prot · G509148 · 1981-12-31 00:00:00 — Däremot har manmed SCB:s hjälp sökt klarlägga var sparandet i huvudsak sker och - inteöverraskande - funnit att det är hushåll med förhållandevis hög inkomst ochförmögenhetstillgångar som är skattesparare. Uppgifterna baserar sig på förhållandena vid årsskiftet1978-1979, och bilden lär vara densamma . En annan undersökning som lönspardelegationen presenterat,också den utförd i SCB:s regi, visar att ungefär hälften av hushållen skullespara lika mycket som även om skattesparandet upphörde och att en tredjedelskulle spara en del och låta resten gå till löpande utgifter. En rimlig bedömning anses vara att ungefär en tredjedel avsparandet är stimulerat av skattesparandet. gör konstaterandet att skattesparandetbidragit fill att hålla uppe hushållens totala sparande - längre sträcker siginte finansutskottet. Så till frågan om sparandets kanalisering tillnäringslivet, där utskottsmajoriteten anser att näringslivets konkurrenskraftoch produktionskapacitet har förstärkts. Men den analys som LO och SAP har gjort tillsammans av in-och utflödet av kapital fill börsbolagen och som redovisats iutskottsbetänkandet ger en annan bild av verkligheten. Den visar att merpartenav placeringarna inte hamnar i produktionsföretag utan i transaktionsföretagoch knappast haft den effekt som utskottet vill göra gällande. I vår motion 1691 har vi även yrkat att också denskatteredukfion som gäller för aktieutdelningar bör avskaffas. När bestämmelserna infördes motiverades dessa med önskemålom att underlätta företagens anskaffning av riskvilligt kapital. Vi anser inteatt de leder till denna effekt. Och vad allvarligare är: arbetsfria inkomsterbeskattas lindrigare än inkomster för utfört arbete. Även urfördelningspolitiska synpunkter är reglerna oacceptabla. Det är närmastutmanande att en liten grupp välbeställda beviljas skattelättnader samfidigtsom det föreslås långtgående försämringar för grupper som redan har det svårt -jag tänker då på sjuka och arbetslösa. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill den vid utskottsbetänkandet fogade reservationen av m. fl. Under detta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 101HANS i (vpk): kommunisterna var hårdmotståndare till införandet av aktiesparfonder och skattesparfonder när de engång infördes . Vi ansåg och anser fortfarande att dessa fonder är till föratt gynna dem som redan har det bättre ställt och att de här sparformerna intefyller någon som helst annan funktion i samhällsekonomin. Vi var naturhgtvis också motståndare till att dessaaktiesparfonder 1980 kompletterades med s. k. företagsanknutna aktiesparfonder,där man i vissa fall faktiskt har kunnat låna räntefritt av det företag där manarbetar för att satsa i dessa fonder och, trots att man inte sparat något, ändåfå den skattelindring som följer av sparandet. har visat påandra effekter, att man kan flytta om pengar från ett konto till ett annat ochpå det sättet delta i skattelindringskarusellen. Regeringens och den borgerliga riksdagsmajoritetensuppfattning vid införandet var att de här sparformerna skulle vara till för attdämpa den privata komsumtionen och att förse näringslivet med s. k. riskvilligtkapital. Konkurrenskraft och produktionskapacitet skulle gynnas, sade man. Ochsåvitt jag kan se av dagens betänkande håller man fast vid de här argumenten.Så sent som hävdade man med utomordentlig styrka - trots att såvälsocialdemokrater som kommunister med sakargument visade på motsatsen - attdessa sparformer hade de här effekterna. Det fanns då inga klara belägg för attdet totala sparandet i ekonomin skulle ha ökat eller att några ökadeinvesteringar i näringslivet skulle ha blivit följden. visar det sig, närman ser tillbaka, att i stället för att öka investeringarna här hemma tenderarman att öka utlandsinvesteringarna våldsamt. Någon spridning av aktier har inte heller skett. Detargumenteras ju inte så mycket beträffande aktiespridningen i det härbetänkandet, men det är ett av borgerlighetens