prot · G509156 · 1981-12-31 00:00:00 — Det gäller om vi blir långvarigt sjuka och på ålderns dagar.Det är fråga om att ha tillgängliga resurser för alla pensionsåtaganden närantalet pensionärer ökar. Det är också fråga om att ha tillgängliga resurserför den vård och omsorg som människor behöver när de är långtidssjuka, inomåldringsvården osv. De pengar som frigörs i sjukförsäkringen flyttas övertill budgeten. Statens budget får en förstärkning. Är det då så svårt attförstå, , att genom att vi förstärker statens finanser, ökar statensmöjligheter att leva med de åtaganden som vi har i förhållande fillkommuner och landsfing? Det är ändå ett belopp i storleksordningen som förs över från staten till kommuner och landsfing.Varför är det så svårt att förstå? Det är ju närmast en självklarhet att om viinte kan slå vakt om statens kraft och förmåga till sådana här åtaganden, rasardetta viktiga system ihop. Det är ytterst detta som det är fråga om. Det är denna omfördelning som är avgörande. Då är nästafråga: Drabbar denna omfördelning alla lika? Ja, det gör den. Vad det än står iavtalen, bortfaller ersättningen från sjukförsäkringen för dessa . Omde som har avtal med sjuklön eller vilken teknisk konstruktion det nu ärfråga om i fortsättningen skall ha samma ersättning för dessa som denu har, måste de förhandla sig till detta av arbetsgivaren - alla avtal löperju ut . Sjukförsäkringen behandlar alla i det svenska samhälletalldeles lika. Det kan ni inte förneka - det är så. Det som överraskade mig alldeles omåttligt - eftersom jagtrodde mig känna den socialdemokrafiska inställningen i sådana här frågor - varatt de båda socialdemokratiska ordförandena i Kommun- resp. Landsfingsförbundetomedelbart gick ut och sade: Om beslutar i enlighet med regeringensförslag, skall vi naturligtvis se fill att våra anställda får sammasjukförmåner som de har. Defta säger två socialdemokrater som ensjälvklarhet, utan att ha förvissat sig om huruvida de andra arbetsgivarna påmarknaden är beredda att i en förhandhng ge - för att nu använda det uttrycket- blåblusens folk samma förmåner. Sedan beskyller socialdemokrafin regeringenför aft införa en klasslagsfiffning, när sjukförsäkringen behandlar alla lika.Klasskillnaden, mina vänner, uppkommer om man från den socialdemokrafiska sidaninför att arbetsgivare inom kommuner och landsfing betalar det som faller bortfrån sjukförsäkringen utan att vara förvissade om att LO-grupperna inomindustrin får motsvarande förmån. Det är då. men först då, som vi fårklasskillnaden. Jaghade trott att det för socialdemokrater, med deras bakgrund, skulle vara ensjälvklarhet att ställa sig bakom att , om vi nu tvingas göra dennaändring i omtanke om samhällsekonomin, bör kunna uttala att parterna på arbetsmarknadenskall se till aft det blir lika för alla anställda, så att man inte genomavtalen skapar en klasskillnad. Till defta är att lägga att det bhr en extrapåfrestning, utöver karensdagarna, för dem som har höga inkomster. Jag hördenågon negligera defta under hänvisning fill marginalskatten, och det var juett märkligt resonemang. Dessutom har vi högriskskyddet, de tio karensdagarnaunder en tolvmånadersperiod, 20-dagarsregeln och fridagsregeln. IngemarLindberg, chef för den nya näringspolitiska avdelningen i LO, säger - OlofPalme var också inne på det - i : Ingenskillnad har kunnat noteras mellan tjänstemän och arbetare när det gällerkorttidsfrånvaro. Däremot har arbetarna så mycket långtidsfrånvaro somtjänstemännen. Ja,, där finns sambandet med kroppsarbetarna, som jag hartalat för och som jag känner för - måhända därför att jag ända till dess aftjag blev, som kallar det, tjänstledig har haft att försörja mig på kroppsarbete.Jag känner alltså mycket väl till villkoren. Detfinns ingen skillnad i korttidsfrånvaron, men det finns en skillnad i medellångoch lång sjukfrånvaro. Det är ännu ett skäl för aft ha en självrisk i botten,för att öka kraften och styrkan i att kunna ge denna ersättning och denna