prot · G509155 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:155 Omsysselsättningen m. m. vid Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 1 § Svar på fråga1981/82:383 om sysselsättningen m. m. vid 1 IndustriministernNILS ÅSLING: har frågat mig om jag är beredd att dels redovisaindustridepartementets syn på försäljnings- och produkfionsförhål-landena vidWaplans Mekaniska Verkstad i , dels redovisa på vilket sätt företagetfullgjort sina förpliktelser i samband med erhållna lokaliseringsmedel samtslutligen efterfrågat min bedömning av företagets möjligheter att långsiktigttrygga sysselsättningen för företagets anställda. Nuvarandeägare övertog företaget i samband med en rekonstruktion av bolaget.Bolaget har därefter beviljats lokaliseringsstöd med ca 5 milj. kr. i avskrivningslån och ca 8,5 milj. kr. F. n. utestår på lokaliseringslånen drygt 8 milj. kr. jämtevissa upplupna räntor. Isamband med att bolaget övertogs föreskrevs som villkor att lägst 67kollektivanställda och lägst 15 tjänstemän skulle beredas fortsatt sysselsättningi det rekonstruerade bolaget och att ingen friställning skulle ske av dessaanställda . Bolaget förband sig också att försökaupprätthålla sysselsättning mera långsiktigt på lägst denna nivå. har f. n. ca 115 anställda. Bolagetfår anses ha uppfyllt sina sysselsättningsåtaganden från övertagandetillfället. Detekonomiska utfallet av verksamheten har dock inte varit sådant att deursprungliga amorterings- och räntekraven för lokaliseringslånen kunnatinfrias. Regeringen har därför genom skilda beslut medgivit uppskov i fråga ombetalning av såväl amorteringar som räntor. Enligtuppgifter från företaget kan vissa ingångna avtal leda till atttillverkningen av barkningsanläggningar i läggs ned inom . Om sysselsättningen m. m. vid Avtal harockså träffats om överlåtelse av aktierna i avtal förutsätter bl. a. vissa ändringar i fråga om säkerheterna förlokaliseringslånen. Frågorna rörande lokaliseringsstödet till Waplans är underberedning i industridepartementet. Jag kan därför inte f. n. uttala mig omvilka åtgärder från statens sida som kan bli aktuella. 2 (): Jag vill först tacka statsrådet försvaret på min fråga angående i . Jag har ställt frågan av två skäl. Dels anser jag ochmånga med mig, inte minst de anställda, att det är dags att bringa klarhet idenna i mångas ögon mycket konstiga affär, dels fann jag det nödvändigt attsprida offentlighetens ljus över ett tillvägagångssätt från företagets sida somliknar det som tillämpades på det gamla brukssamhällets tid. Att smussla ocheventuellt förhandla mellan skål och vägg är något som harpräglat företagets handlande. Men det är ju så att sysselsättningen och därmedsammanhangande frågor vid ett företag som det vi nu diskuterar inte är någotexklusivt för företagsledningen. Det är i stället av stort samhällsintresse förbåde vår kommun och vårt län. Det faktum att företaget vid upprepade tillfällenerhållit lokaliseringsstöd gör dessutom att det borde ligga i statsmakternas intresseatt värna produktionen inom landet. levererades den förstabarktrumman. var företaget privatägt. Barktrumman blev senare denprodukt som starkt förknippades med företagets namn, och så är fallet också . Vidare har företagets produkter tack vare barktrumman vunnit världsrykte. Familjeföretaget gick i konkurs 1974, somindustriministern påpekade. Företaget köptes upp av investmentbolaget köpte det under vissa förutsättningar, nämligen att staten avskrev en del ävsina fordringar, drygt 3 milj. kr. skrevs också ett avtal mellanConvexa och MoDo som innebar att MoDo skulle inneha försäljningsrätten påbarkfrumman. I samband med rekonstruktionen av företaget erhöll man delokaliseringslån som redovisat. Dessa lån utställdes enligt vadjag har erfarit inte på investmentbolaget utan på Waplans Mekaniska. Dettaverkar vid en första anblick kanske inte så konstigt. Vad som emellertid är underligt är det faktum attinvestmentbolaget alldeles efter rekonstruktionen överfog äganderättentill