prot · G50993 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:93 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 9 §Finansdebatt (forts.) Fortsattes överläggningen om finansutskottets belänkande1981/82:20. 55 (): kan jag säga detsamma som någon gjorde vidett annat lillfälle, enligt en historia: Detta klarar talmannen, jag ochsekreterarna av, eftersom det inte finns några andra i kammaren. I den debatt vi nu har om finansutskottets betänkande 20är utgångspunkterna från de olika partierna i utskottet litet annorlunda än vihar vant oss vid. I finansutskottet har valt alt säga att densocialdemokratiska linjen är bättre än mittenregeringens förslag. Det är denenda slutsals man kan dra av ståndpunkten atl det är bättre att lägga nedrösterna och låta socialdemokraternas förslag vinna än att rösta pämittenregeringens förslag. Del är tur alt del i moderatledningen också finns folk somibland kan bringa partiet till besinning. Jag beklagar atl denna besinning barakommer att gälla den kommunalekonomiska frågan och inte över hela det fält sombetänkandet behandlar. I den seriösa ekonomiska debatten tycker jag att man kannotera en klar tendens lill ökad insikl om de grundläggande problemen i vårekonomi. Del är glädjande att den insikten kommer från allt fler håll och inteminst är väl dokumenterad hos den svenska allmänheten. Den attityd somavtalsparterna har intagit visar tydligt att de är mogna attfullfölja den svenska modellen med ansvarsfyllda uppgörelser, speciellt när detallmänna ekonomiska läget är kärvt. Jag vill också uttrycka en förhoppning omatl samtliga parter i kommande avtalsförhandlingar intar denna attityd. Delgemensamma uttalande som regeringspartierna och socialdemokraterna har gjorl idenna del i samband med skattereformen har vital betydelse för det ekonomiskasaneringsarbelel i fortsättningen. Den socialdemokratiska attityden till problem ärannars tyvärr tvehågsen. Vad socialdemokraterna försöker sig pä är attkombinera etl kaxigi tal om behovet av ålerhållsamhel med kraftiga överbud ifräga om de åtaganden som vår ekonomi och produktion förmår bära.Slutresultatet blir alt de i viktiga avseenden motverkar arbetet för att nåbalans i ekonomin. Ett par exempel visar delta. Regeringens sparprogram leder till att vi börjar fä greppom kostnadsutvecklingen. J ag vägar påstå, att med de ytterligare åtgärder somhar aviserats kommer vi alt också i kronor ha ett minskal budgetunderskott närvårriksdagen är avslutad. I detta läge lägger socialdemokraterna fram ettbudgetförslag, som ger en helårseffekt som är 4,5 miljarder sämre änregeringens. När regeringen har lyckats få en dämpning av inflationentill ständ, så är nog de flesta ense om all del är bra.Inflationsförväntningarna går f. n. ned i del svenska samhället. Den har inflalionen varit . För inte alltför längesedan var den högre. Vad gör dä socialdemokraterna? Jo, de föreslår höjdapriser genom en höjning av momsen . Inflationsförväntningarna skallligga kvar, tycker socialdemokraterna - obekymrade om att detta slår igenom påden kommunala ekonomin, hushållens ekonomi osv. t de här avseendena skulle man kunna karakterisera densocialdemokratiska politiken så att den är "kvar i utförsbacken".Mot den bakgrunden är det bra att socialdemokraterna är i minoritet, och del äroförklarligt att moderalerna väljer alt hjälpa fram denna polilik genom attlägga ned sina röster. I och med att socialdemokraterna inte konsekvent angriperde långsiktiga balansproblemen saknar de socialdemokratiska åigärderna i detkortare perspektivet också trovärdighet. Inte minst gäller detsysselsättningspolitiken. Som lidigare framhöll, vararbetslösheten i i början av 1970-lalet högre än i våra grannländer. Nuligger de flesta industriländer, mänga med sociajdemokratiska regeringar, pämångdubbelt slörre arbetslöshetstal. Vi har inget skäl att glädja oss ät andras olycka. Men detfinns skäl atl erinra orn atl deras olycka i stor utsträckning är beroende avatt de har socialdemokratiska eller ullrakonservativa