prot · G50933 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:33 Förhandlingarna leddes till en början av förste vicetalmannen. 1 § Anmälan om kompletteringsval till utskott 1 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Socialdemokratiska riksdagsgruppen har som suppleant ijordbruksutskottet ledighet anmält hennes ersättareAnita . Förste vice talmannen förklarade vald till suppleant i jordbruksutskottet () 2§ Justerades protokollet för den 13 innevarande månad. 3 § Förste vice talmannen meddelade att ()denna dag återtagit sin plats i , varigenom som ersättare upphört. 4§ Svar på interpellationerna 1981/82:54 och 72 om utvecklingen i har i en interpellationställt följande frågor under hänvisning till det pågående våldet i . Vilkenuppfattning har regeringen om utvecklingen i ? Tänkerregeringen vidta några åtgärder för att protestera eller på annat sätt uttryckasitt avståndslagande från avrättningarna i ? Mot samma bakgrund har i en interpellationfrågat följande; Vilka initiativ har den tagit för allfå ett slut på de övergrepp mot de mest elementära mänskliga fri- ochrättigheterna som förekommer i ? Jagbesvarar båda interpellationerna i ett sammanhang. Omvärlden har haft anledning att följahändelseutvecklingen i med största uppmärksamhet.Schahens fall öppnade möjligheter för det iranska folket attskapa ett oberoende, demokratiskt samhälle av inre förtryck ochyttre inblandning i landels interna angelägenheter. Tyvärr har utvecklingen ilandet tagit en olycklig vändning. Schahens brutaliteter har ersatts av enfanatisk terror och en spiral av våld. Det nuvarande våldet har framsprungit ur maktkampen mellande olika politiska krafterna i landet. Avlägsnandet av den gemensamme motståndarenhar följts av växande motsättningar mellan dem som tidigare tillsammansbekämpade schahregimen. Kampen har utvecklats på ett sätt som fått mycket tragiskaföljder för den iranska nationen. Grundläggande mänskliga rättigheter kränksdagligen, och landets ekonomi har stagnerat. Det politiska livet i efter revolutionen har präglatsav exempellöst våld. Ett stort antal människor har avrättats efter i många fallsummariska rättegångar. Våldet har också drabbat nationella och religiösaminoriteter. Myndigheternas beslut och ställningstaganden har fattatsmed hänvisning till islamiska lagar och principer, som tolkats i starktfundamentalistisk anda. Enligt har över 3 600människor avrättats . har mer än 2100 personer avrättats. Parallellt med det upptrappade våldet från de styrandessida barett ökande antal våldsamma lerroraktioner genomförts frånoppositionshåll. Vid attentat mot ochpremiärministerns kansli dödades sammanlagt ett sjuttiotalpersoner, däribland partiledaren , presidenten ochpremiärministern . Oppositionen har genom sitt agerande uppenbarligenvelat ytterligare öka motsättningarna inom det iranska samhället och fåallmänheten att ta avstånd från regimen. Resultatet har blivit en ond cirkel avvåld. Den har med djup oro följthändelseutvecklingen i . Vi lar bestämt avstånd från de flagranta brott motde mänskliga rättigheterna som begås i landet. Det finns enligt vår mening ingaursäker för ett handlande som så bryter mot grundläggande principer förindividens rättstrygghet och mänskliga värdighet. uttalade jag mig om de summariskarättegångarna i . Jag sade då alt de anklagade måste få sin sak prövad vidrättegångar enligt internationellt vedertagna rättsregler. I ett uttalande iaugusti vädjade dåvarande utrikesministern till ledarna i Iranalt visa skonsamhet. I samband med våldsvågen efterpresident , påpekade jag i en tidningsintervju ,att det inte fanns något försvar för det barbari som pågick i . Statsministern och jag påtalade också terroraktionerna ochde upprörande summariska avrättningarna i våra tal i den 24 resp. 27juli. uttalade sig statsministern på nytt omsituationen i . Han framhöll då att våldet i lar sig alltmer brutalauttryck och all vi på svensk sida reagerade med särskild kraft och skärpa mot attdemonstranter -och dä t. o. m. barn och