barktrumman. Detta innebär, såvitt jag kan förstå, att barktrumman varden produkt som utvecklades och stöttades med lokaliseringslån i WaplansMekaniska men ägdes av Convexa, fri från lokaliseringsmedel. Är dennabeskrivning riktig, . Åsling? Kan man i så fall hantera statiiga pengarpå detta vis? Industriministern anser att företaget har uppfyllt sinasysselsättningsåtaganden i och med att det har förbundit sig att intefriställa någon . Men kan man anse aft företaget, med ett sådanthandlingssätt som jag har beskrivit, verkligen har fullgjort sina förpliktelseri samband med erhållna lokaliseringsrnedel? Jag skulle slutligen också kort vilja beröra denränfeeftergift på i runda tal 3 milj. kr. som regeringen enligttidningsuppgifter har stått i begrepp att ge till företaget. Finns det i dagbeslut om en sådan ränfeeftergift? För vad får i så fall företaget eftergiften?Kan man räkna med någon motprestation från företagets sida, om regeringen nubeviljar sökt eftergift? Som jag sade i mitt svar till MargaretaWinberg kan jag f. n. inte diskutera de detaljer som är av intresse i fallet,eftersom vi just nu håller på och går igenom omständigheterna. Jag kommer attnästa vecka kalla till en överläggning med intressenterna - jag tänker då intebara på ägarna och facket, utan också på de berörda bankerna- för att sökabringa klarhet i vad som händer i fallet Waplans Mekaniska. I avvaktan på dessa överläggningar och den analys avföretagets situation som industridepartementet håller på med kan jag för dageninte ytterligare kommentera uppgifterna. Om sysselsättningen m. m. vid 4MARGARETA (): Det finns ett gammalt ordstäv som lyder: Småskador måste man akta sig för, de stora aktar sig själva. Sanningshalten i detordstävet har vi från Jämtiand fått erfara. i de stora industrikrisernasperspektiv kan det som händer vid Waplans Mekaniska te sig som en liten skada.Men för oss i och är det fråga om många arbetstillfällen,som vi är mycket måna om. I är vi mycket brända av de löften och defagra ord som ströddes i samband med Hissmoforsfabrikens nedgång och fall. Vihoppades att vi när det gäller Waplans skulle vara ute , men detkanske ändå är . Industriministern har inte berört överlåtelsen tillFinland. Convexa har tydligen till sålt tillverknings- ochförsäljningsrätten när det gäller barktrumman. Om jag har förstått det helariktigt, finns det alltså ingen formell rätt eller möjlighet för staten aft,trots stora satsningar med lokaliseringsmedel, akfivt delta i sådana häraffärer. Är det rätt uppfatfat? Anser industriministern att defta är moralisktriktigt, eller skall man i defta fall acceptera aft kapitalismen inte har någonmoralisk gräns? Hur vill regeringen förändra insynen för samhället och deanställda i företag där ufländska intressen kommer in? Är det på det sätt somredovisas i den nyhgen framlagda propositionen med förslag till ny lagstiftningom utländska företags förvärv av svenska företag? I den intar man en mycketpassiv roll när det gäller villkorade förvärvsfillstånd. I stället anger manfrivilliga utfästelser från företagets sida. Jag är, herr talman, medveten omatt de problem vi diskuterar inte är riktigt jämförbara med utländskaföretags köp av svenska företag, men skillnaden är enligt min uppfattninghårfin. Regeringen har tydligen ingen formell rätt att ens fåuttala sig om försäljning till utlandet beträffande vare sig tillverknings-eller försäljnings- Om den svenska trätoffelindustrin rätten när det gäller en svensk produkt, därtill enprodukt som utvecklats och producerats i med hjälp av statliga pengar.Då undrar jag om det inte är dags att aktivera sig på den punkten, , och föreslå en ändring. Det gäller sysselsättning, produktutvecklingoch tekniskt kunnande i vårt land. Jag är visst beredd att här föra enallmän diskussion om utlandsetableringar och statens relafioner till företag,även om frågan inte gällde detta. Om jag skall begränsa denna diskussion till den fråga somMargareta har ställt, kan jag försäkra att jag ärlika orolig som hon beträffande vad som håller på att ske vid Waplans. Jag harhaft fortlöpande samtal med facket, som har kontaktat mig i denna fråga. Jaghar försökt få till stånd ett sammanträde med ägare och bankintressen, vilketdock inte har varit möjligt att ordna förrän, som jag nu hoppas att det blir,. Att här i kammaren ge sig in i en diskussion om enskildheteri avtal, om ett enskilt företags lånevillkor och förphktelser är, som MargaretaWinberg säkert vid närmare eftertanke inser, inte särskilt klokt. 