prot · G50997 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:97 Omavtal rörande avtjänande av fängelsestraff i brottslingens hemland Förhandlingarnaleddes av förste vice falmannen. 1 § Förste vicetalmannen meddelade att () och () dennadag återtagit sina platser i , varigenom uppdraget för deras resp.ersättare upphört. 2 § Svar påinterpellation 1981/82:151 om avtal rörande avtjänande av fängelsestraff ibrottslingens hemland i Röslånga har- med hänvisning bl. a. fill fall närutländska medborgare döms för narkotikabrottslighet i - frågat mig hurregeringen bedömer möjHgheterna att få till stånd fler internationellaavtal om avtjänande av utdömda fängelsestraff i den dömdes hemland. Somberörs i interpellafionen kan verkställigheten av fängelsestraff överförasmellan de nordiska länderna. Detta sker inte med stöd av någon konvention, utansamarbetet grundar sig på att enhelHg lagstiftning i ämnet upprätthälls inomNorden. Närdet gäller att överföra verkställigheten av ett fängelsestraff från Sverigetill en ulomnordisk stat eller omvänt finns f. n. en europeisk konvention frånår 1970 om brottmålsdoms internationella rättsverkningar (brottmålsdomskonvenfionen).Sverige tog inom mycket aktiv del i förberedelserna fiH dennakonvention och tillträdde den som en av de första staterna. harkonventionen i övrigt ratificerats av - förutom och - ,och . Enligtbrottmålsdomskonventionen kan verkställigheten av frihetsberö-vande påföljd -liksom även när det gäller böter och förverkande - föras över från domslandettill en annan stat, bl. a. i fall då den dömde har sitt hemvist i den staten ellerskall undergå annat frihetsstraff där. Om avtal rörande avtjänande av fängelsestraff ibrottslingens hemland verkställigheti den andra staten kan väntas underlätta den dömdes sociala anpassning liksom ivissa andra fall. Huvudsakligen med anledning av tillträde tillbrottmålsdomskonventionen har antagils en särskild lag (1972:260) ominternationellt samarbete rörande verkställighet av brolfmålsdom(internationella verkställighetslagen). Lagen gär emellerfid längre än vadkonventionen ålägger oss i framför allt tvä hänseenden. Dels ger den ossmöjlighet att överföra verkställigheten till eller överta verkställigheten frånandra främmande stater än dem som är anslutna lill brottmålsdomskonventionenefter överenskommelse i del särskilda fallet. En förutsättning för detta är attsynnerliga skäl föreligger. Dels ger den utrymme för bilaterala avtal omsamarbete i verkställighetsfrågor mellan och andra stater. Vid brolfmälsdomskonventionens tillkomst ställdes storaförhoppningar på den nya konventionen. Tyvärr måste man konstatera atl dessaknappast har infriats. Konventionen har tillämpats mycket sparsamt. Huvudskäletär att så få stater ännu sä länge har ratificerat den. har i åtskilliga sammanhang inom medeftertryck betonat vikten av alt så många stater som möjligt tillträderbrottmålsdomskonventionen, och samma uppfattning har kommit lill uttryck bl.a. i en del av rådet antagna rekommendationer. vänfas närmastFörbundsrepubliken och tillträda konventionen under år 1983.Enligt uppgift föreligger ett längf framskridet förberedelsearbete även förItaliens del, och frågan om ett tillträde lorde f. n. också övervägas bl. a. avNederländerna. Det är från svensk sida givetvis en förhoppning all övrigaEuroparådsstater följer efter, så snart som legala - i en del fall ävenkonstitutionella - förutsättningar har skapats i dessa stater. Ett annat skäl till att brottmålsdomskonventionen har fåttsä förhållandevis liten praktisk betydelse kan vara alt den procedur somkonventionen förutsällerär rätt komplicerad. a. av detta skäl pågår f. n.arbete inom en särskild pä en ny konvention "omöverförande av dömda". Även i detta arbete, som är långt framskridet, tarSverige aktiv del. Den nya konventionen, som är avsedd inte alt ersätta ulanalt komplettera brottmålsdomskonventionen, kommer alt ge utrymme för ettenklare förfarande. Men från de synpunkter som framhålls i interpellationen kanen nackdel sägas föreligga: till skillnad från brottmålsdomskonventionen kommerden nya konventionen sannolikt att förutsätta den dömdes samtycke, för atföverförande av verkställighet skall kunna ske. Från svensk sida har man underarbetet utan framgång vänt sig mot att delta krav ställs upp. Del utrymme för bilaterala avtal istraffverkställighelsfrägor som internationella verkställighetslagen ger harhittills inte utnyttjats, men jag kan nämna att vissa sonderingar harförekommit i förhållande till . delfar emellerfid , liksom ävenCanada, som observatör i arbetet på en ny Europarådskonvention. Detta hartagils som ell tecken på att de staterna kan vara beredda all ansluta sig tillkonventionen när den öppnas för undertecknandeeller sluta