ungdomar - avrättades utanrättegång. Han konstaterade också att den iranska regimen på ett nästandesperat sätt fortsatte att likvidera sina motståndare som en våg avvåldsamma attentat gick över landet. Under FN;s pågående generalförsamling har vi från svensksida påtalat våldsanvändningen och avrättningarna i . Det skedde iutskottet för sociala, humanitära och kulturella frågor. Regeringens inställning till våldet och terrorn i ärsåledes väl känd. Vi kommer självfallet att noga följa den fortsattahändelseutvecklingen och därvid hävda traditionella syn på mänskligarättigheter. Det är vår förhoppning att våldet i dagens skall ge vika försans och förnuft till gagn för hela det iranska folkel. 3OSWALD (vpk): Jag tackar utrikesministern för svaret på mininterpellation. Våra grundläggande uppfattningar i frågan sammanfaller när detgäller våldet. Men jag har också i min interpellation frågat om regeringens synpå utvecklingen efter revolutionen - som man kan kalla det om man gör en vidtolkning av den senaste tidens händelser. Vad jag saknar i utrikesministerUllstens svar är något om hur han ser på ;s roll i detta sammanhang. Del sägs i interpellationssvaret att man efter 1979hoppades all "av inre förtryck och yttre inblandning ilandets interna angelägenheter" skulle gå mot en bättre utveckling, medmer demokrati osv. Vad som inträffade då, precis som 1952, när förragången gjorde ett försök all frigöra sig, var ju en myckel stor inblandningjust från . Jag hade själv tillfälle att delta i enkonferens i . Del var en mycket bred konferens, med representanter förregeringar, partier m. m. i både väst och öst. Inbjudan hade utgått till allapartier i , men endast socialdemokraterna och vpk skickaderepresentanter, och det var synd. Där framgick det klart vad som pågick frånUSA:s sida, med bl. a. inblandningar och handelsbojkott, som vi väl kännertill. och som naturligtvis på intet sätt har förbättrat situationen eller gjortdet lättare att få till stånd en lugn utveckling i . Jag saknar något omdetta i interpellationssvaret. Där sägs det alt "våldet har framsprungitur maktkampen mellan de olika politiska krafterna". .Men det är ju inte såenkelt. Del har också förekommit en tydlig påverkan utifrån. Jag skullegärna vilja höra vad utrikesminister anser om roll Nr 33 i efter revolutionen ochschahens störtande, för det är en ganska den intressant fråga. '>'' ' ' gäller den andra delen av interpellationen tycker jag att utrikesministern har gett ett mycket bra och uttömmande svar. Om utveckliiipen ''" 'S i interpellationen såfinns det inga ursäkter - vad som än har hänt i I fråga om inblandning utifrån ellerinom landet - för att man skall kunna godta en sådanterror som pågår i . Jag har alltså ingen annan uppfattning änutrikesministern i det fallet. I sammanfattningen i interpellationssvaret påpekas ocksåatt regeringen vid ett flertal tillfällen har uttalat sig, vilket jag redankänner till. Men jag skulle vilja efterlysa en fortsatt uppföljning på detinternationella planet. Och jag vill fråga; Vad kan regeringen görafortsättningsvis? I slutet av interpellationssvaret sägs det att man frånsvensk sida i FN:s utskott för sociala, humanitära och kulturella frågor harpåtalat det som sker i , och det är bra. Vilka ytterligare framstötar kanman tänka sig på internationellt plan? Kan man upprepa detta, eller kan manvända sig till någon annan instans i t. ex. FN-familjen för att få till stånden opinion och ett ökat tryck? 