6 (): Jag är glad över den oro somindustriministern känner, och jag tar den fill intäkt för att vi kan säga fillde anställda att industriministern och regeringen kommer att göra vad de kanför att trygga anställningen. Det står nämligen ingenting i svaret frånindustriministern om hur man vill trygga anställningen på lång sikt. Jag utgår också frän att industriministern, mot bakgrundav vad vi båda känner till, kan dela min och mångas uppfattning att dennahantering av affären och överlåtelsen till inte är förenliga med varesig andan i medbestämmandelagen eller den praxis som finns när det gällerinformafion till kommun, län eller departement och att det måste göras storaförbättringar. Överläggningenvar härmed avslutad. 2 §Svar på fråga 1981/82:385 om den svenska trätoffelindustrin har frågat mig vilka åtgärderjag överväger att vidta i syfte att vidmakthålla en svensk livskraftigträtoffelindustri också och om jag har för avsikt att närmaregranska förhållandena bakom det misslyckade "Trollsprojekfet" i . Som bakgrund fill frågorna anges bl. a. att ett stortantal trätoffelfabriker lagts ned som trätoffeltillverkningen inom Samhällsföretagsgruppenkraftigt ökat samt att Samhällsföretag genom försäljningsbolaget ett projekt för export av trätofflor under varunamnet Trolls till . Dettorde vara ett känt faktum att trätoffelindustrin lider av enicke obetydlig överkapacitet, främst på grund även vikande hemmamarknad. Detmåste i en sådan situation i första hand vara en uppgift för branschen självatt vidta erforderliga åtgärder för att nå en anpassning av produktionsvolymoch kapacitet till den rådande marknadssituationen. Några statliga åtgärder föratt trygga just produktionen av trätofflor övervägs f. n. inte inomregeringskansliet. Vadgäller Samhällsföretagsgruppens roll i sammanhanget får jag - efter samråd medchefen för - anföra följande. Riksdagenhar fastslagit att Samhällsföretags verksamhet skall bedrivas effektivt och mediakttagande av affärsmässiga principer. Regeringen följer uppmärksamtSamhällsföretagsgruppens utveckling samt dess relationer till annan industrivad gäller pris- och konkurrensförhållanden. Någon anledning för regeringenatt i särskild ordning granska försäljningsansträngningarna på den amerikanskamarknaden "förelig"ger dock enligt min~mening inte. 8 (): Jag villtacka industriministern för svaret på min fråga. Detär väl bekant att träfoffelindustrins problem ofta har diskuterats under desenaste åren, och i många fall ganska hetsigt. Orsaken har varit vikandekonsumtion och ökade svårigheter på exportmarknaderna. Många producenter hartvingas lägga ner eller starkt banta produktionen. De anställda inom branschenkänner stark oro , och man frågar sig hur det skall gå medträtoffelindustrin och med arbetstillfällena där. Samhällsföretag,som har etablerat sig kraftigt inom branschen, har en större andel av dentotala produktionen . Många hävdar att hela branschen hotaratt förstöras, bl. a. genom problemen med överetablering och genomSamhällsföretags ovilja att begränsa sin produktion. Samhällsföretagssatsning genom det beryktade på USA-marknaden, på en av svenskaföretag redan väletablerad marknad, ses också som mycket olycklig. Samhällsföretagssäljbolag har med sina satsningar gått hårt ut, men man har misslyckatsoch har inte kunnat sälja så mycket som man hade avsett. har man t. o. m.uppmärksammats för att bedriva dumpning. Man har sålt tofflor för perpar mot normalt . Detta förrycker hela marknaden, och de andra svenskaföretag som