorganisationerna . i vårtland, som berättade att försämringen av bidraget för dess del innebär * ring m. m. att man pånågot sätt måste få fram . kunnabibehålla den verksamhet man har. Det låter kanske inte som om det är såmycket, men det är mycket pengar, och framför allt gäller det när man sätterdet i relation till hur mycket samma invandrarorganisation får via detverksamhetsbidrag som invandrarverket delar ut. Man kan då konstatera attnedskärningen för organisationen motsvarar i kronor lika mycket somverksamhetsbidraget från invandrarverket utgår med. Det är naturligtvis med anledning av det som jag oroligtställer mig frågan: Kommer våra invandrarorganisationer att ensamma få bäradenna försämring, eller kommer invandrarministern att arbeta för attinvandrarorganisationerna på något sätt kompenseras för det inkomstbortfallsom man här gör? Först vill jag säga att det ärtillfredsställande att så stor enighet har kunnat skapas iarbetsmarknadsutskottet om anslagen till invandring. Den vilja att se fillsakfrågorna som har präglat invandrarpolitiken har därmed på nyttmanifesterats. Det är bra för de människor som det ytterst gäller -invandrarna. Men invandrarpolitiken rymmer svåra och viktiga problem,som inte blivit mindre genom den ekonomiska utveckling som vi har haft. Jagtänkte uppehålla mig litet vid två av dem, som mycket starkt understrukits avde tidigare talarna. Det är väntetiderna i utlänningsärenden och ungdomsfrågorna.Dessa båda frågor utgjorde tyngdpunkten i budgetpropositionen och utskottetsbetänkande. Först något om väntetiderna, som samtliga tidigare talarehar berört. har antalet utlänningsärenden ökatmycket kraffigt. avgör över 120 000 tillståndsärendenav ohka slag. Av dessa är kanske 5 000 av den arten att utvisning kan bliaktuell. I är utlänningsärendena den största enskildaärendegruppen. Det är självklart att denna utveckling har påverkathandläggningstiderna. Jag framhöll i budgetproposifionen - och det har ocksåunderstrukits här - att detta är en vikfig fråga. I första hand medför densvåra påfrestningar för de berörda människorna, men det är också ensamhällsekonomisk fråga, eftersom de långa handläggningstiderna för med sigkostnader för samhället. Det förtjänar också att påpekas att det är en mindre delav ärendena som tar . Den övervägande delen av de utlänningsärenden som går genom hela instansordningen, dvs. upp till regeringen som besvärsärenden, avgörs 43 Anslagtill invandring m. m. Jag har sagt att det borde kunna gå att få ner den tidentill . Men jag tror inte att det är realistiskt att sätta målethögre, med tanke på den procedurordning som är fastlagd av och de rättssäkerhetsgaranfiersom partierna i är ense om. Framtiden får utvisa hur det kommeratt bli efter det att den invandrarpolitiska utredningen har blivit klar medsitt förslag. Dessbättre kan jag nu se en ljusning, och jag tror att vi är på god väg att nådetta mål. Polisen, invandrarverket och departementet har efter hand fått ökaderesurser och har också vidtagit organisatoriska åtgärder till förmån förutlänningsärendena. Framför allt har enskilda handläggare och annan personallagt ned ett oerhört intensivt arbete för att på alla sätt försöka hålla jämnasteg med ärendetillströmningen. Invandrarverketredovisar att antalet avlägsnandeärenden som väntar på avgörande, alltsåärendebalansen, har gått ned med nära 1 000ärenden. Det är en minskning som vi inte har sett någon motsvarighet till pålänge. Pådepartementet kan vi notera motsvarande trend. Också vi har en utveckling somär mycket bättre än de senaste tre årens. Denna utveckling tyder på att vi ärpå rätt väg och på att vi kan hoppas nå resultat. Ävenom situationen f. n. ser ganska hoppfull ut, är det dock för tidigt att dranågra bestämda slutsatser. Det kan inträffa många oväntade händelser i våromvärld som medför att ärendetillströmningen ökar, och det kommer självfalletatt påverka balanserna. Jaghar därför agerat så att både invandrarverket och departementet fårtillfälliga resurser i syfte att nedbringa balanserna sä långt detär möjligt. När detta har skett och man kommer ner till rimliga balanser, trorjag att den ordinarie personaldimensioneringen hos de berörda instanserna ärtillräcklig för att möta en normal ärendetillströmning. Genom mitt agerande,som inte bara avser nästa budgetår utan också den del som är kvar avinnevarande budgetår, har också motionerna från socialdemokraterna ochmoderaterna blivit tillgodosedda. Det har också