4 (): Jag vill tacka utrikesministern för svaret,som kan sägas vara en kort historiebeskrivning av vad som hänt i under desenaste åren samt ett återgivande av några uttalanden av utrikesministern ochstatsministern. Förhållandena i utvecklas på ett sätt som närmastmåste betraktas som groteskt. nås vi av uppgifter om att människoravrättas. Skälen kan vara de mest triviala. Uppenbarligen gör man ingenskillnad mellan barn och vuxna. Det rättsliga förfarande som föregåravrättningarna är knappast värt alt nämnas. Den internationella opinionen kan inte förhålla sig passivinför de uppenbara övergrepp på människors fri- och rättigheter som förekommeri . Den muslimska fanatism som leder till dessa orimliga mänskligatragedier och lidanden måste genom ett fast internationellt agerande bringasatt upphöra. Orsaken till min interpellation är min egen reaktion infördet som händer, men också många påstötningar från enskilda personer ochinsändare i tidningarna. De som på detta sätt givit uttryck åt sinuppfattningar förvånade över den slapphet och den tystnad som råder i vårt landhos politiker och hos svenska folket i övrigt. Man frågar; Var finnsdemonstranterna, var finns demonstrationerna mot det som händer i ? De som hör av sig personligen eller framför synpunkter iinsändare uppfattar vissa politikers uttalanden som något i förbigående. En svensk politiker har för inte länge sedan uttalat sig och sagt att man i höll påatt bygga upp de demokratiska institutionerna med pedantisk noggrannhet. Detta uttalande är, såvitt jag har mig bekant, inte dementerat. Tror '- utrikesministern alt en demokrati kanväxa fram under nuvarande ledning i Ominte, är utrikesministern å den vägnar beredd Nr 33 att ta upp frågan i FN, så all FN kan göra ett uttalande? Utrikesministern talar om "alt skapa ett oberoende, demokratiskt samhälleefter av inre förtryck och yttre inblandning i landets _ Hur långt är detta möjligt? År del också en uppgift qj utvecklinpen för att uttalasig mot stora länders inblandning i mindre länder, då de y jj skall lösasina interna angelägenheter? När schahens regim störtades hoppades många att den skulleersättas av en annan tingens ordning. Men det har enligt åtskilliga bedömareblivit värre. Skall vi i dra lärdom av detta då vi bedömer skeenden iolika länder? Mycket intressant är ju religionens roll när del gällerdet som händer i . Utan tvivel är det den avgörande faktorn. Här visarislam något av sitt verkliga ansikte. Denna religion finns inte bara i Iranutan också i länderna runt omkring. I den västerländska kristna kulluren, där vi bekänner osstill den kristna humanistiska livsåskådningen och där vi tar stor hänsyn tillde elementära fri-och rättigheterna, har varoch en rätt att utöva sin religioneller att inte utöva någon religion alls ulan att bli diskriminerad. Invandrarefrån olika länder kan intyga detta. Kan det komma ett starkt uttalande från svensk sida om altden kristna livsåskådningens humanistiska behandling av oliktänkande börtillämpas i andra länder och alt man måste finna lösningar utan våld ochförtryck? har rykte om sig att som ett neutralt land reageramot allt våld och förtryck i världen. Del är angeläget att vi. sä länge vimotsvarar det vi ger oss ut för att representera, också reagerar mot omänskligahandlingar, som vi anvisar sådana demokratiska, humana och fredligavägar som vårt land praktiserar. Den mycket entydigaavståndstaganden från våldet i har framgått, hoppas jag, av det svar somjag lämnade. Jag tror också att det svaret ger en klar återspegling av hurdet svenska folket reagerar på våldsutvecklingen i . Det finns välanledning att tillägga all de båda interpellanternas kommentarer till mitt svarytterligare belyser enigheten när det gäller reaktionen mot del fruktansvärdavåldet. tycker alt det därutöver bör sägas ut vadSverige kan göra för att ytteriigare stödja en demokratisk utveckling i ,och var inne pä samma sak. Jag tror alt en av de åtgärder som är viktiga är denpolitiska opinionsbildningen nu liksom i alla lägen där vi inte kan blanda ossi saker och ting mera handgripligt. Det är just en sådan opinionsbildning sombåde jag. statsministern och andra i regeringen ägnat sig åt i ovanligt mångatal i denna fråga. Jag kan för övrigt också berätta för kammaren att om någralimmar kommer i FN återigen alt i ett utskott la upp situationen i ochdär 3 Nr 33 framhålla hur viktigt del är att FNinte låter saker och ting bara passera ulan Måndapenden följer vad som händer meduppmärksamhet. Det är sä det brukar uttryckas 73november 1981 P'°* FN-språket när man är oroad över