prot · G50929 · 1981-12-31 00:00:00 — 36 () replik: Jag begär ordet på sista tampen bara för attsäga att när vi diskuterar den här frågan bör vi vara angelägna om att visaförsiktighet med siffrorna. sade att denna debatt gällde enåttondel av landets invånare, och senare har det talats om 300 000 personer.Men vad som åsyftas är, såvitt jag förstår, att införa samma rättigheter iriksdagsval som i kommunala val. Det innebär att man önskar införa rösträtt förde invandrare som har varit i landet och , som är denreella kvalifikationstiden enligt nuvarande lagstiftning. Då kommer man ner iett mycket lägre antal personer än om man räknar alla de invandrare som inte ärsvenska medborgare. Får jag upprepa att vi från vår sida är positiva till attinvandrarna får rösträtt. Vi tycker att det är angeläget att sträva i denriktningen, Vi vill på allt sätt stödja invandrarnas aktivitet i svenskpolitik. Men vi vidhåller tanken att det är bäst att detta sker på ett sådantsätt att man inom ramen för medborgarskapet ger rösträtt till de invandrare somså önskar. Nr 29 Anf. 37 (): Onsdigenden Herr talman! Sedan vi sistdiskuterade författningsfrågorna här i kammar- ISnovember 19SI " ''" grundlagskommittén avlämnat sitt betänkande,och kommittén var Remissvaren ger en liknande bild av splittring. Vissa eruiidlaes- tillsammans med företrädare föroppositionspartierna konstaterat att det inte fråeor m finns förutsättningar för en propositionföre val. I stället skall det nu arbeta engrupp inom under ledning av justitieministern och medrepresentanter för samtliga riksdagspartier. Trots en duktig ordförande ochskickliga sekreterare kunde grundlagskommittén inte arbeta sig fram till densamstämmighet som vi allmänt betraktar som en förutsättning för genomgripandeförändringar i författningen. Till en del berodde detta på brist på tid. Det hjälpteinte med ofta återkommande sammanträden. Det behövs en viss mognadsprocess, ochframför allt krävs tid för diskussioner inom partierna. Denna tid stod intetill buds för kommittén. Den borgerliga majoriteten i kommittén ville läggafram ett förslag så att regeringen skulle kunna komma med en proposition föremitten av november . Almanackan spelade en alltför stor roll. Det hadeenligt min mening varit bättre att det i direktiven inbyggda tidsschemat hadeövergetts. Vi var också från socialdemokratiskt håll angelägna om att inte slåigen några dörrar i kommittén. Jag har tidigare kritiserat bestämmelsen i regeringsformenatt det skall förflyta mellan den tidpunkt då ärendet förförsta gången anmäls i kammaren och valet, såvida inte en specialregel kantillämpas. Tyvärr har jag fått bekräftelse på min tidigare kritik. Kanske vihade kunnat arbeta oss fram till så stor samstämmighet på några punkter att detvarit möjligt för regeringen att lägga fram en proposition, om vi hade sluppitarbeta under den hårda tidspress som tiomånadersregeln innebär. Även i en annangrundlagsfråga har jag blivit medveten om de utomordentligt stora bekymmer somregeln har åstadkommit. Det vore säkert på sin plats att vi omprövade regeln.Dessa svårigheter kan man inte litet käckt vifta bort med att förklara, att omvi får fyraåriga mandatperioder så försvinner detta problem. Det betyder nogenbart att kommittén tar ytterligare tid på sig, och så får man arbeta ikanslihuset under ytterst hård tidspress om man skall hinna fram medpropositionen före valet. Låt oss återgå till den gamla ordningenför propositions-avlämning i grundlagsfrågor! När vi nu fortsätter att diskutera författningsfrågornakan vi falla tillbaka på erfarenheterna ochbörjan av . Jag tror att man vågar påstå att författning harfungerat väl tekniskt sett. Däremot har parlamentarismen drabbats av en kris.Det finns inte den handlingskraft och den konsekvens i besluten som fordras föratt lösa de ekonomiska problemen. Då vi säkert även i fortsättningen tvingasatt brottas med sådana problem är det viktigt att vi får en fungerandeparlamentarism. Problemen hotar att alltmera torna