vårdfill dem som har de tunga arbetena och de miljömässigt svåra arbetena och somdärför riskerar att få långa sjukperioder. Nog är väl det ett grepp på ämnetsom borde tilltala socialdemokraterna. Om man måste vidta besparingar och göraomkonstruktioner, skall man se till att göra det så att de som är i störstbehov av samhällets insatser skall garanteras dessa. Varförförsöker ni driva myten om att karensdagarna är olika behandling frånsamhällets sida, när de inte är det? Varför försöker ni driva myten om attvissa yrkeskategorier har högre korttidsfrånvaro, när den undersökning som stårtill förfogande visar att det inte finns sådana stora avvikelser? De storaavvikelserna finns när det gäller långtidssjukfallen. Vi ökar bevisligenkraften och förmågan att klara de fallen genom denna förändring isjukförsäkringen. Detta är, , solidaritet i ordets bästa mening. Ändringari sjukförsäkringen m. m. Det var en sakuppgift som undslapp i hastigheten och sommåste ha varit en del av underlaget för hans argumentation. "Det harblivit sämre för alla", sade han och nämnde också de handikappade. Inteför att det är defta som debatten väsentligen handlar om, men för dem somlyssnar och vill ha utrett hur det förhåller sig kan det vara värt att påpekaaft insatserna för de handikappade till 1976/77 uppgick till ca 6 miljarder. Iår uppgår de till närmare 15 miljarder. Detta är inte bara en höjning inominella tal utan också en höjning i reella tal. Dettaär en liten del av sanningen bakom socialdemokratins påståenden om den socialanedrustningen. Ändringari sjukförsäkringen m. m. Påsocialdemokrafins tid var det ordning och reda i ekonomin, sade ochlog nöjt och självbelåtet ut mot kammaren och den svenska nafionen. Låt gå fördet, . Jag skall bortse från att vi, när vi tog över 1976, hade attkämpa med ett kostnadsläge som hade höjts , motungefär en tredjedel i de länder som vi hade att konkurrera med, att vi hadedrabbats av detta i ett läge då vi hade ett desperat behov av att öka vårexport och att många av förklaringarna till dagens ekonomiska piroblem är justden ekonomiska polifik som fördes av den socialdemokratiska regeringen i slutetav socialdemokraternas regeringsperiod. Låt oss säga att det i en viss meninghar blivit sämre i - jag skall gå med på det. Men då tycker jag attOlof skall medge att det också har bhvit sämre i de nordiska länderna iövrigt, att det har blivit sämre i , att det har blivit sämre i . Hanbör medge att det har blivit sämre i hela världen, inte minst i den fattigadelen av världen, där man aldrig har hört talas om karensdagar, eftersom manaldrig har hört talas om någon sjukförsäkring. MenOlof försöker skapa ett intryck av att bara vi fått ha kvar regeringenPalme, då skulle det ha varit bättre i , men sämre i resten av världenpå grund av klantiga regeringar med olika pohtiska schattering- Vissdemagogi är så uppenbar, att man för sin egen skull bör undvika den. Vad dethandlar om är naturligtvis att har varit utsatt för förändringar ivärldsekonomin, att vi nu håller på att anpassa oss till dessa förändringar ochatt detta bl. a. kräver en återhållsamhet i konsumtionen för att vi skall kunnafå utrymme för investeringar och inte minst för en ökad export. OlofPalme menar att det faktum aft han får applåder ute på stormötena men inte vibetyder att det är han som för en politik i hela folkets intresse och att vimedvetet för en politik emot hela folkets intresse. Jag tycker att också det ärett ganska enkelt grepp. Jag vet inte av vilken anledning människor som blirtillfrågade om de vill ha sämre sjukförsäkringsförmåner skulle svara någontingannat än nej. Ingen vill väl ha sämre förmåner av något slag -sämre löner,pensioner eller försäkringar. Men om man upplystes om de ekonomiskasammanhangen, om aft det finns ett samband mellan vad man får ut i form avförsäkringar och hur mycket man måste betala, så kanske svaret skulle bli mernyanserat. Detär här jag menar att socialdemokratin sviker sitt ansvar. Man talar bara omhalva