eft särskilt avtal av samma innehåll med Europarädsst af erna. Övriga stater med vilka bilaterala verkställighetsavtal skullekunna få praktisk betydelse för svensk del tillhör till större delen en gruppländer, som till följd av grundläggande skillnader i rättssystemenhittills inte har haft något direkt samarbete med på def rättsliga området. F. n. fär man från svensk sida, som jag ser det, framförallt slälla förhoppningarna till alt brottmålsdomskonventionen efter handkommer all ratificeras av allt fler stater och all den kommandeEuroparådskonvenlionen kommer all visa sig vara ell användbart instrument förenklare fall. Jag vill också nämna atl ullämningsförfarandet i praktiken iblandkan användas för atl man skall nå sädana resultat som åsyftas iinterpellationen. Detsamma gäller ett överförande av själva lagföringen, någotsom kan ske bl. a. enligl den europeiska konventionen om överförande avlagföring i brottmål. Om avtal rörande avtjänande av fängelsestraff ibrottstingens hemland 2HANS i Röslånga (fp): Den internationella brottsligheten - och isynnerhet narkotikabrottsligheten - har hela världen som arbetsfält. Delhandlar om myckel stora pengar, och för dem som inte har moraliskabetänkligheter handlar del om all leva flott på andra människors tragedier. Vi ser en ständig ökning av narkotikahandeln pä deninternationella marknaden. För många narkotikahajar är självfallet ettintressant land. Här finns pengar att hämta, här finns en redan etableradmarknad, och det finns möjligheter att vidga kretsen av missbrukare med olikaförsälj-ningsmeloder. Trots alla våra insalser ser vi inget slut på eländet -snarare tycks det vara tvärtom. Därför behövs det extraordinära insalser utövervad vi nu gör i kampen mot narkotikan. En sådan åtgärd kan vara attverkställigheten av frihetsstraff för internationella brottslingar avtjänas ihemlandet. Jag tror atl del åtminstone för några kan ha en avskräckande effekt.Fängelser i anses ju ofta vara bekvämare än fängelser i många andraländer. Självfallet finns det också en human anledning att sändatillbaka dessa brottslingar. Deras situation på en svensk kriminalvårdsanstaltär sämre än för svenskar. Under en rad av är kan den intagne inte upprätthållakontakten med släkt, med vänner eller med familjer över huvud taget. Bristandespråkkunskaper hindrar honom frän atf ta del av böcker, tidningar osv. Besökareförekommer , och de talar ofta inte den intagnes språk. Det är alltså enonödig social och språklig isolering för den som skall utvisas efter atf haavtjänat sitt fängelsestraff. Vidare är det en onödig kostnad för vårtsamhälle. Vi har platsbrist på kriminalvårdens anstalter. Tusentals dömdaväntar på alt avtjäna sina straff. Det tar tid, och det kostar pengar atf bygganya anstalter. Dessutom tror jag aff def är svårt atf övertyga svenskamedborgare - och då i synnerhet dem som själva har blivil narkotikamissbrukareeller som har nära anhöriga som blivit del - om all vi under en rad av är skallla hand om internationella brottslingar, som ju ändå skall utvisas. Jag tackarjustitieministern för ett fylligt svar på min interpellation. Om avtal rörande avtjänande av fängelsestraff ibrottslingens hemland har fattatdel korrekt, finns det en konvention frän 1970. Enligt denna kan bl. a.fängelsestraffet överföras från elt land till den dömdes hemland underförutsättning att de olika staterna har ratificerat konventionen. Det fanns1970 slora förväntningar, men justitieministern konstaterar resignerat attdessa förväntningar ingalunda har infriats. Det är lätt att dela resignationen.Mer än tio.år efter konventionens antagande är den nämligen ratificerad avsumma sex länder, varav tre frän , om man inkluderar . För denordiska länderna inbördes är konventionen i det närmaste betydelselös, då juöverföringen av verkställigheten grundar sig på en för enhetliglagstiftning. Då återstår , och . Av dessa tre länderär-såvitt jag förstår-Österrike och så gott som betydelselösa i dettasammanhang. kvarstår , som bör ha ett visst intresse. Men ditsker def inte någon överföring, och def har sina alldeles speciella orsaker. Detta är alltså resultatet av en mer än tioårigkonvention. Jag tycker att def är ganska magert, men def lastar jag infejustitieministern för, ej heller hans företrädare . Inom pågår alltså nu arbetet med en nykonvention. I denna förordas den dömdes samtycke för att verkställigheten skallkunna ske i hemlandet. Enligt min uppfattning är def en försvagning, enuttunning, och sannerHgen inte något som helst medel för de extraordinäraåtgärder jag förespråkar i kampen mot narkotikan. Def blir förmodligen så attvi får vänta ytterligare fio år, innan vi har hunnit så långt som vi är ,dvs. praktiskt taget ingensfans. Jag kan alltså tyvärr inte