regeringar. hardubbell så hög arbetslöshet som vi, och där har man alltså en kommunistiskarbetsmarknadsminister. Socialdemokraterna borde sakna trovärdighet isysselsättningspolitiken, helt enkelt därför atl de inte har förslag som ärkonstruktiva, långsiktiga och som är en del av etl ekonomisktstabiliseringsprogram. Jag skall peka på några ytterligare omständigheter somunderstryker detta. För det första: I praktiskt tagel varje slornäringspolitisk fråga har socialdemokraterna sökt manövrera sig bort från ettkonkret ställningslagande. De har skyllt på behov av ytterligare utredningar,av statliga siruklurplaner för den aktuella branschen och andra liknandeomständigheter. Om socialdemokraternas polilik vunnit gehör, hade branschefter branschförblött med åtföljande arbetslöshet och bristande resurser förframtidssatsningar. För det andra: Den enda offensiva motorn i densocialdemokratiska näringspolitiken skulle vara den verkliga Döbelnsmedicinenför svensk ekonomi. Löntagarfonder i socialislisk tappning är ell hot molinitiativkraft och nytänkande och därmed mot sysselsättningen. För del tredje: Socialdemokraterna tvekar inte att läggabördor pä produktionen som hämmar den internationella konkurrensen. Denfinansiering av löntagarfonderna man förespråkar är ell exempel. Jag tror inleatt ens socialdemokraterna tänker sig en avräkning i lönerörelserna utöver denavräkning som skattereformens finansiering skall ge. Den viktigaste fördelningspoliliska uppgiften är altklara sysselsättningen. Jag tycker inte atl man kan vara nöjd med dennuvarande ulvecklingen. Men vi skall komma ihåg att vår miltenregering klararpåfrestningarna bättre än de allra flesta socialdemokratiska och konservativaregeringar ute i världen. Regeringspartierna arbetar vidare med åtgärder föratt hålla nere arbetslösheten. Det skulle kännas bra om oppositionen var merkonstruktiv och mindre spekulativ i sysselsättningspolitiken. Dä skulle detfinnas förutsättningar för samfällda lag också på della område, vilket vore avstort värde. politik skulle man egentligen för deras egenskull gå förbi med lystnad. parti driver en polilik i regeringsslällningoch en annan i opposition. Och när de är i regering har de iopposition. agerande i skattefrågan visar tydligt detta. Förevalet skulle man sänka skatten. I den första trepartiregeringen insåg manall det inte fanns några pengar atl bjuda på. Före valel 1979 - i opposiiion -sade all det går att sänka skatten bara viljan finns. Iregeringsslällning efter valel sade de atl skatteomläggningen skalltolalfinansieras. Efter regeringsupplösningen var man åter lillbakaoch skulle bjuda pä skattesänkning. Man skulle nästan kunna säga altmoderalerna byter politik i den här frågan oftare än en Vasaloppssegrare byterskidor. När vi lyssnade lill inlägg kunde vikonstalera all han var kritisk mol skaltereformen och kritisk mot dessfinansiering. Del skulle inle få förekomma skatter eller avgifter för altfinansiera den, och man skulle inte ha det sänkta indexskydd som ingår iuppgörelsen. talade också om all man i en ulredning kommii framlill att del skulle bli stora möjligheter atl få ökade statliga inkomster genomskaltereformen. Jag skulle i det sammanhanget vilja sätta upp elt varnandefinger och peka på atl man i har fört precis detta resonemang och att vivet att president har svårigheter atl få budgelen alt gå ihop. Man hardär kunnat konstatera att skattesänkningen inte gav de inkomsler man hade tänktsig. Men del är angelägel atl slå fast alt det är en mycketviktig reform som socialdemokraterna, cenlern och har kommitöverens om och atl den säkerligen kommer att få positiva effekter. De positivaeffekterna behövs för att vi ytterligare skall kunna förbällra Sverigesekonomi. I etlavseende är dock moderalernas hållning konsekvent, nämligen att man intehar någon känsla för att en av politikens viktigaste uppgifter är atl fördelatillgångar och bördor rättvist mellan människorna. har ovanan altkritisera de fördelningspolitiska inslagen i nödvändiga