huvudargument som förs fram försådana här aktiefonder i andra sammanhang. Man vill ha individuella akfieköpsom motvikt fill olika slag av fonder som föreslås av socialdemokrater ochkommunister. har det lagts fram en undersökning av RagnarBoman, som direkt avlivar de borgerliga argumenten om både nysparande ochmaktspridning. Han drar den slutsatsen efter undersökningen, att antaletakfieägare nådde sin topp 1978, som skattesparfonderna infördes, ochdärefter har det sjunkit års nivå. säger ocksåatt olika former av skattefondssparande, aktiefonder o. d. inte har lett tillnågon spridning av aktieägandet. Inte heller skulle de ha lett till någotnysparande i egentlig mening. Det är i stället institutioner av olika slag somi allt större omfattning dominerar aktieägandet, på hushållens bekostnad. Vad är det då kvar av de borgerliga argumenten, när manvet att resultatet är det här: Inget ökat sparande har det blivit, inga ökadeinvesteringar i näringslivet och ingen maktspridning genom ökat aktieägande förhushållen. Ja, vad finns det kvar? Jo, naturligtvis det som egentligen äravsikten med den här reformen och den här politiken. Det handlar om att ge tilldem som redan har, fast man har försökt täcka in det med andra argument underåren. står det klart, när man ser fillbaka, att det är ren och skärgåvopolitik och Attdet här gynnar dem som verkligen har kan man se i de reklamfoldrar som spridspä bankkontor och postkontor och alla möjliga ställen. Där står det vad gällerskattefondskontot att om man spar . , så får man . lägreskatt , och satsar man . på skattesparkonto fårman en lättnad med . Det här kan ju bara de göra som har 400kr. Det är inte vanligt folk i vanligainkomstlägen, utan det är människor med goda inkomster, relativt välbeställda,som kan delta i det här, och de får på så sätt ytterligare en skänk frånstaten. Ekonomiskpolitik, säger de borgerliga. Gåvopolitik för dem som redan har, säger vi. Denborgerliga regeringen och den borgerliga majoriteten klagar ständigt och sägeratt det behöver sparas och stramas åt på olika håll. Men skänka bort pengartill ingen nytta- det kan man göra. Det är borgerlig politik. RuneCarlstein sade att det här kostar ungefär 2 miljarder . Det stämmer.Ungefär 2 miljarder kronor kastar man alltså bort till ingen nytta, eftersomdet inte haft någon som helst effekt i den riktning som de borgerligaargumenterade för, när systemet infördes. Därför måste skattefondssparandetoch skattesparandet avskaffas. Jagbehöver inte yrka bifall till vår motion 1658, för den är helt tillgodoseddgenom den socialdemokratiska reservation som är fogad till betänkandet. 102 (): Det skall först som sist sägas att det värdesäkra lönesparandetuppenbarligen är en nagel i ögat på varje sann socialist. Vi är nog alla fulltpå det klara med vad det beror på - ju flera människor som använder sig avdenna fördelakfiga sparform, desto färre anhängare blir det till fackföreningsfonderna.Det som och i sagt jävar på inget visdet påståendet. Underskattainte människors förmåga att tänka självständigt. Man behöver inte varaspeciellt ekonomiskt skolad för att begripa att det för den enskilde ärfördelakfigare med ett frivilligt, enskilt, ur skattesynpunkt gynnsamt sparandeän obligatoriskt, kollekfivt sparande där den enskilde varken får någonskatteförmån eller något inflytande. Lägg därtill att detta tvångssparande ifackföreningsfonder skulle medföra ett betydligt större skattebortfall förstaten än motsvarande belopp sparat genom det värdesäkra lönesparandet. Underen lång följd av år har det enskilda sparandet varit i verklig strykklass, ochbankräntan har i allmänhet inte ens motsvarat inflationen. Därför var detverkligen i högsta grad när spararna fr. o. m. fick bättrevillkor genom införandet av det värdesäkra lönesparandet. Den realanettoavkastningen på banksparandet i skattesparkontona beräknades förra åretuppgå till . De som föredrog skattefondssparandet, dvs.sparandet i aktier, hade en högre realvärdeökning därför att skattereduktioneni denna sparform är högre och därför att aktiekursernaunder 1981 steg- låt vara från ett lågt utgångsläge. varantalet skattesparkonton i bank drygt 708 000, vilket var mer än 100 000 flerän . Fondkontona hade en än gynnsammare utveckling- ökningen1981 var drygt 231 000 och antalet uppgick till nära 400 000.Till detta skall läggas ca 51 000 konton, som öppnats i de företagsanknutnafonderna. Det sammanlagda antalet konton uppgår sålunda till över 1 100 000.