sanningen. Man talar bara om att regeringen skall försämra isjukförsäkringen, men man bryr sig inte ett dugg om vad anledningen till aftman gör det egentligen är. Vidaresäger att vi minsann är karska när det gäller att fa en dust medfolket, men att vi aldrig skulle våga att ta en dust med företagen ochbönderna. Jodå, , vi har tvingats att ta duster med alla. Men detfinns anledning att påminna sig vissa elementära saker: När vi försökerstimulera näringslivets investeringar, så är det i syfte att skapa fleraarbetsfillfällen. Det är på så sätt de kan skapas. Kan vi lyckas med denuppgiften, kan vi också fortsätta aft bygga ut den offentliga sektorn. alltså inte fördisponenternas blå ögons skull som vi för en politik till förmån förinvesteringar och ett förbättrat konkurrensläge som kan medge större export.Det är för de svenska medborgarnas skull som vi måste föra den politiken. Vårpolitik har en moralisk dimension, sade den fortsatt nöjde om denpolitik som socialdemokrafin bedriver. Låt mig säga att det tyvärr är just dendimensionen som er polifik f. n. saknar. Ni känner till bakgrunden fillSveriges ekonomiska problem, att de väsentligen beror på de båda oljechockerna.Vi hade en och en 1978-1979, då kurvorna faktiskt var påväg uppåt men bröts på grund av denna nya oljechock, som egenthgen var svårareän den första. svarade oljeimporten för av vårexport. F. n. svarar den för av vår export. Man måste vara ganskalättsinnig i sitt nationalekonomiska tänkande för att helt bortse från detta isin pohtiska och ekonomiska förkunnelse. Ni vet också att när det har blivit såhär, att så mycket måste användas för att betala oljan, blir det mindre överför annat. Ni vet att om vi inte möter detta problem genom att hålla nere ävenden offentliga utgiftsexpansionen, måste vi hålla igen på reallönerna istället. Nivet också - ni har själva utförligt beskrivit det - att det inte går att smitaförbi det här problemet genom att höja skatterna. Ni vet att en 10- å15-procentig momshöjning, som i så fall skulle ha varit nödvändig, skulle halett till en politik som hade varit förödande just ur fördelningspolitisksynpunkt. Då hade verkligen de svaga i samhället kommit i kläm. Det hade intevarit någon rättfärdig politik. Ni vet också att en reallönesänkning - på sammavis skulle komma att just drabba de inkomstsvaga i samhället. Nivet allt detta. Men ni är, för att säga det rent ut, för fega för att tala omhur det förhåller sig: att om alternativet till den politik som regeringen nuför - det finns för all del brister i den också - skulle bli densocialdemokratiska politiken, skulle det förvisso leda till större orättvisor,högre inflation, färre jobb och sämre ekonomisk tillväxt. Därför är jagalldeles övertygad om att om olyckan skulle vara framme och er polifik kommeatt praktiseras som regeringspolitik, så finge vi antingen uppleva en svenskekonomi i ruiner eller också ett världsrekord i svikna vallöften. Jaghar trots allt kvar ett visst förtroende för socialdemokraterna. Ni kommer inteatt infria er hejdlösa löftespolitik, om ni skulle komma i regeringsställning.Den är bara fill för valrörelsebruk. Det är detta som jag menar är så djuptomorahskt. Viskördar minsann inte några lagrar på att införa karensdagar och spara på mycketannat, men vi inser att det i alla fall är nödvändigt att göra det, om vi villta ett ansvar för ekonomin. OlofPalme har etablerat sig som svensk polifiks allra ivrigaste moralist. Det är enpolitisk morahst med en mycket skral egen moral. Ändringari sjukförsäkringen m. m. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 6Riksdagens protokoll 1981/82:156-157 Ändringari sjukförsäkringen m. m. 36 OLOFPALME (s) replik: Jag skall upplysa kammaren om aft jag har till förfogande.Sedan får de här herrarna stå och veva fill. Det är bara en sakligupplysning. Minprivatmoral kan vi väl bortse i från i sammanhanget. Men jag säger attsocialdemokratins politik har en moralisk dimension. Vi lovade aft bevarapensionernas värdesäkring. Vi står vid det löftet. Vi lovar att om ni lyckas fåigenom det här beslutet , så kommer en socialdemokratisk regering att tabort karensdagarna. Och vi kommer att stå vid det löftet. Duoch jag som är friska kan väl betala, sade . Ja visst, det ärdet vi vill! har uppenbarligen inte begripit sitt egetförslag. Syftet är ju att de korftidssjuka och de som sedan blir långtidssjukasamt de privatanställda arbetarna skall betala det här. ThorbjörnFälldin uttryckte sin förvåning över att och stått uppoch sagt: Vi vill inte försämra för våra anställda, vi tycker att det är braatt sjukvårdsbiträden, kommunalarbetare och sådana får behålla sinasjukförmåner. Tänk att de inte var som vanliga arbetsgivare! OlaUllsten sade förut: Ja, men folk fick väl lunginflammation också ;det är väl ingen skillnad. Men just därför att de fick det, avskaffade vikarensdagarna. Kroppsarbeteär för lika med jordbruksarbete. Mot lönearbetare intar han en djupt föraktfull och nedvärderande inställning. Vad var det han sade?Jo: Vi genomför nu det här trots aft alla fackliga organisafioner är emot detoch trots att det finns tiotusenfals namn på listor från folk som säger att deicke vill ha detta. Men, säger , ni är i stort sett idioter,för ni begriper inte ert eget bästa. Jag begriper, fillägger han, för jag harsysslat med jordbruk. Men ni begriper icke detta, och därför skall vigenomdriva det, för vi begriper bättre än ni själva vad som gagnar er. Det ärden gamla patronsinställningen, och den lyckades det gamla bondeförbundetmanövrera sig ur. Men är vi fillbaka, och det är därför ni samarbetar så bramed . Ettexempel fill, som visar att detta är en klasslagstiftning. I ärsjuktalet , i . I bor de låga inkomsttagarna,som har den högre sjukfrekvensen. Alla undersökningar visar vilka som kommer attdrabbas av detta. Mankan ha olika värderingar och ohka synpunkter på hur man skall förbättra landetsekonomi, som körts ned av de här borgerliga regeringarna. Men ytterst gällerdet också att kunna regera landet. Detfinns ingen som kan dessa frågor som inte ser att vi med detta beslut med ettslags obönhörlig automatik går mot en storkonflikt i höstens avtalsrörelse. Detsäger samtliga löntagarorganisationer. De säger: Vi vill gärna medverka till enbalanserad och lugn avtalsrörelse, men vi klarar icke detta om man kastar inden här frågan som sprängstoff i avtalsrörelsen. Det har de sagt ,men regeringen har icke tagit någon som helst hänsyn till det. Därför måste manför landets skull hoppas att vi hinner avskaffa det här snabbt efter valet, såatt vi har chansen att föra avtalsrörelsen i hamn. är på sätt och vis denmest tragiska erfarenheten av det här. Ni kan ha bedömt opinionen ochverkningarna fel. Men då kan man dra tillbaka ett förslag. Det hade ni chansenatt göra på ett fidigt stadium. Men i stället gräver ni ned er i en alltdjupare halsstarrighet, slår er för bröstet för att ni gjort människorupprörda. Ni tycker att det är fint: "Vi tar duster." Ni säger tillfolk: Ni begriper inte ert eget bästa. Vidare utmanar ni alla de fackligaorganisationerna till hårda konfrontafioner. I ett svårt ekonomiskt lägedriver ni landet mot en storkonflikt. Detär denna bristande förmåga att regera landet, denna bristande förmåga att ettögonblick verkligen se till hela folkets intresse, som är den kanske mestdystra och tragiska aspekten på den Hlla mittenpartiregeringens hanterande avdenna fråga. Ändringari sjukförsäkringen m. m. 37 StatsministernTHORBJÖRN FÅLLDIN: Mönstret går igen. När skall diskutera med mig, väljer hanatt omformulera mig för att ha en möjlighet till replik. Jag har inte sagt"vi som har förmånen av att vara friska", utan jag har sagt "visom har förmånen av att bara ibland behöva gå fill läkare". NärOlof refererar det jag sagt om och , ordförandena , utesluter han medvetet det andra ledet, att desom arbetsgivare vore beredda att införa en förmån för sina anställda utan attveta att LO-kollektivet finge samma förmåner av sina arbetsgivare. Det