upp sig, om regeringarna ärsvaga och tvingas föra en kvartalspolitik ochhoppa från tuva till tuva eller låta den 40 beryktadelångbänken bli lösningen på samarbetsproblemen inom regering- Nr 29 Erfarenheternafrån pekar på att det finns ett behov att främst |j november1981 stärkaregeringen i det samspel mellan regering och riksdag som parlamen- Vi har emellertid också och lärt oss att det inte räcker att regeringen har majoriteti fråPor ni in för att den skall vara stark och handlingsduglig. Denkan vara svag trots sin majoritetsställning därför att den är splittrad ochministrarna saknar förmåga att handla eller i övrigt inte är vuxna sinauppgifter. Det bör vara ett observandum för oss alla att vi har haftfyra regeringar . Två av dem har varit majoritetsministärer somfallit sönder. En har varit en minoritetsministär med mycket svagt underlag,och vilket öde den fjärde minoritetsministären går till mötes vet vi inte. Trots att man sålunda kan konstatera att en rad faktorerutanför författningen spelar en stor roll för parlamentarismens funktion ochregeringens ställning, bör vi likväl pröva vilka möjligheter det finns attgrundlagsmässigt förstärka möjligheterna att bilda handlingsdugliga regeringarinom ramen för ett parlamentariskt demokratiskt system. Vi behöver fa ettfungerande upplösningsinstitut. Bestämmelserna i grundlagen på denna punktriskerar att bli obsoleta. om det inte snabbt sker en förändring. I grundlagskommitténföreslog vi socialdemokrater att i den händelse ett extra val hålls inom ettoch före den tid som är fastställd för nästa ordinarie val, skalldetta val ställas in. Vi vill diskutera detta förslag vidare och åstadkommabestämmelser för upplösning som gör upplösningsinstitutet meningsfyllt. krävde vi från åtminstone två av riksdagenspartier att man skulle korta ned den tid som behövs mellan beslut om nyval ochdagen för detta. har en kommitté föreslagit en sådan minskning från 90 dagartill . Kanske är det så långt man kan komma just . Vi får taställning till detta efter remissomgången. Men nog är det intressant attkonstatera att man i utlyste ett nyval som skall ägarum . Jag är medveten om skillnaderna i valbestämmelser ochandra förhållanden mellan och . Men vi har all anledning attäven fortsättningsvis diskutera möjligheten att minska tiden mellan utlysandeav nyval och själva valet. I grundlagskommittén har vi från socialdemokraternassida också föreslagit att omröstningarna i om förslag tillstatsminister slopas. Vi är också beredda att diskutera andra åtgärder för attförstärka möjligheterna att bilda handlingsdugliga regeringar. Från dessa utgångspunkter finns det anledning attfullfölja de analyser av valkretsindelningen som vi gjorde inompersonvalsutredningen och som vi socialdemokrater ville fortsätta. Sådanaanalyser skulle även belysa den fråga om personval som man reser i en reservationfrån folkpartihåll och underlätta de valkretsreformer som man kräver iåterkommande motioner och som avser ett begränsat område, men som enligt minmening bör inbegripa hela landet. Jag vill också stryka under de krav som LahjaExner Nr 29 har fört fram när det gäller invandrarnas rösträtt och politiska den möjligheteratt verka. IS n v>mhM- 19S1 Däremot har jag svårt att se att övergång till vårvaloch omläggning av budgetåret skulle stärka regeringarna på det sätt som jag menar är Vissa grundlagsfrågor in. Det är möjligt att sådana reformer skulle förbättra arbetsvillkor. Mende skulle föda nya problem, som vi gång efter annan har diskuterat. Enligt min mening hartåget f. n, gått för sådana reformer. Men det finns möjligheter att utan så genomgripande förändringar förbättra arbetsvillkoren i , och vi bör snabbt utnyttja dessa möjligheter och sålundainte invänta långtgående och omfattande utredningar,som troligen blir resultallösa. Även om man har i bakhuvudet kända uttalande om , att den haver hulpit mänga men kan sig själv inte hjälpa, så bör vi ändå i rättvisans namn konstatera att det har skett