Även om en person kan delta i mer än en sparform, deltar mellan vart fjärde ochvart femte hushåll i det värdesäkra lönesparandet. Om man undantar räntor och värdeökning på sparkontonaökade likväl den sammanlagda behållningen med 3,5 miljarder, varavnärmare 1,3 miljarder i akfiefonderna. De tre mål som uppställdes när skattesparandet infördes1978 tycks alla ha förverkligats. För det första skulle avkastningen varapositiv med hänsyn tagen till inflationen. För det andra skulle det totalahushållssparandet öka och för det tredje skulle sparmedlen vara långsiktigtbundna och i görligaste mån bidra till en ökad kapitalbildning inomnäringslivet. Det är alltså detta sparande som socialdemokraterna och vpk nuvill avskaffa fr. o. m. kommande årsskifte. Det är beklagligt men knappastförvånande. Det andra som socialdemokraterna vänder sig mot är denskattereduktion på aktieutdelningar som genomförde . Trotstal om motsatsen från socialdemokratiskt håll har reformen en låginkomstprofil,eftersom skattereduktionen är maximerad till . per aktiesparare och år.När nu säger att aktiesparandet bara gynnar en liten gruppvälbeställda tycker jag inte att han är särskilt trovärdig. Vi beräknas ha ca 1miljon aktiesparare i det här landet. Det kan knappast kallas en liten gruppvälbeställda. säger att de som sparar bara är de som harråd att göra det. Men tycker att människor har råd att avsättaen del av lönen till fackföreningsfonder! Det högsta budet avseendelöntagarfonderna lades fram , när vi införde hndringen iaktieutdelningsbeskattningen. Då var budet när det gällde löntagarfonder att av lönen skulle avsättas. Det var dubbelt så mycket som minimibeloppet i detvärdesäkra lönesparandet, vilket som bekant är . De två åtgärder som vidtagits för att stimuleraaktiesparandet har varit framgångsrika och verksamt bidragit till uppgången påbörsen under föregående år. Detta har varit positivt för svenskt näringslivframför allt därför att uppgången har underlättat för företagen att skaffa nyttriskvilligt kapital, som är absolut nödvändigt för att kunna expanderapå en allt hårdare utlandsmarknad. De högre kurslägena gör det möjligt förföretagen att gå ut med nyemissioner och den vägen skaffa den nödvändigakapitalökningen. försöker nu leda i bevis att vi inte harfått något nysparande. Då är inte de passusar som han citerade urlönespardelegatio-nens utlåtande något särskilt bra bevis - där står ju, somRune Carlstein läste upp för oss, att ungefär en tredjedel av sparandet isystemet är stimulerat av skattesparandet.Uppenbarligen har denna form av sparande verksamt bidragit till att tillföraaktiebolagen ett kapital som är nödvändigt för att de skall kunna expandera,som jag angav. Socialdemokraternasmotstånd mot lindringen i beskattningen av aktieutdelningar rimmar illa meduttalanden som gjorts av framträdande representanter för partiet, att det iett företag arbetande riskkapitalet skall ha gynnsammare villkor än det kapitalsom inte utgör riskkapital. Här är socialdemokraterna tydligen kluvna. Detskulle vara intressant att veta om inte håller med om att det ärrimligt att det riskbärande kapitalet skall ha bättre villkor. Detär ytterst betydelsefullt för våra möjligheter att ta oss ur den ekonomiskakrisen att väsentligt öka hushållssparandet. De två socialdemokratiskaförslagen i reservationen motverkar dessa syften. Jag yrkar härmed bifall tillutskottets hemställan. Anf.103 HANS i (vpk) replik: inledde sitt anförande med att säga attskattesparandet är en nagel i ögat på varje sann socialist. Det är