etablerat sig i känner mycket stor oro. För exempelvisBåstads-toffeln har försäljningen legat på 200 000 par, men det senaste åretsjönk den med 60 000 par. Man betecknar detta som oroande för exporten på dethär området. Ocksåi kommun i län har Samhällsföretag startatträtoffeltillverkning. Komrnunen har redan flera stora och också 7 protokoll 1981/82:154-155 mångasmå företag i branschen. Många frågar sig hur utvecklingen där skall bli iframtiden. Somindustriministern säger i svaret har den här industrin en överkapacitet.Branschen i övrigt har redan försökt att begränsa sin produkfion, och manfrågar sig varför inte Samhällsföretag är berett att göra detsamma. Närdet gäller Samhällsföretags verksamhet delar jag uppfattningen att den skall bedrivaseffektivt, men den skall också bedrivas på ett konkur-rensneufralt sätt. Så hardet inte alltid varit - mycket tyder på det. Nuråder som sagt en mycket stor oro i branschen. Från vardera sidan hävdas attden andra parten har fel, och ord står mot ord. Jag tycker att detta är djuptolyckligt. Jagvill fråga industriministern: Hur ser industriministern på Samhällsföretagsetablering i ? Varför vill industriministern inte närmare granskaexportsatsningen på , det s. k. ? Får jag först säga till att enligt de uppgifter somarbetsmarknadsdepartementetsom är huvudman för Samhällsföretagsgruppen, harlämnat mig svarar Samhällsföretagsgruppen visserligen för avträtoffeltillverkningen och är en ganska betydande producent, men den har inteökat sin produktionsvolym . Tvärtom har enproduktionsminskning drabbat också Samhällsföretagsgruppen till följd av denminskade efterfrågan. Självfalletkan jag här inte tala å arbetsmarknadsministerns vägnar, men som jag ser det ärdet svårt att gå in på en USA-marknad och göra en analys av enskilda svenskaföretags eller företagsgruppers marknadsföringsinsatser. Det kan knappast varamotiverat. Den omständigheten aft Samhällsföretagsgruppen har startat en USA-export beror ju på att man avsåg att avlasta den svenska marknaden. Rentallmänt och principiellt vill jag säga att det ur samhällets synpunktnaturligtvis inte är ändamålsenligt att en samhällsägd industrigrupp medstatliga bidrag slår ut redan existerande företag. Lönsam produktion måste juvara det vägledande även i ett företag av den här karaktären. När det gällerträtoffeltillverkningen finns det emellertid enligt min uppfattning och enligtden informafion jag har fått ingen anledning att rikta krifik mot Samhällsföretagsgruppeni det här speciella fallet. 10 (): När man följer frågan på fältet upplever man att det finns storanledning att se närmare på det här. Det förs en förbittrad diskussion mellanparterna. Jag tror därför att det är mycket angeläget att man kommer tillklarhet på det här området och aft en dialog kommer till stånd. När vi nu haren alltför hög kapacitet, måste nedskärningarna ske på ett sådant sätt att detinte blir en snedvriden utveckhng så att Samhällsföretag far över en alltstörre del av den etablerade privata trätoffelindustrin. Som exempel på yttrandensom har fällts i olika sammanhang kan jag nämnaatt Samhällsföretag på en mässa i Diisseldorf anförde att man inte skulle köpafrån de privata tillverkarna, för de kommer ändå att bli utslagna.Under sådana omständigheter är det inte så konstigt om de svenska privatatillverkarna känner stor oro. Jag skulle vara tacksam om industriministernville kommentera detta. Sedanär det ju så att det gäller den svenska exporten på , och det gällertrovärdighet. dumpar priserna på USA-marknaden kankonsumenterna där naturligtvis undra om de fidigare blivit lurade av de privataföretag som sålt på USA-marknaden. Därför vore det angeläget attindustriministern, som ju har till uppgift att se till den svenska industrin,dess utveckling och framtid, lämnade en redogörelse för varför man inte vågargå in och titta närmare på de här förhållandena. Jag tror att det är angelägetatt man gör det. 11 IndustriministernNILS ÅSLING: Det är självfallet inte fråga om att våga, utan