sparåtgärder. När deföreslär ytterligare sparande, gör de det utan hänsyn till effekterna förenskilda människor i utsatta situationer. Det senaste exemplet ärmoderatförslaget - som vi nu lyckats undanröja - atl begränsa skalteutjämningenmellan rika och fattiga kommuner. Vi har i etl bra utgångsläge. Det gäller all skapaen positiv inställning till att vi skall klara av de problem som finns i vårekonomi och när det gäller vår sysselsättning. En framtidspolitik måste tasikte på all vi effektivt utnyttjar de tillgångar och resurser som finns isamhället. Vi skall göra detta pä etl uthålligt sätt, dvs. utan atl förödakommande generationers levnadsbetingelser. Detta synsätt förutsätter atl vi kanföra utvecklingen vidare efter etl decenlralisliskl och småskaligtbetraktelsesätt. I delta avseende har den kanske främsta förändringen avsamhällsutvecklingen skett . Jag vill peka påjordbrukspolitikens nya inriktning mot familjejordbruken och mol alt man skallvidmakthålla jordbruket som en viklig glesbygdsnäring och en bas förproduktionen i alla delar av landet. Jag vill vidare peka pä den satsning på småföretagsamhetensom sker. Socialdemokraterna glömde bort denna dynamiska faktor i sinnäringspolitik, präglad av storsatsningar som kärnkraft. 80, AlgotsNord m. m. Den småföretagsproposition som presenterades är en brafortsättning på en bra början när del gäller näringspolitiken. har regeringen presenterat nya riktlinjer förregionalpolitiken. Också här markerar regeringen en decentralislisk ochsmåskalig inriktning. Del är först genom en sädan inriktning som den enskildesinitiativkraft och utvecklingsförmåga kan tas lill vara. Men för att vi skallkunna fullfölja en sådan politik måsle en allmän stabilisering av ekonominfortgå - med det sociala och fördelningspolitiska ansvar som regeringspartiernastär för. Det är ocksä den inriktningen regeringens budgetproposition har. Jagär övertygad alt det även är den politiken sorn iomröslning efter omröslning kommer att biträda. Därmed kommer också att fullfölja denkonsekventa ekonomiska politik som mitlenregeringen har drivit. Den kansammanfattas i; åtgärder för att skapa rimliga konkurrensvillkor iförhållande till omvärlden - devalveringen, goda förutsättningar förlönerörelsen; åtgärder för atl få ned inflationen. - Regeringen tillätinte devalveringen alt slå igenom i priserna. Spararbetet har en klarinflationsdämpande effekt; åtgärder för alt få ned budgetunderskottet - årets budgetbryter trenden; åtgärder för atl hälla sysselsättningen uppe - aldrigtidigare har så mycket satsats på arbetsmarknadspolitik och andra offensivaåtgärder som ; åtgärder för atl få till stånd expansion och utveckling inäringslivet -satsningarna på energihushållning, smäföretagsamhet,regionalpolitik, åt- gärder försparande och ökning av det riskvilliga kapitalet, satsning på forskning ochteknisk utveckling. Det är, herr talman, genom sådana åtgärder vi kan fä den stabilitetoch utveckling av vår ekonomi som gör del möjligt att upprätthålla en godoffenthg service i det svenska samhället. 56 (): skäller på osssocialdemokrater. Det är lättare att kritisera oss än att i regeringsställningförbättra människors levnadsförhållanden och minska arbetslösheten. Finanspolitiken handlar om den samlade ekonomin i landet.Och om krisen i ekonomin har inte minst företrädarna för de borgerligaparlierna vittnat . Men på något sätt har de inte förstått, eller velatförstå, att del är de som i hög grad är ansvariga för krisen - inte minst förde katastrofala verkningar den fått för kvinnorna i landei. Ni pratar omjämställdhet, och ni skriver t. o. m. motioner med krav pä att öka den. Men detär inte era ord som räknas utan vad ni faktiskt gör. Ni har ökat klyftorna mellan grupper av människor, mellanlandsändar, unga och gamla. Ni har förstärkt de traditionella könsrollerna bådepå arbetsmarknaden och i hemmen. 