alldelesriktigt. Precis så är det. Att man skänker bort två miljarder till demsom redan har måste vara en vagel i ögat på varje rättänkande människa. Eninbiten borgare kan möjligen blunda för sådana orättvisor och låta dem passera. KnutWachtmeister sade att enskilt sparande är smart - människor är inte dumma. Ochså passade han på och gav oss kommunister en känga för att socialdemokraternavill ta av löneutrymmet och skapa fonder för att köpa aktier. OmKnut hade läst igenom de motioner vi har väckt till årets riksdagskulle han ha sett att vi har ett helt annat fondförslag. Vi tycker att manskall ta från bolagsvinster, från produktionsskatt, från övervinster inom vattenkraften och frånförmögenheter och satsa pä utbyggnad av samhälleligt nyttiga verksamheter, som kan skapaarbetstillfällen - vilket de borgerliga helt har misslyckats med - och en sundekonomi och därmed ta oss ur den här krisen. Era förslag att ta från de fattigaoch ge till de rika skapar bara ytterligare elände. Det är bra om man läser igenom de förslag somställts till årets riksdag, innan man skäller ut de olika partierna för derasuppfattningar. 104 () replik: rådde mig att inte underskatta människornas förmågaatt tänka själva. Nej, , det gör jag inte. Jagskulle vilja fråga hur han tror att de lågavlönadetekoarbetarna vid exempelvis , som är uppsagda och mister sina jobbtill semestern, reagerar på erbjudandet att spara . framöveroch låta dem stå inne och för det få . Hur tror att de reagerar? förmågaatt tänka självständigt. Sedan säger att hushållssparandet harökat. Vad har för bevis för det? Redovisa de siffror sombevisar att hushållssparandet har ökat genom skattesparandet! Det har inte skett någon ökning av hushållssparandet.Tvärtom har vi bekymmer med att hushållssparandet har minskat jämfört medexempelvis åren . När jag säger att det är en utmaning när man beviljarreduktion av skatten för aktieutdelning och att det är en liten privilegieradgrupp som får denna, säger att vi har över en miljonaktiesparare i landet. Men 708 000 av dem har sina pengar placerade påskattesparkonto. När jag sade att det var en liten privilegierad grupp som fickden här restitufionen på skatten för akfieutdelningarna är det fråga om dem somhar sina pengar på aktiesparkontot. De är inte över en miljon, KnutWachtmeister. 105 () replik: i sade att denskatt som undandräs staten är 2 miljarder när det gäller det värdesäkralönesparandet. Men han sade inte emot mig, och det gläder mig, när jag påstodatt om fondsocialismen genomförs dras mycket mer pengar undan för staten. Fördet första är avkastningen på fonderna skattefri. För det andra minskar skattentill staten genom att viss del undandräs från beskattning. För det tredjeminskar statens skatteintäkter genom att den höjda löneavgiften minskarskatteunderlaget. Mitt påstående att fondsocialismen ger ett betydligt störreskattebortfall för staten än vad det värdesäkra lönesparandet gör står alltsåoemotsagt. sade också att vpk har ett helt annatförslag. Men jag skulle våga satsa min sista skjorta på att om det bliren votering i den här frågan kommer vpk att stödja socialdemokraterna. frågade hur jag tror att de beklagansvärdafriställda reagerar på den annons som bankerna har haft. Jag tror att de som ärriktigt insiktsfulla har klart för sig att ett blomstrande näringsliv är derasstörsta chans att få ett nytt och bra jobb. De senaste SIFO-undersökningarnavisar dessutom att allt fler blir kritiskt inställda tillfackföreningsfonderna, som socialdemokraterna sätter upp som ett alternafivtill det värdesäkra lönesparandet. säger vidare att 708000 av de konton som jag nämnde inte gäller aktiesparande. Nej, men 400 000sparar i akfiesparfonderna, och sammanlagt har vi en miljon svenskar som sparari aktier. 