utvecklingen och menar all världsorganisationen har ett ansvar. Omutvecklinpen Både och tycker också att det är / angeläget att talar ut närstora länder blandar sig i andra länders inre angelägenheter.Jag har ingen anledning att annat än hålla med om att jag tycker att det ärangeläget att vi slår upp och gör det oavsett vilket stort land del handlar omoch att vi utan rädsla. Jag tycker också att vi i hög grad har levt upptill detta krav. vill vidare att jag på regeringens vägnarskall uttala mig för att kristna värderingar bör gälla i den politiskautvecklingen i , kristna värderingar mot våld och förtryck. Jag tror inte.Sven , att det är vår sak all säga att i ett muslimskt land skallkristna värderingar gälla. Däremot är det vår sak att hävda allmänna, av FN ochandra omfattade principer om mänskliga rättigheter, i och andra länder somär muslimska. Men del finns - jag håller med om det -anledning att i en sådan här interpellationsdebatl söka se vad som händer iIran i ett något längre och djupare perspektiv. Då bör man naturligtvis ocksåbelysa andra länders inblandning i händelseutvecklingen. Schahdynastins ,som förvisso massivt stöddes av , var ett samhälle med oerhördasociala och ekonomiska orättvisor med förtryck av oliklänkande och medallvarliga inskränkningar i elementära fri- och rättigheter. Det var också ettsamhälle där landets religiösa traditioner förkvävdes i moderniseringens ochindustrialiseringens namn. En drastisk sekularisering genomfördes på bekostnadav många s. k. shia-muslimers främsta principer. När väl förändringen kom iIran gick den fram med en väldig kraft. Den politiska oppositionen och dereligiöst förtryckta representerade tillsammans en stark revolutionär kraft.Schah-regimen föll på myckel samman, nästan som ett korthus. Denrevolutionära entusiasmen var massiv. I tidningar och TV kunde vi se hurmiljoner människor fyllde under glädjedemonslrationer. Deninternationella opinionen, inte minst i vårt eget land, engagerade sig aktivtoch positivt för det iranska folkels nyvunna frihet och nyaframtidsmöjligheter. Men splittringen mellan de politiska och religiösa ledarnai landet blev uppenbar redan några månader efter schahens fall. Den revolutionära dynamiken svepte undan den ena regeringen efter den andra. Khomeini, ayatollahn, framstod som den dominerande ledaren, trots att han, såvitt man kan bedöma utifrån, inte alls deltar i del praktiska regeringsarbetet. Ockupationen av var nalurligvis främst ett uttryck för avskyn mot den amerikanska supermakten och dess agerande i under schah-tiden, ja, det vill jag tillägga, ända sedan Mossadeqs också utifrån regisserade fall. blev det utdragna gisslandramat ett uttryck för den då oavgjorda maktkampen inom den iranska ledningen. För som ''' gisslans fångenskap förlängdes iIran försämrades drastiskt den iranska ledningensinternationella ställning och prestige. kom så kriget mot . Möjligheterna förlandets ledare den alt börja bygga upp sitt land blev än mindre.Även i krigföringen märktes yx splittringeninom den iranska ledningen. bekantoffentligt över sin regerings inkompetens. Den inre krisen kulminerade . PresidentBanisadr avsattes av det iranska parlamentet vid en dramatisk session den 20-21juni . På gatorna i demonstrerade den helgen Banisadranhängare ochden mest militanta oppositionen, Mujaheddin Khalk. Ett tjugofemtal personerdödades under demonstrationerna och ungefär lika många demonstranter avrättadespåföljande morgon utan några som helst rättegångar. Sedan ökade som bekant våldet mycket snabbt. Det islamskarepublikanska partiets högkvarter bombades, och ett stort antal av landelspolitiska och religiösa ledare dödades i ett fruktansvärt attentat, som jagockså redogjorde för i mitt svar. Detta blev den främsta utlösande faktorn tilldet av regimen ledda motvåldet, som tagit sig så många brutala uttryck . Detta har skett under en religiös täckmantel - öga för öga,land för tand. Men under denna täckmantel har det också skett en massivförföljelse av den politiska oppositionen. Jag