prot · G50934 · 1981-12-31 00:00:00 — Men jag vill påpeka att regeringens beslut bara gäller nedläggningen avde här båda skolorna. Skolministerns uppfattning om omfattningen av har i sammanhanget inte efterhörts. Skoldirektionen i inser attgymnasieskolorganisationen måste krympas. Det kunde skolministern utläsa avhandlingarna. Men skoldirektionen vill se över hela gymnasieskolorganisationeni ett sammanhang. Det tycker jag är en rimlig ståndpunkt. Skoldirektionenhävdar vidare att indragningen av de båda skolorna kan få olyckligakonsekvenser, eftersom indragningen påverkar grundskoleverksamheten vidskolorna. Också det är en rimlig ståndpunkt, eftersom dessa skolor har enspeciell utformning, med vertikal organisation genom hela skoltiden. Skoldirektionen begär rådrum. Också det tycker jag är enrimlig begäran. har givit skolförvaltningendirektiv att lägga fram förslag om att minska gymnasieorganisationen genom attdra in fyra andra skolor. Jag anser inte att jag kan bedöma om detta är klokteller inte, och det är heller inte min sak. Inte heller är det, såvitt jag kanbedöma, skolministerns sak. Varför går skolministern emot så rimliga ståndpunkter?Skoldirektionen slår vakt om två små skolor, men skolministern säger nej. Detstämmer dåligt med deklarationer i andra sammanhang. Skolministern har också uttryckt sig mycket positivt omden decentralisering som har genomförts . Av svaren påbåde min fråga och fråga förefaller det som omskolministern inte riktigt har förstått vad decentralisering innebär, nämligenen självständig lokal bedömning inom de ramar och med de mål som regering ochriksdag har dragit upp. Men decentralisering kan aldrig lyckas, om lokalabeslut så här lättvindigt sätts åt sidan. 42 StatsrådetULLA TILLÄNDER: Jag vill först påminna omnågonting som naturligtvis redan känner till, och det är attskolan lever under sparsamhetens kalla stjärna. Alla är ju rörande överens omall det skall sparas, men den enigheten är av mycket bräckligt slag. När mansjälv berörs av sparåtgärder, då är det stopp; andra skall spara - bara jagsjälv slipper undan! Men när alla andra tänker på sig och ingen tänker på mig,måste man ju protestera. För det första är det ju som jag sade så, alt är åtskilliga nummer för stor. Och det som är för stortoch överdimensionerat, vad är det annat än byråkrati? Att få medpå att skära i byråkratin trodde jag inte var någon svårighet. Märk väl att delinte behöver vara fråga om att utrymma och lägga ner skolor utan att det gälleratt minska den administration som är för personaltät och därför kostar förmycket. För det andra är det kanske dags att skingramissuppfattningen all det är vi på som föreslår vilkaskolor som skall läggas ner. Det är SÖ som i samråd med kommunerna skallbesluta om vilka gymnasieskolor som skall läggas ner som självständiga enheter.Stockholms kommun har haft möjlighet att själv påverka hurnedskärningen skulle ske, men det har man inte gjort, trots att man vetat atten nedskärning måste göras. Om skoldirektionens bedömning av gymnasieorganisationeni 43 (); Det är väl ändå alt blanda bort korten - attbörja diskutera om vi skall spara eller inte. Där vet att vi ärrörande eniga. Del är riktigt att gymnasieorganisationen i ärför stor, men byråkratiargumentet kom väl till ett bra tag efterregeringsbeslutet, om jag har förstått saken rätt - i varje fall fanns det intemed i den första presentationen av vad beslutet innebar. Beslutet gällernedläggning av de här två skolorna och ingenting annat, och del kanskolministern aldrig svära sig fri från. Jag tycker att det är ett ytterligtbeklagligt beslut, och det skulle vara väldigt bra ifall skolministern ocksåbeklagade delta förhastade beslut. Såvitt jag förstår har kommunspassiva underlåtenhet inneburit att man har avstått dels från all påverkabeslutet om vilka gymnasieenheter som skall läggas ner, dels från att utnyttjamöjligheten att bibehålla skolorna genom att infoga dem i ett angränsandegymnasium. Skolan kan vara kvar och eleverna kan fortsätta. Den administrativaenheten har visserligen blivit större, vilket innebär all klassgenomsniltelkanske blir något högre än vad man har varit van vid, men inte störreän vad flertalet gymnasister i andra delar av landet är vana vid. Dennamöjlighet står fortfarande öppen. Om innebörden av statsrådsuttalande om föräldrainflytandei skolan 45BRITT MOGÅRD (m): Jag tycker att argumenteringen