noterats här. Detförtjänar också att noteras att invandrarverket i sin pefita icke begärde någonextra personalförstärkning. Det är alldeles riktigt att man begärde att2-procentsregeln inte skulle gälla för tillståndsbyrån, men därutöver begärdeman ingen personalförstärkning. Det utspel som jag har gjort och som i stortsett överensstämmer med mofionerna innebär alltså att verket kommer att fånågot mer än den minskning som skulle ha uppstått genom 2-procentsregelnsfillämpning. Jag har ofta sagt att det är andra generafio-nen invandrare som svåraste situationen, t. o. m. svårare än för den första generafionen,vilken kan vara svår nog. Det behövs särskilda insatser för dem, och en radsådana åtgärder har vidtagits. En del har redovisats i budgetpropositionen, ochen del vidtas inom ramen för den ordinarie arbetsmarknadspolitiken, som ju harvarit mycket aktiv . Där har speciellt ungdomsarbetslösheten kommiti blickpunkten, och en rad åtgärder har vidtagits som naturligtvis också kommerinvandrarungdomen fill del. Jag vill peka på det jag tar upp i budgetpropositionen omden speciella projektverksamhet som innebär att man genom ett särskiltAMI-insfitut för invandrarfrågor utarbetar metoder för att lättare kunna nåinvandrarungdomarna. Jag lyckades få pengar till detta , och jag harlyckats att få medel också för nästa budgetår. Vidare vill jag ta upp den fråga som bl. a. och som jag själv ofta har berört, nämligen tvåspråkig personal. Denfrågan är intressant för invandrargrupperna själva, eftersom avsikten är att gedem den service på deras eget språk som är angelägen för dem. Men det är ocksåett medel för att bredda invandrarungdomarnas arbetsmarknad. Jag ser båda dessafrågor som lika viktiga, och vi har ett arbete i gång. hargjort en utredning i frågan, och vi har i departementet fullföljt denna genomatt tillsätta en arbetsgrupp. Jag vet att den f. n. arbetar mycket intensivt,och jag hoppas att den snart kan komma fram till riktlinjer som går att användai varje fall när det gäller tillsättning av statliga tjänster. Jag har redanhaft överläggningar med i den frågan, och jag tror att det ärmöjligt att också bredda det som kommer fram av den statliga utredningen tillatt gälla andra offentliga institufioner, landsting och kommuner. ställde en fråga omrättshjälpsförordningen och dröjsmålet i . Jag anserinte att jag just nu har anledning att svara på den frågan, eftersomdepartementets handläggning har blivit JK-anmäld. JK utreder detta f. n., ochvi får se vad man kommer fram till. Anslag till invandring m. m. 50ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk) replik: Jag delar på intet sätt invandrarministernsförtjusning över den enighet som manifesterats i utskottet. Den enigheteninnebär nämligen en rejäl minskning av invandrarorganisafionernas resurser.Invandrarorganisationerna kompenseras inte ens för de kostnader de haft pågrund av pris-och löneökningen. När det gäller invandrarorganisationerna harinvandrarverket en bestämd uppfattning- och jag tror att invandrarministern ilikhet med vårt parti kan ställa sig bakom den bedömningen - nämligen att målenför invandrarpolitiken inte kan förverkligas med mindre än attinvandrarorganisationerna dels akfivt medverkar i arbetet för att uppnå dem,dels får större resurser för sin verksamhet. Invandrarorganisationerna har fått en rejäl minskning av anslaget för sin verksamhet, samtidigtsom denna verksamhet har blivit mer omfattande i och med de högre krav som detsvenska etablissemanget ställer på dem, bl. a. när det gäller att fungera somremissinstanser för olika statliga organ. För dessa uppgifter har organisationernainte några som helst kansliresurser eller annat sådant. Från invandrarorganisationerna ställer man en fråga, somjag gärna vill att arbetsmarknadsministern svarar på: Om invandrarministerndelar uppfattningen att de invandrarpolitiska målen inte kan förverkligas medmindre än att invandrarorganisationerna får större resurser, betyder dåregeringens Nr 134 invandrarpolitik såsom denpraktiseras , med minskade anslag till Torsdagenden invandrarorganisationerna, attregeringen har satt de invandrarpolitiska 29 april1982 målsättningarna åt sidan? Anslag till invand- nf. 51 () replik: ring m m talman! Låt mig med anledning avvad statsrådet sade som kommentartill de tidigare inläggen i debatten ändå slå fast att vi gjorde vår bedömningi den moderata motionen redan vid den allmänna motionstiden, när vi hade tagitdel av vad invandrarministern