dela statsrådetsförhoppning om att den kommande Europarådskonvenlionen kommer att visa sig varaett effektivt instrument. Tvärtom är jag väldigt pessimistisk. Jag tror att vi måsfe gå andra vägar, och det finns - omjag fattade det rätt -möjligheter genom bilaterala avtal. Dem har vi inteutnyttjat hitfills, annat än till vissa sonderingar. Aff ingå sådana avtal börvara en framkomlig väg, när intresset för att ratificera konventioner intefinns bland de för oss viktiga länderna. : Det är alltid känsHgt att diskuterautländska medborgare och kriminalitet. Därför vill jag betona att mitt inläggberör utländska internationella brottslingar, som kommer till vårt land för atfgenom brott tjäna grova pengar, oftast genom att göra våra ungdomar tillnarkotikamissbrukare. De bör kunna avtjäna sina långvariga straff ihemländerna, liksom svenska internationella brottslingar bör kunna avtjäna sinastraff hemma i . Jag vill bara understryka vår önskan att gävidare pä den bilaterala vägen. Jag vill nämna att den stat utanför Europarådetsom det i första hand kan ha betydelse atf sluta bilateralt avtal med ärJugoslavien. har dock inte haft något konvenfionsmässigtsamarbete med på det rättsliga området. Men det kan nämnas att enmindre del av de rättmänga jugoslaver som vi har på våra svenska anstalter enligt domen Nr 97 ärutvisade, varför detta kanske inte har så stor betydelse. Det jag nusagt gäller också . Därifrån stammar en inle obetydlig del av deutländska intagna på våra anstalter. Vi haremellertid sonderingar i gång rörande bilaterala avtal. Def har Qfi avtal rörande förekommit sonderingar med , och den peruanske justilieminis- avtjänande av tern tog vid etl besök i upp frågan om ell bilateralt avtal med fängelsestraff i . brottslingens hem- Jag tror, fru lalman, att vi aktivt måste gå vidare också pä de bilaterala land avtalens väg. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Föredrogs men bordlades återLagutskottels betänkanden /82:19 och 20 belänkande1981/82:21 betänkande 1981/82:17 betänkande1981/82:26 4 § Anmäldes och bordladesPropositionerna 1981/82:119 Ändring i lagen(1975:1083) om uppgiftsskyldighef rörande mottagande av olja 1981/82:132 Inskränktskattskyldighet för i m.fl. 1981/82:142 Ändring i (ekonomiska sanktioner vid brott i näringsverksamhet) 1981/82:149Vissa anslag ur kyrkofonden 5 § Anmäldes och bordlades Motion 1981/82:2185av m. fl. Ändringari sjukförsäkringen m. m. 1981/82:144) 6 § Anmäldes och bordlades betänkanden 1981/82:16Anslag till Vägväsende (prop. 1981/82:100) 1981/82:18 Ändrade regler för angivande av fartygsdräktighet (prop. 1981/82:87) 1981/82:21 Vissa ändringar i sjömanslagen(prop. 1981/82:100) 7 § Meddelande om frågor Meddelades alt följande frågor framställts 1981/82:301 av () till utrikesministern omåtgärder mot de politiska förhållandena i : sadeutrikesministern i atf situafionen i borde uppmärksammas bl.a. i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna och på de nordiskautrikesministermötena. Nedläggningen av den svenska ambassaden i Montevideoskulle inte behöva leda till sämre möjligheter till kontakt med politiskafångar och flyktingar, förklarade utrikesministern vidare. Eftersom def behövs starkare internationell opinion motförtrycket i ber jag att få ställa följande fråga tillutrikesministern: Vad har regeringen gjort för altuppmärksamma den bristande respekten för mänskliga rättigheter i , ochvad tänker regeringen göra i fortsättningen? 1981/82:302 av () till ekonomi- ochbudgetminisfern om den offenfliga utgiftsutvecklingen: Anser budgetminisfern, i enlighetmed sitt anförande i finansdebatt , att eft så klarttrendbrott vad gäller utvecklingen av de totala offentliga utgifterna nuåstadkommits, att det är motiverat att räkna med den av honom angivna siffran ökning ? 1981/82:303 av () till socialministernom beräkningsunderlaget för delpension; Enligt lagen om delpensionsförsäkringutgörs delpensionsunderlaget för en arbetstagare av skillnaden mellanhans/hennes förvärvsinkomst före arbetstidsminskningen och den beräknadeårsinkomsten efter arbefs-tidsminskningen. Denna beräkningsmetod innebärnackdelar för de arbetstagare som får vidkännas löneavdrag vid ledighet förfackliga och politiska förtroendeuppdrag. Efter en socialdemokratisk motion iriksdagen 1980 beslöt atf lagen omdelpensionsförsäkring skulle ändras så atf motionens syfte och avsikttillgodosågs. Regeringen fick i uppdrag alt förelägga ettförslag fill lagändring. överlämnaderiksförsäkringsverket till regeringen ett ändringsförslag. Med anledning av delanförda vill jag ställa följande frågor till socialmi- Nr 97 Varför har interegeringen effektuerat beslut av 5niars 1982 2.När kommer regeringen att förelägga ett lagförslag enligt Meddelande om beslul?