106HANS i (vpk) replik: Herr talman! Det är inte jag somhar dragit i gång fonddebatten. Jag började med att kritisera de borgerligapolitikerna för att deras argument för införandet av skattesparandet ochaktiefondssparandet har slagit fel. De har med en druckens envishet upprepatargumenten år , trots att verkligheten visar att de inte håller. Vi fårse efter valet om inte de här Sedandrar återigen upp debatten om fondsocialismen. För detförsta kan jag trösta med att det blir ingen sociahsm för skapar fonder. För det andra är det inte säkert att staten undandräs såmycket pengar i skatteinkomster. Vissa medel kanske kommer att dras in tillstaten, om det nu är någon tröst för . Omdet kommer ett fondförslag fill och hur det i så fall ser ut i sistaomgången när vi skall votera vet varken eller jag. Detsocialdemokratiska förslaget ändras ju snart sagt , ochsocialdemokraterna kryper allt närmare högern och småföretagarna och allt vaddet är som sätter press på dem. Vad vi skall rösta om när vi kommer så långtvet alltså ingen, och vi väntar väl med att ta ställning fills vi serförslaget. Anf.107 () replik: sade sig förstå tekoarbetarna vid i . Menkanske också förstår att dessa arbetare är väl medvetna omatt de får vara med och betala de ersättningar som de människor får som kanspara . Vi tycker att det är en uppenbar orättvisa att ha ettsådant system. Vi kan inte acceptera att det får fortgå på detta sätt. Sedansade att arbetarna får trösta sig med att systemet leder fillett blomstrande näringsliv. Ja, om de kunde göra det ändå. Men i den bygd somjag representerar finner vi att systemet inte leder till något blomstrandenäringsliv. I mitt första inlägg talade jag om för att dessapengar inte placeras i första hand i de produktions-skapande företagen utan istället går till en rad transaktionsbolag. Det ger inte något blomstrandenäringsliv, som arbetarna kan trösta sig med, för så blir inte resultatet. Sedan återstår fortfarande för visa att detta system leder till ett totalt sett ökat hushållssparande. Såhar inte blivit fallet, . 108 () replik: har naturligtvis rätt i att alla inte har möjlighet attdelta i det värdesäkra lönsparandet. Det är beklagligt. Det är också beklagligtatt inte alla som t. ex. efterfrågar barnstugeplatser kan få sådana platser menvia sin skattsedel är med och betalar. Tyvärr har vi inte ett sådant välstånd ilandet att alla har det så bra som önskvärt vore. Jagkonstaterar att jag inte fick något svar på min fråga om anseratt det kapital som är riskbärande bör få en fördelaktigare behandling än detkapital som inte bär några risker. RuneCarlstein påstod att han inte hade fått något svar på sin fråga om det hadeskett något nysparande genom detta värdesäkra lönsparande. Precis på samma sättsom själv gjorde hänvisar jag till lönspardelega- Nr 148 tionen, som har gjortundersökningar som visar att det har skett ett 13 maj1982 Närjagändåharordet, vill jag passapå att redogöra litet för en artikel i en Sparbankerna visar där att det ingalunda är endast Sparande höginkomsttagarnasom deltar i skattefondssparandet utan i mycket stor Också detta vederlägger RuneCarlsteins påstående att sparandet gynnar bara en liten grupp välbeställda. Detgäller både lättnaderna i aktieutdelningsbeskattningen och den fördel detinnebär skattemässigt att delta i det värdesäkra lönsparandet. vice talmannen anmälde att anhållit att fill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 109TAGE (): Den fråga som vi just nu diskuterar är enutomordentligt viktig fråga.' De många motioner-både enskilda ochpartimotioner-som har väckts med anledning av sparandet visar att riksdagensledamöter är medvetna om hur väsentligt det är att försöka öka just sparandet.Som jag ser det behöver vi ett ökat hushållssparande främst från tvåsynpunkter, dels för att täcka det statliga budgetunderskottet, dels för atttillgodose näringslivet med riskvilligt kapital. I de motioner som vi behandlar föreslås olika former förstimulans av sparandet. Rätt genomgående för dessa motioner är att man villanvända sig av skatteförmåner för att uppnå ett större sparande. I ett par avmotionerna yrkas, som vi har hört av den tidigare debatten, att nuvarandesparande på skattesparkonto eller skattefondskonto skall upphöra. Låt mig