skall inte här upprepa den svenska regeringensreaktioner på utvecklingen i . Låt mig bara göra några grundläggande ochsammanfattande konstateranden. För det första; Den hälsade med lättnadoch tillfredsställelse schahens fall och möjligheterna till en ny start för detiranska folket. För det andra; Den ger uttryck för detsvenska folkets djupa besvikelse över och avståndstagandet från de avsteg frånde mänskliga rättigheterna som vi ser i dagens . För det tredje; Detta avståndstagande omfattar inte barabrotten mot de mänskliga rättigheterna som begås av landets ledning, vilkennaturligtvis har ett huvudansvar för människornas trygghet, utan ävenattentaten frän oppositionens sida. Jag tycker alt det är viktigt att vi i ensådan här debatt, hur vi än upprörs av den iranska regimens brott, aldrigheroiserar mord från något håll. för det fjärde; Värreaktion är helt i linje med de traditioner på detta område vilka Sverigerepresenterar och försöker upprätthålla. Tyvärr är våld och förtryck alltförvanligt i dagens värld. Men vi får aldrig förtrollas att göra vår röst hördnärhelst och varhelst mänskliga rättigheter inte respekteras. Del handlar juytterst om kampen för mänsklig värdighet. 6OSWALD SÖDERÖVIST (vpk): Jag instämmer gärna i utrikesministernsbeskrivning av del historiska skeendet och framåt. Jag är ocksåganska glad att höra att utrikesministern klart säger ifrån om den inblandningsom uppenbarligen har förekommit under alla dessa decennier i . I storutsträckning beror naturligtvis denna inblandning på oljefyndigheterna. Nr 33 har varit viktiga, i första handkanske för men också för västvärlden i ,.o , j övriet. Vi känner alla tillkupperna , Utrikesministern Mandagenden * ' * -n " . ,,,, nämnde Mossadeqs regim. Roten tilldagens konflikter finns ju faktiskt 23november 1981 ms & j , Denbeskrivningen instämmer jag alltså i. Jag är också glad att höra att regeringen på nytt tar upp den härfrågan i FN, och jag hoppas att detta skall leda tillatt det blir en påtryckning på regeringen i , att man får en uppgörelseoch att mördandet kan upphöra. Sedan är det alldeles klart - och det finns ingenanledning att sticka under stol med det - alt ansvaret också måste läggas påoppositionen i det här fallet. Ett ständigt upptrappande av våldet lederuppenbarligen inte framåt, utan man bör naturligtvis se till all man får enannan sorts dialog till stånd än den som förs med vapen. Men är detändå så att den stora repressiva makten i huvudstaden och i iövrigt upprätthålls av regeringen. Den har polisstyrkorna och den har armén -åtminstone den del som varit verksam , även om det kan finnasopposition där. Därför tycker jag alt ett ganska stort ansvar måste läggas påregimen. Man måste möta våldet på ett mer konstruktivt sätt och inte baraplocka ut folk utan någon som helst urskillning-vilket har skett enligt vad vivet av rapporter från skilda håll. Det har t. o. m. förekommit att man inte enshaft summariska rättegångar - del har skett avrättningar på öppen gala. Dettakan vi aldrig tolerera. Även om jag instämmer i alt ett visst ansvar måste läggaspå oppositionen, så är det alltså ändå regeringen som har det stora ansvaret.Den har den stora makten och de stora möjligheterna alt verka i det här läget. 7 (); När utrikesministern säger att man ännu engång skall aktualisera detta i FN. så är min fråga: Kan det leda fram till ettuttalande från FN;s sida? När del gäller detta med religionen vill jag erinra om attde ledande i i sitt handlande åberopar sig just på sin religion. Då kan vifrån svensk sida, med den humana livssyn vi fått genom den kristnalivsåskådningen, grundad på , hävda all denna livssyn är värd attframhålla, inte minst av en regering som representerar ett land där avbefolkningen tillhör en . Eftersom det finns flera länder som omfattar islam som sinreligion - och med tanke på vad som nämndes om deras stora förråd av oljaosv. -kanske vi kan ställas inför deras hårda attityd på ett annat sätt. Får jag understryka det som och som jag hoppas även framgick