är genomatt uppträda så som man skapar klasslagstiftningen. Ja,, jag vet inte hur noga jag skall gå igenom vad slags kroppsarbetejag har ägnat mig åt. Men, tro mig, det är inte bara jordbruksarbete. Jag harprövat skogsarbete - som anställd. Jag har också försökt mig på annatkroppsarbete, med maskiner och annan utrustning, där jag har haft att jobba somanställd. Ettexempel på att införande av karensdagar vore en klasslagstiftning är enligtOlof att det skulle finnas skillnader i antal sjukdagar mellanRinkeby och någon annan ort. Antalet sjukdagar säger väl inget omkorttidssjukskrivningen och effekten av karensdagar. Detintressanta är ju att är ett bostadsområde som kom tiU under densocialdemokratiska ledningen. Det är verkhgen beklagligt att det skall vara såhög sjukfrekvens där. Det visar att det är nödvändigt med många åtgärder isådana områden för att reparera de skador som uppstått på grund av den sortsplanering och genomförande av bostadsbyggande som tillämpades då. Medden uppläggning vi ger den här förändringen ökar förutsättningarna för att gede människor som är sjuka ersättning från sjukförsäkringen, vårdoch omsorg. Det är en fullständig självklarhet. Sedandet här med konflikt. har redan sagt att det är en självklarhet attlöntagare liksom alla andra opponerar mot att en förmån försvinner. Deopponerar mot att köpkraften i det de har att reda sig med går Ändringari sjukförsäkringen m. m. Men den intressantafrågan i sammanhanget är: Är konfliktrisken större, om mian gröper urköpkraften med 1,4 miljarder än om man gröper ur köpkraften med mer än dubbeltså mycket, 3 miljarder, som socialdemokraterna föreslår? Jagtror att det blir väldigt svårt för någon att påstå att det vore lättare förlöntagarorganisationerna att åt sina medlemmar driva fram ett förhandlingsresultatsom först fyllde ut de 3 miljarderna och därefter gåve något i reallön än detvore att fylla ut 1,4 miljarder och därefter någon reallönehöjning. Detär märkligt att ni inte går in på den diskussionen. Ja, egentligen är det intemärkligt, för då skulle mycket av er kampanj falla samman. För alla förstår juatt det blir svårare att förhandla sig fram till att täcka ett gap som är 3miljarder än till att täcka ett gap som är 1,4 miljarder. Attni har bekymmer i totalbilden, som och harvisat, framgår med all tydlighet när man läser er egen partimotion om denekonomiska politiken. Där gör ni de fyra bestämda åtaganden som ni har upprepathär i kammaren. Sedan säger ni i er partimotion aft åtagandena innebär ennivåhöjning av statsutgifterna som utan motverkande åtgärder skulle ökabudgetunderskottet utöver vad som annars skulle bh fallet. Det är alltså andrabesked än de försökte ge härifrån talarstolen för några minutersedan. Så fortsätter ni: Kravet på återhållsamhet måste därför bli mycket stortför sådana statsutgifter som avser statlig konsumtion eller transfereringar tillandra sektorer i samhället, där de i slutändan leder till privat elleroffentlig konsumtion. Nisäger alltså att era åtaganden leder till en nivåhöjning av statsutgifterna somutan motverkande åtgärder skulle öka budgetunderskottet utöver vad som annarsskulle bh fallet. Och är det väl ganska rimligt att vi från vår sida drarslutsatser. Vadär det för insikter i ekonomi som ni kan räkna med att få fram , somni inte har ? Varför ger ni infe den svenska allmänheten kjarabesked om vilka åtgärder för att klara budgeten något så när som era åtaganden- i dessa fyra punkter bara - innebär, så aft svenska folket kan göra ett valsjälva och fråga sig vilken metod som är att föredra? Varför ger ni intesvenska folket besked om detta? Varför skall man vänta på det beskedet tillefter valdagen? Nihänvisar till krisprogrammet i er egen parfimotion: För att få utrymme fördessa utgiftsökningar bör det vara möjligt att banta verksamheter och omprövautgiftsprogram som vid en noggrann prioritering inte bedöms vara av betydelseför att uppfylla centrala välfärds- eller fördelningsmål. Ja, men det