betydandeförändringar i arbetsrutiner, och inget bör hindra oss lUt gå vidare på de partiella reformernas väg. Budgetåret håller regeringen f. ö. på att trolla bort för del. Visst har vi inskrivit budgetår, och visst betyder detta mycket för förvaltningarna,men regeringen kommer med det ena förslagetefter det andra, i vissa fall varje månad.Vad som står i budgeten gälleren , och sedan justeras den genom nyaregeringsförslag och riksdagsbeslut. Enligtmin mening bör vi få till stånden diskussion om budgetsystemet. Förändringen har ju skett utan några riksdagsbeslut. Beslutande folkomröstningarstrider mot parlamentarismens grundtanke. Det innebär att medborgarna punktvis lar ställning till vissa frågor och fattar beslut. I det moderna samhället hörfrågorna så intimt samman med varandra att det endastundantagsvis går att bryta ut någon frågaoch ta ställning till den utan alt ta hänsyn till konsekvenserna för den statliga verksamheten i stort. I allmänhet behövsett samlat ställningstagande och inte ettpunktvis. Man har enligt min mening att välja system. Antingen har man ett representativt ochparlamentariskt statsskick eller ett folkomröstningssystem.Något av det mest karakteristiska för det representativa systemet är samspelet mellan regering och riksdag och medregeringar som svarar mot folkets meningar i val. I ett system med ofta återkommande folkomröstningar blir det svårt att haregeringar som går fram ur valen. I stället blir den naturliga konsekvensen en allmän samlingsregering, som inte uttrycker några bestämdapolitiska opinioner utan närmast verkställer folkomröstningsbesluten. författning har tagit ställning, ochpå denna punkt var vi eniga när vi behandlade frågan både i grundlagberedning, i utskottoch här i . Där står nämligen att den svenska folkstyrelsen "förverkligas genom ett representativt ochparlamentariskt statsskick och genom självstyrelse". Vill man ha en riksdag och regering som kan föra en konsekvent politik och framgångsrikt gripa tag i de svåra ekonomiska problemen, då skall man hållafast vid detta ideal och inte experimentera med beslutande folkomröstningar i skilda frågor. Vill man ge åt folket ett verkligt inflytande,skall man också hålla fastvid detta parlamentariska ideal. Det gör nämligen att folkets i val Nr 29 uttalade vilja förverkligas genom riksdag och regering. 1974 årsförfattning är en god grund att bygga på för ett sådant [j Men det krävs vissa reformer som underlättar för _ folketsi val uttalade vilja att komma till uttryck i politiken mellan valen. V/sv« ariindlans- 38 BERTILFISKESJÖ (c): 1 föreliggande betänkande har vi sammanförten rad frågor som rör författningen i vidare mening, dvs. det demokratiskasystemets villkor. Som de uppmärksamma lyssnarna upptäckt, har debatten struktureratspå det sättet att den berört tre områden: en debatt har handlat omkollektivanslutningen till politiskt parti, en debatt om rösträtt förinvandrare också i riksdagsval, och meningen är att den återstående delen avdagens debatt i detta ärende skall handla om sådana förslag där det direktkrävs ändringar av grundlagar och riksdagsordning. Jag skall för min deluppehålla mig vid författningsfrågorna i trängre mening. framförde en del allmänna reflexioner isitt anförande, och jag skall be att få återkomma till dem avslutningsvis.Först skall jag säga något om de frågor som rent praktiskt har behandlats i detbetänkande som vi har att ta ställning till just . I betänkandet behandlas några vpk-förslag, soiti jagförmodar att senare talare kommer att yrka bifall till. Vpk återkommer såledesmed kravet på republik. har vid upprepade tillfällen avslagitliknande krav. och jag har i tidigare debatter sagt att denna fråga är rättpassé i vår författningsdiskussion. Med det menar jag att den inte kännssärskilt angelägen. Vi kodifierade vid författningsreformen 1974 den utvecklingsom länge varit i gång i vad gäller monarkins ställning. Monarken har intelängre ens formellt några politiska maktbefogenheter. Uppgifterna