av vad jag sade tidigare, nämligen att det självfallet är regeringen som har huvudansvaret för situationen i det egna landet. Det gäller alla länder. Därför kan våld från oppositionella grupper inom ett land aldrig i sig rättfärdiga ett motvåld av den typ som vi nu bevittnar i . Det ( måste vara fullständigt klart. finns det anledning att, när man vill ge enbeskrivning av vad som faktiskt pågår i , också nämna att det är fråga omen spiral av våld, där del ena våldet möts av motvåld. Vi ser ju exempel på detpå så många håll i världen - inte bara inom länder utan också mellan länder, inteminst i . Jag delar förhoppning om att FN skall göraett uttalande. Jag hoppas att FN inte räds att ta till orda, när så många avdess fundamentala principer står på spel, och att inte övermäktiga intressenskall hindra världsorganisationen från att agera. Men, som det ofta brukarsägas, FN är inte starkare och inte heller modigare än dess medlemmar. Därförskall vi kanske inte hysa alltför stora förhoppningar. Det viktiga då, för osshär i riksdag, är ju att inte låter sig kuvas till tystnad avmäktiga intressen utan att vi säger våra hjärtans mening om det barbari och denbrutalitet som vi nu ser exempel på i . Jag vill än en gång, , säga att det i höggrad är på kristna värden grundade uppfattningar om mänskliga rättigheter somvi ger uttryck för, även om vi inte gör det precis med de formuleringar somSven själv föredrar att använda. Om villkoren för förvärv av hyresfastighet m. m. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på interpellation 1981/82:61 om villkoren för förvärv av hyresfastighetm. har frågat mig när regeringenavser att initiera en allmän översyn av förutsättningarna för tillstånd tillförvärv av hyresfastighet m. m. och effektiviteten i den prövning somförbehållits kommunen. Vidare har frågat om jag vill bekräftaåsikten att bostaden skall vara en social rättighet och inte en handelsvara. första fråga gäller lagen (1975:1132) omförvärv av hyresfastighet m. m., den s. k. tillståndslagen. Tillståndslagen harnu varit i kraft . genomfördes vissa ändringar i lagensbestämmelser om tillståndsplikt vid fastighetsförvärv och om förutsättningarnaför tillstånd. I samband därmed gjordes lagen också tillämplig i hela landet.De ändringar som gjordes 1979 innebär bl. a. att förvärv av hyresfastigheter skallanmälas till kommunen, som därefter har att ta ställning till om förvärvetbehöver prövas av hyresnämnden. Bestämmelserna i 4 § om förutsättningar förtillstånd skärptes också på så sätt att tillstånd nu skall vägras omförvärvaren inte förmår göra sannolikt att han har förmåga och avsikt attbedriva en sund bostadsförvaltning. Bestämmelserna om förvärv av aktier ochandelar i fastighetsbolag ändrades inte. Tillståndslagen har otvivelaktigt lett till en sanering avhyreshusmarknaden. Det anmälningsförfarande som infördes tycks i stortsett fungera bra och har gett kommunerna en nyttig inblick i fastighetshandeln.Lagen har 7 protokoll 1981/82:31-33 Om villkoren för förvärv av hyresfastighet m. m. emellertidfortfarande vissa brister. a. finns det anledning all tro attbestämmelserna om tillståndsplikt vid aktie- och andelsförvärv inte har fåttåsyftad verkan. Kritik har också riktats mot tillämpningen av bestämmelserna i4 § om förutsättningarna för tillstånd. Den s. k. Finans-affären har visatpå svårigheten för en kommun att ingripa mot nyetablerade bolag somuppträder på fastighetsmarknaden. besvarade jag en interpellation avRune om åtgärder mot den icke seriösa fastighetshandeln. Som jag dånämnde har jag följt tillämpningen av tillståndslagen i hyresnämnderna ochbostadsdomstolen, och jag anser nu att tiden är mogen för att ta upp frågan omändringar i lagen. En departementspromemoria kommer att arbetas fram undervåren. Den undersökning av tillståndslagens tillämpning som harslutförts inom kommer att vara till stor hjälp i deltaarbete. Arbetet kommer främst att inriktas på att utforma effektivarebestämmelser om tillståndsprövning vid aktie- och andelsförvärv.