är precisett sådant arbete som regeringen har gjort och lägger fram för förbeslut. Nislutar så denna långa uppräkning med alla andra förslag till utgiftsökningarosv., som ni summariskt redovisar i motionen genom att säga på sluttampen: Vikan dock inte binda oss för att förslagen skall genomföras redan i den förstabudget som en socialdemokrafisk regering lägger fram. Härvid måste även samhällsekonomiskaoch statsfinansiella hänsyn vägas in i bedömningen. Ja, det begriper jag fullerväl. Men de här fyra sakerna då. som ni skall göra tillhösten om ni vinner valet? Det kan ju inte hända så dramatiska saker i ekonominunder denna valrörelse att ni inte skulle kunna ge besked om vilkaverkningar som skall gälla från . Ni skall ju lägga fram dettafill hösten. Rakt på sak: Det är enkelt uttryckt fegt i den politiska debatten attinte ge dessa besked. Det är sådana här saker jag tänker på när jag påstår attni ägnar er åt en kurragömmalek med verkligheten. Det kommer inte att hålla. Gedärför beskeden , så att svenska folket vet vilket val man i praktiken står inför!Vi har gett besked på båda sidor valdagen. Ändringari sjukförsäkringen m. m. Förstevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. Anf.38 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jagfår meddela att anslag om kvällsplenum nu har uppsatts. Anf.39 (vpk): När man hörde socialministern och senast statsministerntala om regeringens förslag kunde man nästan få ett intryck av att det påriksdagens bord ligger ett stort förslag om en ny och viktig socialreform, nästan som om vi skulle besluta om införandet avsjukförsäkringen. Mendet är inte alls så, utan det är fråga om att skära bort 2 miljarder ursjukförsäkringen, att sjukersättningen skall sänkas och att karensdagar skallinföras. Och med detta förslag - att införa karensdagar och sänkasjukersättningarna- gör regeringen någonting som egentligen ingen före den hargjort, nämligen att vrida sociallagstiftningen fillbaka i tiden. Attmoderaterna och är med om det förvånar kanske ingen, men attcentern - som har utgett sig för att vara ett småfolkets parti -ärdet, är väl något som förvånar litet mer. Hur kan ni i gå i spetsen fördetta utmanande högerförslag om att angripa de sjukas villkor och att införakarensdagar? Denborgerliga valsegern 1976 var ett resultat av en massiv satsning från bl. a.storfinansen och näringslivet. Under en följd av år hade man gett de borgerligapartierna betydande ekonomiskt stöd och inför valet var insatsen större ännågonsin tidigare. Direktefter valsegern gick följdriktigt till offensiv införden då förestående avtalsrörelsen. För annonserade man ifidningarna och drev kampanjer för höjda bolagsvinster, sänkta reallöner ochför införande av karensdagar. Då sade den borgerliga regeringen nej fill demest utmanande förslagen från sida, men är detandra tongångar från samma parfier och från den regering de sitter i. Sedan1976 har de tre borgeriiga parfierna drivit allt längre ut fill höger ipolitiken som har etablerat sig som något Ändringari sjukförsäkringen m. m. slagsborgerlighetens ideologiska maktcentrum. är det störstaborgerliga partiet. och , som fidigare var noga med attmarkera gränsen till höger, har gett upp motståndet mot högerkrafterna ochflyter mer eller mindre frivilligt med på högervågen. sitter valda delar av storfinansens kändisar i folkparfiets ledning. Och skall ta ställning fill ett förslag, undertecknat avcenterparfiet, om försämring av sjukförsäkringen - precis samma förslag somThorbjörn 1976 avvisade med motiveringen att det vore social nedrustning. Regeringenhar medvetet drivit en polifik som har inneburit sänktareallöner och höjda bolagsvinster. Kvar på önskelistafrån 1976 finns införande av karensdagar - och det skall nu de borgerligaparfierna i sista stund försöka hinna med. Det blir en helt stilenligavslutning på de gångna sex årens löntagarfientliga politik. Underde här åren har nämligen de borgerliga parfierna bedrivit en hårdomfördelningspolitik.