är helt representativa.På detta sätt har vi i vårt samhällsliv bevarat en institution med en mycketlång historisk tradition. Det torde vara få som ens ur strikt principiellsynpunkt finner detta stötande. Tvärtom är det med säkerhet så, att monarkinmed den utformning den fått åtnjuter stor uppskattning bland medborgarna i vårtland. Ett avskaffande av monarkin skulle således vara en åtgärd som går stick istäv mot en överväldigande folkmening. Det är väl också insikten om detta somfått socialdemokraterna att avstå från att aktualisera det kravpå republik som de har inskrivet i partiprogrammet. och jag ber alt få yrka bifall till utskottets hemställan pä denpunkten. Av större allmänt intresse är ett annat återkommandeförslag från vpk. nämligen förslaget om slopande av spärreglerna vid val tillriksdagen. Man kan naturligtvis alltid hävda att det ur principiell,demokratisk synpunkt inte är tillfredsställande att partier som inte när upptill fyraprocentsstrecket blir utan representation i . Det är intebara vpk. utan även en rad småpartier utanför som tycker så. Mot detta står de risker för det parlamentariska systemetsfunktionsdug lighet som en uppsplittring av på ett stort antal småpartier medför, 43 Nr 29 En sådan uppsplittring kan dels gesmåpartier ett inflytande som går långt , , utöver vad som svarar mot derasandel av väljarkåren, dels få en förlamande ,,, " , ,,,.,1 verkan på arbete. Vi vet ju alt det kanvara kämpigt nog för i & j t-b ö svenska med fem partier. En kraftig utökning av detta antal skulle Vissa grundlags frågor ni. sannerligeninte göra det lättare för att klara av sina uppgifter. Vi debatterar den här frågan . och jag har itidigare debatter gjort ganska vida svep över andra länder, där man har enmycket låg spärr eller ingen spärr alls. Jag skall inte nu upprepa dessarundsvep. utan nöjer mig med att hänvisa till , eftersom det är aktuelltmed val där igen. I har man en spärr pä . I det upplösta folketingetsatt tio partier, varav fyra hade av väljarna bakom sig. Jag hardå bortsett från representationen från och . De flestabedömare i torde vara ense om att den stora partisplittringen - vilkenär en direkt följd av den låga spärren - är en viktig orsak till den politiskainstabiliteten. Man tvingas ta till val till vart och ,vilket är uttryck för en uppgivenhet i vad gäller möjligheten att komma tillbeslut i viktiga sakfrågor. När valet är över är partisplittringen lika stor,och de sakliga problemen är lika stora eller större. Erfarenheterna frånDanmark, där man dock har en spärr på , är således inte särskiltuppmuntrande för dem som vill ta bort spärren helt och hållet i vårt land.Utskottet har således goda skäl när det enhälligt avstyrker vpk:s förslag. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall till utskottets hemställan även på denna punkt. Socialdemokraterna i utskottet angriper grunderna ivalsystemet från en annan utgångspunkt, och detta har ett visst samband med endel av de tankegångar som hade i sitt anförande. I denreservation som finns i utskottsbetänkandet är man visserligen ganska försiktig- den mynnar ut i ett krav på en översyn av valkretsindelningen -, men av enmening i reservationen framgår det vad man egentligen är ute efter. "En indelning av landet i flera och mindre valkretsarskulle som framhålls i motionen kunna innebära nya förutsättningar för majoritetsbildningen i kammaren." Och om man går till den motion som är underlag för reservationen, så är saken helt klar, I motionen talar man om att slopa utjämningsmandaten och att gå över till en fördelning av valkretsmandaten med d"Hondts fördelningsmetod. Om man fick gehör för sådana tankegångar - och det är tydligen socialdemokraterna inne på, om jag tolkar rätt - så skulle det leda till en kraftig överrepresentation för det största partiet. Socialdemokraterna skulle med andra ord kunna få majoritet här i kammaren trots att man låg mycket långt från majoriteten i valmanskåren. Utan att störas av att man hade