1979 stod drygt 600 000 kvinnor utanför arbetsmarknaden.330 000 av dessa sade sig vilja ha ett arbete men ansåg det inle mödan värt attsöka. Det här kom vi fram lill i jämställdhelskommittén i den utredning vigjorde om kvinnors arbete. Det är kvinnorna som drabbats hårdast avarbetslösheten. Det gäller också bland tjänstemännen. Inom SIF är avmedlemmarna kvinnor. Men bland förbundels arbetslösa medlemmar är kvinnor.På motsvarande sätl är det inom . Kvinnorna utgör57 % av medlemmarna och av förbundets arbetslösa. Kommunaltjänstemannaförbundetbestår till av kvinnor. Bland förbundets arbetslösa svarar kvinnorna för88 %. Omkring 1 miljon kvinnor deltidsarbetar. Antaletofrivilliga deltider bara ökar - den senaste månaden med 20 000. F. n. är delca 120 000 kvinnor som arbetar deltid av arbelsmarknadsskäl. Arbetslöshetenbland unga flickor är . Den offentliga sektorns utbyggnad har varit en viktighörnslen i vårt välfärdsbygge. Utbildning, vård och omsorg, som lidigare varett fätals privilegium, blev genom satsning på den offenfliga sekiorn enrättighet för hela folket. Rättvis fördelning blev vårt rättesnöre. kom undersökning om utbyggnadenav barnomsorgen, och där konstateras: "Under 1950-talel förändrades detekonomiska läget och därmed arbetsmarknadsläget. Kvinnorna behövdes inte isamma omfattning i produktionen som . Under denna periodkritiserades ocksä heldagsinstitulionerna inom barnomsorgen häftigt, vilkel resulteradei att endast mycket fä heldagsinstitutioner byggdes . När ekonomin åter expanderade under 1960-taletuppmuntrades kvinnor-9 protokoll 1981/82:92-93 na återatl förvärvsarbeta. Detta medförde atl bristen på barnomsorgsplatser i daghemoch fritidshem blev mycket stor. Sedan 1960-talel har en växande andel kvinnorgått ut i förvärvsarbete vilket ledde till en stor efterfrågan på barnomsorgunder . För all stimulera kommunerna atl bygga ulbarnomsorgen infördes bl a ett statligt anordningsbidrag förbarnstugebyggandet. beslöt också är 1975 atl barnomsorgen inom en5-årsperiod skulle bygga ut barnomsorgen med 100 000 nya daghemsplatser och 50000 nya fritidshemsplatser dvs. Under 1980-lalets början har dock arbetsmarknadslägetförändrats och 1960-talet5 brist pä arbetskraft har förbytls i en ökandearbetslöshet. Kommunernas ekonomiska situation har därmed ocksä försämrats ochutbyggnaden av barnomsorgen har skett i minskad takt, verksamhei drabbats avnedskärningar. Detta har bl. a. lett till alt riksdagsbeslutet atl bygga 100000 nya daghemsplatser och 50 000 nya frilidshemsplaiser mellan 1976 och 1981inte uppfyllts. Det försämrade ekonomiska lägel och en ändrad syn på denoffentliga sektorns utbyggnad saml den ökade tonvikten på de pedagogiskamotiven har bl. a. resulterat i ett riksdagsbeslut om en förändring avstatsbidragen. Statsbidragen till dag- och fritidshem - dvs. heltidsomsorgen -minskas, vilket pä sikt leder till försämrade möjligheter för kvinnor och mänatt förvärvsarbeta. Starka skäl - bl. a. respektive familjs ekonomiska - talarför atl det blir kvinnorna som får stanna hemma och ta hand om barnen eftersomde i de flesta familjer har den lägsta lönen. I barnomsorgspropositionen sägsdock fortfarande alt målet för utbyggnaden av barnomsorgen är full behovstäckning." Kan man tydligare än så här beskriva kvinnornas roll i denekonomiska politiken? Det behövs ingen ytterligare forskning, inga flerautredningar för att visa på kalla fakta. Vad som behövs är en ekonomisk politiksom inte gör skillnad mellan kvinnor och män, en polilik där rätlen lill arbeleoch ekonomiskt oberoende omfattar alla människor och pä lika villkor. Under den socialdemokratiska regeringens tid beslut om barnomsorgen som innebar en långsiktig målsättning om fullbehovstäckning och en mer kortsiktig målsättning om en utbyggnadav den som jag redan nämnde och som också har tagit upp,nämligen 100 000 daghemsplalser och 50 000 fritidshemsplatser . Men vad blev del av detta? Jo, 66 000 daghemsplatseroch ungefär 35 000 fritidshemsplatser. 