det är fråga omhuruvida man skall gå in och granska detaljer i exportaffärer på en främmandemarknad. Men om det finns skäl därtill, får man naturligtvis granska ävendetta. Sedanfår jag upprepa vad jag sade tidigare - och där delar jag interpellantensuppfattning - att Samhällsföretagsgruppen enligt de intentioner som gällerskall arbeta på det sättet att den inte slår ut annan existerande industri. Denskall alltså arbeta på marknadens villkor. Gör den inte det, har den alltsåinte arbetat enligt de intentioner som gäller. Det är därför jag somindustriminister har haft anledning att noga följa utvecklingen när det gällerSamhällsföretagsgruppen. Anf.12 (): Det är riktigt att Samhällsföretags uppgift skall vara att försöka tahand om arbetskraft som inte kan klara sig i den normala industrin. MenSamhällsföretags uppgift är också att försöka återanpassa arbetskraften, ochdet tror jag skulle vara möjhgt i många fall. Därför är det angeläget attnärmare undersöka detta. Industriministernsvarade inte på min fråga om Samhällsföretags etablering i kommun,där det redan finns trätoffelindustri. är en kommun .som har haftstora problem med sysselsättningen, och . just de som jobbar iträtoffelindustrin där känner oro. Jag är övertygad om att man borde gå in påett helt annat sätt än tidigare och försöka skapa sysselsättningsobjekt därSamhällsföretag kan etablera sig. Det krävs emellertid ett bättre samarbete.Jag skulle gärna se att industriministern tog inifiativ till att sökaåstadkomma en dialog mellan berörda parter, så att vi kunde slippa den hårdadiskussion som förekommer, de många missförstånden och den myckna oron. Jagtror att Samhällsföretag och den svenska industrin skulle ha glädje av det. Nr 155 Anf. Får jag säga att jag är beredd aft ta upp en överläggning om de här problemen medarbetsmarknadsministern, som är huvudman för Samhällsföretagsgruppen. Vi harfortlöpande följt utveckling- Om hygienen på ''' ° ' finns anledning förmoda attSamhällsföretagsgruppens sjukhus konkurrens med privata företag skadar privataföretags överlevnadsmöjlig heter, skall vi självfaUet se över detta. Anf.14 (): Jag vill tacka industriministern för detta besked, och jag hoppas attdet skall bli en posifiv utveckling. Jag hoppas också att industriministernsnart tar detta initiativ - det behövs. Tack än en gång! Överläggningenvar härmed avslutad. 3§ Svar på fråga 1981/82:381 om hygienen på sjukhus har frågat mig om jag vill medverka till att instruktionerges ut till all sjukvårdspersonal beträffande deras skyldighet att hållapersoner som skall opereras och som genomgått antiseptisk behandling avskilda. Fråganär föranledd av en aktuell händelse på ett Stockholmssjukhus, där en patienthade ifrågasatt de hygieniska rutinerna. Socialstyrelsenhar i pubhkationen anser, 1980:5, lämnat allmänna råd för attförebygga smittspridning inom hälso- och sjukvården. De allmänna råden ärtänkta att utgöra underlag för mer detaljerade lokala föreskrifter, s. k.metodböcker. Socialstyrelsenframhåller betydelsen av att all personal inom hälso- och sjukvårdenuppmärksammas på de risker som underlåtenhet i hygieniskt avseende kaninnebära. Av sjukhushygieniska skäl kan man således ibland behöva inskränkapatienternas rätt att ta emot besök på avdelningar för särskilt infekteradeeller infektionskänsliga patienter. Det är på sådana avdelningar viktigt attinstruera de besökande om de särskilda regler som gäller för klädsel o. d.Fordringarna på hygien ställs av naturliga skäl särskilt högt på enoperationsavdelning. Operationsavdelningen skall vara en sluten avdelning medfasta rutiner. Personalen skall passera in på operationsavdelningen viaomklädningsrum. Vidare skall all personal bära avdelningsbun-den arbetsdräktoch skor samt hårskydd. Även tillfälliga besökare skall följaoperationsavdelningens klädrutiner. Jag anser inte att detbehövs några ytterligare centrala åtgärder för att förebygga smittspridningpå sjukhus. Jag vill emellerfid understryka vikten av att sjukhuspersonalennoga