väljarmajoriteten mot sig skulle man således i lugn och ro kunna genomföra t. ex, de omstridda löntagarfonderna. De här tankegångarna från socialdemokraternas sida är sannerligen rätt häpnadsväckande, och de förtjänar att ordentligt dras fram i ljuset. Jag föreställer mig, att om delta är en grundad mening inom det "'"' socialdemokratiska partiet, kan det bli en betydelsefull fråga i den Vi vet ju alla hur socialdemokraterna lidit av att ha Nr 29förlorat regeringsmakten under ett par perioder - lamentationerna över Onsda"en den detta har ju varit många och svårartade. Men att det skulleta sig sådana här ] hqn embcr1981 uttryck ärändå förvånande. Kan man inte nå den eftertraktade majoriteten genomöppen och jämlik kamp om väljarna, så skall det ske genom Vissavriiiidla"s-manipulationer med valsystemet till det egna partiets fördel.Utskottsmajo- Daoy /,j di ritetenavstyrker förslaget. Det är min förhoppning att skall göra likaledes.Det proportionella valsystemet bör vi behålla, även om folkets röstning stundomgår socialdemokraterna emot. Jag övergår nu till all tala om ett parfrågor där vi centerpartister är reservanter. Den första frågan gällerfolkomröstningsinstitutet. Reservationen mynnar ut i krav på att en utredningskall få i uppgift dels att utvärdera erfarenheterna av de folkomröstningar vihaft, dels att överväga ändrade regler för folkomröstningar i andra frågor ängrundlagsfrågor, där vi redan har mycket strikta regler, I motion 491 till förra och i tidigare debatterhar vi utförligt motiverat det krav som finns i reservationen. Det är ju såatt det rådgivande folkomröstningsinstitutet i den tappning vi prövat det ärbehäftat med allvarliga brister - det tror jag ingen kan förneka.Författningsregleringen är rent rudimentär, I grundlagen talas endast om attrådgivande folkomröstning skall beslutas av genom lag. Vad innehålleti denna lag skall vara är i realiteten överlämnat till förhandlingar mellanpartierna. Det gäller t. ex, sådana viktiga frågor som hur många och vilkaalternativ som skall få förekomma i omröstningen, hur dessa frågor i detaljskall vara utformade, hur kampanjerna skall finansieras och hur medlen skallfördelas på företrädare för olika alternativ. När omröstningen är genomförd såuppkommer frågan om hur omröstningsresultalet skall tolkas. Detta gällerprincipiellt vilken effekt den rådgivande folkomröstningen skall ha. Ärriksdagen bunden av utfallet eller inte? Och hur länge är bunden?Eftersom enligt författningen formellt är suverän uppkommer denmoraliskt politiska frågan om över huvud tagel efter t. ex, några årkan fatta nya beslut som går stick i stäv med folkomröstningsresultatet utanatt anordna en ny folkomröstning. Tolkningsfrågan blir naturligtvis specielltbesvärlig när fler än två alternativ förekomme.r och inget alternativ fårmajoritet. Vi minns hur det var efter atomkraftsomröstningen. Ingen av de trelinjerna vann majoritet. Men efter omröstningen föll företrädarna för linje 1och linje 3 i varandras armar och påstod att de tillsammans hade fåttmajoritet, delta trots att valsedlarna inte var identiska. Och fortfarande harjag inte sett någon tillfredsställande semantisk förklaring på att ordalydelsen"högst 12 aggregat" innebär att 12 aggregat skall byggas. Ordetförlorade plötsligt sin sekelgamla innebörd. Men jag bortser från semantiken.Vi motionerade i den här frågan, innan folkomröstningen om atomkraften varaktuell. Det var ju rätt lätt att se att svårigheter av det slag som jag härnämnt kunde uppkomma. Den senaste folkomröstningen bekräftade till fullo att vihade rätt. Och vad händer nu om det i skulle finnasmajoritet för byggandet av 25 aggregat eller ett otal kvarlersaggregat av den Nr 29 typ som så livligt diskuterats? Kanriksdagen besluta om detta eller kan den den ' '"' författning ger inget annat besked än att myckelväl "" * sådant beslut, mennog skulle det lika fullt väcka förundran och debatt bland allmänheten om slog in på den vägen. Vissa ariiiidlws- " ' började ta upp den