anfört i budgetpropositionen. Att regeringensedan har ändrat sin bedömning sammanhänger till största delen med vad somhände i invandrarkommittén, där man avvisade förslaget om en besvärsnämnd. Vihade sannolikt gjort samma bedömning, oavsett regeringens åtgärd i utskottetmed anledning av motionerna. Statsrådet berörde också frågan omrättssäkerheten och sade att denna på allt sätt skall upprätthållas, och låtmig understryka den eniga uppslutningen kring dessa synpunkter. Men det händersaker och ting som sammanhänger med de långa handläggningstiderna, vilket ocksåhar påpekats i den allmänna debatten. Där har frågor ställts mot bakgrund avatt beslut kan ändras - särskilt då enskilda fall uppmärksammas i massmedia,ändrar sig regeringen - och frågetecknen har blivit många. Men jag har intemärkt att statsrådet i debatten har givit några svar på denprincipiellt viktiga frågan vad det kan komma att innebära just förrättssäkerheten och för praxis på det här området, om det blir många ändringarav dessa beslut fill följd av att frågorna har fått uppmärksamhet i massmedia,medan beslut som inte på samma sätt blivit uppmärksammade kanske inte har bhvitändrade på regeringsnivå. Det skulle vara värdefullt, fru talman, om statsrådetAndersson mot bakgrund av de uttalanden hon nu har gjort kunde ge sin syn pådenna problematik. 52 () replik: Jag tror att det är väldigt farligt att ha såstora förhoppningar som har, när hon tror att trycket fråninvandrare och flyktingar kommer att lätta. Självfallet är det en förändring pågång från arbetskraftsinvandring. I stället ökar de svåra ärendena medflyktingar. . En annan sak är vilka konsekvenser för vår flyktingpolitikutvecklingen i de kommunistiska länderna får. Bara från har det kommitmellan 100 000 och 150 000 människor, som kanske vill stanna utanför , omdet inte där blir en förändring när det gäller de mänskliga rätfigheterna.Självfallet kan samma förändringar ske i andra kommunistiska länder, och detställer krav på vår invandrarmyndighet att snabbt kunna avgöra om det är frågaom flyktingskap eller ej. Därför anser jag att det är alldeles för tidigt attbörja tala om en minskning av antalet handläggare. Därtill lever vi i enalltför orolig värld. Jag vill upprepa min fråga om invandrarministern anser att våra "*" invandrarorganisationer kan drabbasom lönebidraget minskar öch om i så fall regeringen är villig att på något sätt kompenserainvandrarorganisationerna för detta minskade stöd. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. När det gäller invandrarorganisationerna ärjag den första att understryka deras betydelse för invandrarpolitikens fullföljandeoch för en bra utveckling mot ett mångkulturellt samhälle som vi är på vägtill. Där har invandrarorganisationerna mycket stora uppgifter, och de harockså fullgjort dem på ett alldeles utomordentligt sätt och gör detfortfarande. Jag tror att det är bekant för alla i denna kammare attalla organisationer har fått vidkännas nedskärningar. Där har man inomregeringen kommit överens om att den uppräkning som gjorts och som i och försig inte helt och hållet motsvarar inflationen är lika för alla organisationer.Denna uppräkning är inte till fyllest, men storleken av uppräkningen har varitmofiverad av de besparingar som vi tvingats att göra. Jag har dock ansett attinvandrarorganisafionernas verksamhet har varit så viktig att jag bedömt detsom rikfigt att skära ned något på det anslag som går till speciella projektför att lägga dessa pengar direkt på verksamhetsbidraget till organisationerna.Så skedde med en summa av , som gick direkt över till verksamhetsbidrag.Om de besparingar på projektbidragen som också kan gå tillinvandrarorganisationerna sades det klart att det skulle tas på de projektbidragsom annars skulle gå till kommuner. Jag anser att kommunerna kan klara sigbättre än organisationerna. Jag kan i samma svar ta upp den fråga som och som jag inte hann besvara i mitt förra inlägg. Den frågan gälldelönebidragen. Dessa gäller för alla organisationer, och jag har fakfiskt enaning svårt att särbehandla invandrarorganisationerna, även om jag är starkt medvetenom deras mycket besvärliga situafion. Men det finns också andra organisafionersom har en besvärlig ekonomi och som med samma rätt skulle kunna kräva denuppräkning av lönebidragen till som talade om. Någotarbete på att särbehandla invandrarorganisationerna i detta avseende harfaktiskt inte inletts, det vill jag gärna säga rakt ut. Jag