1981 konstaterade socialutskottet mycket riktigt att demål som uppställdes 1976 för utbyggnaden av dag- och fritidshem under perioden1977-1981 inte har uppnåtts. Stor ovisshet råder om vilket uirymme som finnsför den kommunala expansionen för liden . Utskottet anser dock atldet bör utarbetas en plan för den fortsalla utbyggnaden av den kommunalabarnomsorgen fram till full behovstäckning. Planen, som ocksä bör innefatta enbedömning av personalbehov och erforderliga utbildningsinsatser liksom envärdering av olika instrument för att säkerställa att mälet näs, bör tas fram efteröverläggningar med och föreläggas snarastmöjligt. Ute i kommunerna har det visat sig att trots en betydligtlägre utbyggnadstakt än planerat är barnomsorgen den kommunala verksamhet somtagit i anspråk den största andelen av den kommunala konsumtionsökningen under1981. Enligt kommunernas preliminära bokslut ökade den kommunala konsumtionenmed . Enbart barnomsorgen svarade för en konsumtionsökning på 1,2 %.Enligl Kommunförbundets volymenkät planerar kommunerna att begränsakonsumtionsökningen ytterligare, till 1,. Barnomsorgen svarar för hälfteneller av ökningen. I förhällande lill de senastebarnomsorgsplanerna innebär detta en minskning av den planerade utbyggnaden med50 %. Omräknat i daghemsplatser motsvarar detta en utbyggnad pä ca 7 500platser mot en tidigare planerad utbyggnad på 16 500. Men i stället för alt angripa problemet genom att ökakommunernas resurser för barnomsorgen utlovade de borgerliga partierna, inkl.det jämslälldhelsivrande , etl vårdnadsbidrag till småbarnsfamiljer.Jag tror atl jag gör mig till tolk för de flesta kvinnor med småbarn i Sverigenär jag säger: Skrota ert vårdnadsbidrag och salsa pengarna på utbyggnad av denkommunala barnomsorgen liksom på fungerande allmänna kommunikationer så att vifår möjlighet att åta oss elt heltidsarbete. Då kan även vi kvinnor vara medoch lösa den ekonomiska krisen i . Några folkpartister, bl. a. förrajämslälldhelsminislern , har väckt en motion med krav på åtgärderför ökad jämställdhet, vilken behandlas i finansutskottels betänkande. Sådanaåtgärder behövs verkligen. är inte här, men jag skulle vilja vädjatill : Varför inte påverka den egna regeringen att vidta åtgärdernär det gäller arbete för kvinnor, atl skapa fler daghemsplatser. Hjälp oss attförverkliga det krav som redan förut har ställt sig bakom! Lät ävenkvinnorna vara med och arbeta ur krisen! 57OLLE i (fp); Om nägra timmar kommer med allsannolikhet atl bifalla del socialdemokratiska förslaget till riktlinjer förbudgetregleringen. Denna socialdemokratiska seger åstadkoms genom moderaternasnedlagda röster. Delinnebär att kommer att besluta atl denekonomiska politiken kraftigt fördöms, att besparingar i arbetslöshetsförsäkring och vad gällerkarensdagar inte skall genomföras, atlstatens utgifter skall ökas och attskattesparandel skall avskaffas. Alll detta kommer att uttala. Detsocialdemokraterna säger skall också - enligt riksdagsbeslutet - varavägledande för utskottens behandling av statsbudgeten. Del beslutmoderalerna tänker släppa igenom pä grund av sina nedlagda röster strider både mot desenaste sex årens regeringspolitik och mot vad åtminstone jag uppfattat sommoderaternas polilik. Hurkan då göra detta - tolerera att budgeten skall försvagas, attkarensdagarna inte skall införas, att skattefondsparandet skall avskaffas? Svaret är enkelt; Mantycker inte atl riksdagsbeslutet är värt någol. Menarmoderaterna att skall följa sitt eget beslut? Nej då,riksdagsbeslutet är ingenting att ta på allvar. Menar moderalerna att utskottenskall göra som säger? Nej dä, inte alls. Trotsatt man inle röstar emot det socialdemokratiska förslaget tänker man i varjeutskott gä emot det. beslut blir ingenting värt. Därmed förvandlarmoderaterna dagens beslut till en fars. Iinlägg efter inlägg har talat om alt uttalat att12 miljarder kronor skall sparas nästa budgetår. Det är etl allmänt uttalande,en riktlinje. har benhårt hållit fast vid atl det skall gälla. Ochdet håller jag med om. Vi menar att regeringen i allt väsentligt följt det riksdagsutlalandet. Menvarför skall nu det riksdagsuttalandet vara ett absolut giltigt beslut, medandagens