följer de lokala anvisningar som utfärdats. Nästan alla sjukhus har numera särskildametodböcker för personalen i 100 Om hygienen på sjukhus allt större Nr 155 Hygienen har ägnats uppmärksamhet ute på sjukhusen. Anf.16 (): Jag tackar sjukvårdsministern för svaret, som i viss mån dämpar min oroför att bestämmelserna eventuellt är otillräckliga eller inte följs. Minuppgiftslämnare är själv verksam inom sjukvården och var självfallet upprördoch frustrerad över vad hon menade stod i strid mot god sed och bestämmelserinom sjukvården. Detkan - det vet jag - vara svårt för personalen att klara en sådan här situation.Förståelsen bland vissa invandrare för att man inte får följa med in är iblandinte tillräcklig. Självfallet skall en förälder kunna få följa med ett sjuktbarn. Men jag menar nog att alla de tväftningsprocedurer som varje patientgenomgår i omgångar är ganska meningslös, om inte varje person som vistas irummet före operationsrummet genomgått samma hygienbehandling och bäravdelningsbundna skyddskläder. Vihar väldigt många invandrare i landet, många tillhörande främmande kulturer. Dekommer från länder där det är självklart och viktigt att få följa med en sjukanhörig ända in i behandlingsrummet. Jag är emellertid övertygad om attförståelsen för de stränga hygienkraven i svensk sjukvård och insikt om värdetav dem kan uppnås genom information till de här grupperna. Säkerligenkan de båda ministrarna, ansvariga för sjukvård resp. invandring, gemensamthitta vägar att nå berörda målgrupper och därmed underlätta försjukvårdspersonalen. Säkertskulle man också underlätta för sjukvårdspersonalen om en klarare gränsdragninggjordes. I det här fallet berättade min bekant om hur den storainvandrarfamiljen, medförande även spädbarn, rörde sig fritt i rummet,välvilligt spridande förhoppningar till alla patienter om att allt skulle gåbra. Några av de övriga patienterna önskade nog - åtminstone vet jag en - attfå vara i fred med sina tankar och få slumra efter den lugnande sprutan. Fråganhar ett allmängiltigt intresse. Man är ytterst medveten om betydelsen av enminutiös hygien vid sjukhusen, inte minst på grund av de sjukhusinfektioner somförekommit . Samtidigtframhålls i debatten att vi just på grund av vår höga grad av hygien blivitinfektionskänsliga. Eftersom vi har den höga grad av hygien som vi har, är detväl inte möjligt att nu ändra policy i detta avseende. Detär här uppenbarligen fråga om en information, riktad dels till sjukhuspersonal,dels till olika invandrargrupper. Lokalabestämmelser om hur långt anhöriga skall få följa med och under vilkaomständigheter finns tydligen i allmänhet, efter vad jag kan se av svaret. Menfrågan har också en mentalhygienisk aspekt för andra patienter. Eftersom mångapatienter tydligen samlas i samma rum inför en operation, kan det inteuteslutas att en del av dem helt enkelt störs av besökare. Jag skulle, herr talman,gärna vilja ha sjukvårdsministerns synpunkter på Om åtgärder för att minska behovet av sluten psykiatriskvård detta medde mentalhygieniska aspekterna och på möjligheten att nå ut till olika berördamålgrupper med information. Jag tror att och jag är ense ide stora och viktiga frågor som gäller just hygienen. Jag vill gärna tilläggaatt jag har den bestämda uppfattningen att intresset för sjukhushygieniska frågorhar sfigit avsevärt . Jag tror också aft det finns en mycketklar vilja hos både de ansvariga för sjukvården och personalen att förbättrahygienen på sjukhusen. Det är svårt för mig att kommentera ett enskilt fall somGörel tagit upp. Jag kan visst förstå aft patienter har olikauppfattning och inställning. Men jag är helt ense med omatt vi nog måste följa hygienens strängare krav och kanske göra mer förinformafionen i de här frågorna. Jag vill säga att jag anser att ansvaret förinformationen i första hand vilar på sjukvårdshuvudmännen, och jag tror att deär beredda att ta det ansvaret. 18 (): Jag tackar sjukvårdsministern för denpositiva inställningen och känner mig lugnad av svaret.