klart säga ifrån att jag ser mycket positivt på demotioner som föreslår skattemässiga stimulansåtgärder för att öka sparandet. Deförslag som man här för fram är delvis nya och intressanta, delvis är det gamlabekanta förslag som vi möter. Utskottet har också ställt sig mycket positivt till de härmotionerna och förutsätter att regeringen ser till att frågorna somaktualiseras blir utredda, antingen av lönspardelegationen eller av en särskildutredning. På den punkten är utskottet helt enigt i sitt uttalande. Jagbetraktar det som bra. Jag betraktar det också som alldeles utomordentligt braatt vi får en grundläggande utredning om de sparformer som aktualiseras menockså om de sparformer som vi f. n; har. Jag förutsätter att regeringen kommeratt tillgodose utskottet på den punkten. Att jag med tillfredsställelse ser att nya sparformerutreds betyder inte att jag är missnöjd med de nuvarande. Tvärtom, jag anseratt skattesparkonto och skattefondssparande är mycket bra sparformer, men sombekant innehåller de ett krav på att sparandet skall stå inne , och närsparandet frisläpps efter den femårsperioden behövs säkert nya sparformer somkomplement till eller ersättning för de nuvarande. Som jagnämnde och som framgått av debatten, har socialdemokraterna och vpk i motioner yrkatpå att skattesparkonto och skattefondssparande skall upphöra den 1 januari1983. Vi kan från sida inte ställa upp på det förslaget. Dels anser viatt det inte går att avveckla dessa framgångsrika sparformer utan att ha någotannat att sätta i stället, dels anser vi att socialdemokraternas kritik avskattesparkonto och skattefondssparande är betydhgt överdriven. Sparformernahar varit populära, så till vida att många människor har anslutit sig tilldetta sparande. Antalet konton ökar ständigt. tillkom 16800 skattesparkonton och 27 600 skattefondskonton. Sammanlagt finns det 1 201300 konton . Just att det är så många nya och att det ärså stor sammanlagd.mängd av sparare vederlägger kritiken att det är barahöginkomsttagare som deltar i och har fördel av det här sparandet. Påungefär samma sätt förhåller det sig med frågan huruvida det verkligen sker ettnysparande eller bara en omflyttning av kapital. De utredningar som har försöktatt klargöra den saken har inte varit särskilt entydiga. Jag tror dock att manändå kan konstatera att just med den större anslutningen bhr det också en ökadandel av nysparande. Beträffandeskattefondssparandet kan jag konstatera att det fillgodoser i stort sett dekrav på riskvilligt kapital till näringslivet som löntagarfondsutredningen påsin tid egentligen var helt enig om. Det kravet kan alltså tillgodoses genomett frivilligt sparande, men jag kan inte begära att socialdemokraterna skalltycka att det är bra, för det gör ju löntagarfonderna onödiga urkapitalsamlingssynpunkt. Slutligenvill jag beröra ett par av de saker som har sagts fidigare under den härdebatten. frågar: Vad kostar det här sparandet? Ja, på grund avskattestimulanserna kostar det naturligtvis samhället en del. Det kostarsamhället i ingångsskedet per sparad krona. Löntagarfondssparandet,som socialdemokraterna tillsammans med LO skisserat, kostar minst det dubblaför samhället. Skattesparandet är alltså ur samhällssynpunkt ett billigtsparande i förhållande till löntagarfondssparandet. RuneCarlstein redovisar och hänvisar till en SCB-undersökning från tiden årskiftet1978-1979 och tror att bilden är ungefär densamma beträffande vilka somdeltar i detta sparande. Men det är ingalunda på det sättet. 1978-1979 hade viett mycket litet antal deltagare. Då var kanske socialdemokraternas kritikrikfig att det i stort sett var höginkomsttagare som var med. Men allteftersomsparandet har fortlevt och vi har fått en enorm anslutning till det, har viockså kommit dithän att det är rena låginkomstgrupper som deltar i sparandet. Denredovisning som görs ifrån en SIFO-undersökning i , däralla skattefondskonton har undersökts, visar att av skattefondsspararnahade en inkomst på . , att låg . och hade mer än .