riksdagsuttalande om budgelregleringen bara skall viftas bort? Är detmoderaterna som skall bestämma vilka riksdagsbeslut som skall följas och vilkasom skall nonchaleras? Jag kan omöjligt förstå hur ett sådant handlande går att förena medrespekt för . , då det talas ganska mycket ompolitikerförakt, borde vi alla vara varsamma med att göra spe avriksdagsbeslut. Förmoderaterna - lyssna bara på tal -handlarbesluten om landets finanser inle bara om hur vi skall styra ur krisen.Lika mycket handlar del för dem om att visa musklerna, att tala om atl enminorilelsregering alltid är svag och att moderalerna måste ha inflytande. beslut borde avspegla medborgarnas uppfattningar. Förmoderaterna har de blivil ett sätt alt göra markeringar i ett politiskt spel.Det är faktiskt en nedvärdering av . 58 (): Jag skall inle blanda mig i den diskussion som har pågått hela dagenmellan moderater och regeringspartierna om den roll vederbörande partier harspelat och tänker spela här i kammaren. Menjag skall ta upp några konstitutionella aspekter på de föreslagnakommunalekonomiska åtgärderna. Konstilutionsutskoltet har nämligen haft atlyttra sig härom. Den naturliga utgångspunkten för utskottet har varit eltuttalande som utskottet gjorde under förra och som ställdesig bakom. Det gällde möjligheterna atl i lag införa begränsningar avkommunernas beskattningsrätt. Det var ett mycket nyanserat yttrande somutskottet avgav. Men slutsatsen är entydig. Resonemangen mynnar ut i följande:"Principerna om den kommunala självstyrelsen som de kommer till uttryck iRF och dess motiv leder enligt utskottets mening till slutsatsen atl ingrepp ikommunernas beskattningsrätt bör undvikas." Den gången syftade det principiella uttalandet i förstahand på åtgärder av det slag som föresläs från moderat håll - kommunaltskattestopp och skaltetak. Majoriteten inom uttryckersig på denna punkt mycket knapphändigt . Den förklarar att utskottetvidhåller "den inställning som kommer till uttryck i de återgivnauttalandena". Den säger sålunda inget direkt om huruvida de föreslagnaåtgärderna skall anses förenliga med de fastlagda principerna ellerinte. För min del kan jag emellertid inte tolka uttalandet pä annat sätt än såatt även majoriteten reser principiella betänkligheter mot skatleslopp ochskattetak. I varje fall gör vi socialdemokrater det. Vi vidhåller sålunda denståndpunkt vi kom fram till . De senaste dagarnas händelser har emellertid gjort altdetta inte hör till det mest intressanta. Efter den överenskommelse som deborgerliga partiledarna träffat har andra metoder kommii i fokus för intresset. har också utskottet sysslat med dessa metoder. De harföreslagils av regeringen och går ut på att reducera skatteunderlaget förkommunerna. I den motion som vi socialdemokrater väckte framförde viprincipiella betänkligheter mot en sädan åtgärd. Även i den moderata motionen ställde man sig avvisande.Låt mig citera: "Att beröva kommunerna en del av de skatteinkomster somderas skatteunderlag faktiskt genererar framstår som principielltbetänkligt." -Det var . Moderalerna i fullföljde inte dennakritik. Det gjorde däremot i finansutskottet. Även visocialdemokrater, i finansutskott och konstitutionsutskott, fullföljde vårkritik. Efter det som har hänt finns det all anledning att skärpadenna kritik. Här gäller det verkligen alt pröva om grundlagen tillåter ingreppav det slag som har föreslagils och som av allt all döma har majoritet med enröst i denna kammare. Det är fel när kommunerna berövas intäkter som derasskatteunderlag föder eller - för att tala med formuleringen i den moderatamotionen - när kommunerna berövas "en del av de skatteinkomster som derasskatteunderlag faktiskt genererar". Ett sådant ingripande innebär attkommunala skattemedel används för statliga ändamål och att kommunerna reellt settblir beskattare åt staten. Med tanke på hur uppgörelsen mellan de borgerligapartiledarna har refererats i pressen måste vi nu pröva om åtgärden stämmer medbestämmelsen i regeringsformens 1 kap. 7 §.