här frågan var det många som menade attdet inte fråcor ni ni skulle bli några flerfolkomröstningar, och vill ju helst inte att detskall förekomma några sådana. sade man då. ingenting att bry sinahjärnor med. Så fick vi den i sak myckel viktiga omröstningen om atomkraften.Men även därefter var det många som menade, att nu hade vi folkomröslatfärdigt. Mot den bakgrunden är det av stort intresse att se alt den ena stämmanefter den andra nu höjs för att vi skall ha en folkomröstning omlöntagarfonderna, om nu socialdemokraterna skulle framhärda med sitt krav pådylika fonder. T. o. m. LO:s ordförande, , har varit inne pådessa tankar, om man får tro vad som stått i tidningarna. Själv anser jag atten så viktig och för hela samhällsstrukturen avgörande fråga bör underställasmedborgarna direkt. Om det nu blir en omröstning, så står vi där lika dåligtförberedda som inför folkomröstningen i atomkraftsfrågan, och samma slagsförvecklingar kan förväntas. Om vill stå bättre bör den nu godtaförslaget i centerreservationen till vilken jag yrkar bifall. Den andra fråga som vi centerpartister reserverat oss i -tillsammans med folkpartisterna - gäller det som rubriceratsRiksdagens arbetsformer m. m. I botten ligger en centermotion, som i sin turanknyter till tidigare motioner från vårt håll. Eftersom jag personligen underårens lopp här i lagt ned ett betydande intresse på de frågor det härgäller och eftersom jag tycker att de är viktiga, kommer jag att uppehålla migvid dem med en viss utförlighet. Vad det i grunden gäller är förutsättningarna förriksdagsledamöterna alt på bästa sätt fullgöra sina uppdrag som valda ombud förSveriges folk, som del brukar heta i högtidliga sammanhang. Som jag ser det är del två huvuduppgifter eller kanskesnarare två kategorier av huvuduppgifter som vi skall försöka fullgöra. Till den ena kategorin,hör det som har direkt samband medarbetet i och uppdrag som har nära anknytning med riksdagsarbetel. Vivet alla att detta arbete mycket väl kan fylla vår dag från morgon till senakvällen, även om det-om man skall döma t. ex. av des. k,politikerföraktartiklar som då och då flyter in i pressen - tycks vara mångasom tror att vi enbart går här i och drar benen efter oss. Den andra kategorin omfattar allt det som rör kontaktermed väljare, partimedlemmar och allmänheten i stort. Delta är enligt min mening lika viktigt som själva riksdagsarbetet. Det är nödvändigt att riksdagsledamöter har lid och möjlighet att röra sig bland andra människor än dem som befolkar , att vi kan delta i debatter, att vi kan ta del av partiarbetet i del område vi kommer ifrån, att vi dessutom kan få litet pauser för inläsning av ' nya sakområden och att vi kanleverera ett och annat papper till tidningarna. för att tanågra exempel. Och någon tid bör vi helst också ha över för Nr 29 privatlivet. Tillsammantagetblir naturligtvis allt det som faller in under de här båda it november19S1 kategoriernarätt mycket, och hur vi än gör får vi nog vänja oss vid att gå Vissa grundlagsfrågor ni. omkringmed dåligt samvete för att vi inte kan leva upp till alla krav. Men vad vi trots allt kan göra är att försöka finna sådanaarbetsformer här i att förutsättningarna för att vi skall kunna fyllaut det ansvar vi tagit på oss blir det bästa. Själva det faktum att det politiskaarbetet haren tendens att kontinuerligt växa i omfång och komplexitet är ettsärskilt skäl för detta. Vi vet alla att det är en betydande ryckighet i riksdagensarbete. Arbetsbelastningen är ojämn. Det är svårt att planera in verksamheterutanför på litet . Vissa tider av året är vi praktiskttaget fångar i veckorna i ända. Frågan är om det verkligenbehöver vara så här. Del bör kanske understrykas att detta med riksdagensarbete inte i första hand är något som har med riksdagsledamöternas personligabekvämlighet att göra. Vad det gäller är ju hur vi skall kunna fylla de kravsom ställs på riksdag och ledamöter i ett modernt demokratiskt system. Och detär nog detta vi får ägna oss åt.