vill sedan ta upp en fråga som berörde.Det är möjligt att inte följer med i ddningarna när det gällerinvandrarfrågorna och utlänningsärendena. I så fall skulle han knappast haundgått att se de många svar som jag har gett på den fråga som jag alltid får:Är det massmedierna som gör att man ändrar sig? Jag har oerhört fått ta emot kridk justdärför att jag inte ändrar mig när massmedierna agerar. Jag värjer mig oerhörtmot att ta hänsyn till massmediernas agerande, just därför att jag anser attdet är orättvist mot dem som inte har en massmedieopinion bakom sig, men somkan ha lika starka skäl för att vilja stanna i . Anslag till invandring m. m. Nr 134 Jag vill alltså bestämt avvisa deinsinuationer som gav den ""''y' r. 29 aoril1982 Däremot kan somförflyter fram till ett avgörande opinionen - kanske inte så mycket genom massmedierna utan när det gäller en bygd, en Anslås till invand- e, d, - bli så påfrestande för depersoner som det gäller att de själva kan rine m m hamna i en situation som gör attderas läge har förändrats. Självfaller jag alltså inte undan för massmediepåtryckningar, utan det är depersoner som det gäller som far illa av den opinion som kommer till uttryckrunt omkring dem, 54 (vpk) replik: Jag är nöjd med att invandrarministern delarmin uppfattning om invandrarorganisationernas betydelse när det gäller attförverkliga de invandrarpolitiska målen. Men invandrarministern säger att vissabesparingar ändå måste ske för hela organisadonslivet och även förinvandrarorganisafionerna. Det måste betyda att regeringens besparingsiverresulterar i att de invandrarpolitiska målen blir åsidosatta. Någon annantolkning kan jag inte göra av invandrarministerns svar. Regeringen har gett invandrarverket i uppdrag att göra enundersökning om invandrarungdomarnas situation i , när det gäller derassociala situafion, arbetsmarknadssituafion och utbildningssituation.Invandrarverket har också fullföljt sitt uppdrag och lagt fram en rapport. har vi från vårt partis sida motionerat tre år i radoch föreslagit konkreta åtgärder för invandrarungdomarna. Alla våra motionerhar avslagits med motiveringen att regeringen överväger att vidta åtgärder somskall förbättra invandrarungdomarnas situation. Men har inte någraförslag till konkreta åtgärder framlagts från regeringens sida. Och våramotioner blev avslagna också . Jag vill fråga invandrarministern: Vad är det för meningmed att tillsätta en utredning om invandrarungdomarnas situation, att geinvandrarverket i uppdrag att komma fram med en omfattande och enligt minuppfattning mycket bra rapport om invandrarungdomarnas situation, när man sedankonsekvent vägrar att vidta några som helst åtgärder för att förbättra dessaungdomars situation? Det som invandrarministern pekar på som vidtagna åtgärderär generella åtgärder som berör alla ungdomar och ingenting som är specielltför invandrarungdomarna. 55 () replik: Efter det svar som jag fick fråninvandrarministern måste jag konstatera att hon inte är beredd att följa deteniga utskottsbetänkande som förelåg, där det klart uttalades att deorganisationer som får ökade ekonomiska problem genom att det 100-procentigabidraget tas bort borde få ökat stöd från det allmänna genom den verksamhet somfinns. Det ärinte obekant för invandrarministern att det är invandrarverket som har attförsöka hitta normer och fördelningsprinciper för hur man skall kunna Därför anser jag att det uttalande somarbetsmarknadsutskottet gjorde 1978/79 är förplikdgande, så till vida attverket bör få ökade anslag för att kunna fördela dessa till invandrarorganisationer.Man skall göra klart för sig att dessa organisationer inte har sammamöjligheter som t. ex. ungdoms- eller idrottsorganisafioner att vända sig dllkommuner, landsting eller statliga institutioner, utan den enda vägen för demtill verksamhetsbidrag är via invandrarverket. Därför åvilar speciellaförpliktelser verket och naturligtvis til syvende og sidst även regeringen. Jagfår väl konstatera att regeringen tänker försätta invandrarorganisationerna isamma ekonomiska knipa som man har gjort, och som man gör, när det gällerstudieförbunden, de fackliga organisationerna och många andra ideellaorganisationer, i allt sitt nit att spara pengar dll statskassan. Anslagtill invandring m. m. Anf.56 () replik: Jag förstår, av statsrådet svar att döma, att hon inte rättuppfattat min frågeställning. Jag har nämligen följt den här debatten. Jag harläst både frågorna och invandrarministerns svar.