blirunderligare och underligare. Om har visat passivunderlåtenhet, finns det väl ingen anledning för skolministern att se till atttvå små skolor läggs ner. Det går väl alt tala med skoldirektionen och sägatill den att rappa på. Det har den uppenbarligen nu också gjort. Regeringen har gett Stockholmsskoldirektion möjlighet att överväga vilka gymnasieskolenheter i kommunen somskall dras in. beslöt att och Ahlströmskaskolan skulle dras in från . Skoldirektionen överklagadebeslutet, och regeringen medgav att dessa båda skolenheter skulle få finnaskvar t. o. m. utgången av och alt frågan om fortsatt tillstånd skulleprövas . En minskning av antalet gymnasieenheter med teoretiskalinjer i är nödvändig, det måste man slå fast. Skoldirektionen har idel fall vi nu diskuterar inte lämnat underlag för en annan lösning än enindragning av Ahlströmska skolan och , Överläggningen var härmed avslutad. 11§ Svar på fråga 1981/82:93 om innebörden av statsrådsuttalande omföräldrainflytande i skolan har frågat mig om intervjun medmig i tidningen , nr 6 , där det står "kandefinitivt inte tänka sig ett vidare föräldrainflytande än nu", på ettkorrekt sätt återger min mening. Jag vill till att börja med erinra om all såsent som har fattat beslut om elevers och föräldrarsmedinflylande i skolan, I den proposition som låg till grund för beslutetredovisas dels tidigare framlagda utredningsförslag, dels uppgifter om pågåendeutredningsarbete bl. a. inom kommunaldemokratiska kommittén i frågor som harbetydelse i detta sammanhang. Föredraganden anförde att slutlig ställning tillfrågan om inflytande för elever och föräldrar kunde tas först när klarhet hadevunnits i frågor som var under utredning. Detta hindrade emellertid inte attvissa förändringar kunde och borde genomföras . I propositionenlades därför fram förslag om sådana förändringar. Dessa förslag, som riksdagenanslöt sig till, avser bl. a. skyldighet för rektor att informera och samrådamed företrädare för elever och föräldrar. De nya reglerna trädde i kraft den 1juli i är. Jag tillmäter samarbetet mellan föräldrar och skola mycketstor betydelse. Enligt min mening innebär de nya reglerna ett värdefullthjälpmedel för föräldraroch elever i deras medverkan i arbetet pä alt skapa en så bra skola sommöjligt. De nya reglerna innebär ett komplement till de samverkansformer somfinns . Rektor och företrädare för eleverna och föräldrarna fårsjälva finna lämpliga former för information och samråd enligt de nya reglerna.Det finns möjlighet att med skolstyrelsens medgivande använda skolkonferensen,i vilken ingår även personal som representerar olika delar av skolverksamheten,men man kan också välja andra lösningar. Det ligger i elevernas ochföräldrarnas intresse att på bästa sätt utveckla ett inflytande med dehjälpmedel som slår till förfogande. Den nya ordning som har införts i årmåste få verka och utvärderas innan det kan bli aktuellt att övervägaändringar. Jag vill i det sammanhanget också nämna att resultatet ännu inteföreligger av det utredningsarbete som åberopas i propositionen om elevers ochföräldrars medinflylande i skolan. Jag vill till slut slå fast att samarbete och samverkanmellan hem och skola är en omistlig del av den skola som börjat växa fram under1980-talet. 48 (): Ansvaret för barns fostran och utbildningvilar e;nligl allmänt rättsmedvetande och svensk lagstiftning ytterst påföräldrarna. Föräldrabal-ken slår fast det ansvaret, och av skollagens 1 §framgår alt skolan skall samarbeta med hemmen. Också läroplanen för grundskolanbetonar starkt detta. Dess värre har vi ingen tradition i det allmännaskolväsendet när det gäller föräldrainflytande, till skillnad från t. ex. deanglosaxiska länderna, där skolan alltid har varit en föräldraangelägenhet.Skolan har i mera uppfattals, och uppfattat sig, som en myndighet.Därför krävs det i mer påtagliga formella åtgärder för att stimuleraett mer vitalt föräldraenga-gemang. Det var bakgrunden till att föreslog enbestyrelse som ett ledningsorgan förskolan, i vilket föräldrarna kunde göra sinröst hörd. Dess värre har vi nu inte kommit längre när det gäller denna frågaän till del beslut om rektors samråds- och informationsskyldighet som riksdagenfattade . För min del betraktar jag del bara som ett första stegmot ett alltmer vidgat föräldrainflytande. Det framgick också av propositionenom rektors samrådsskyldighet att vi skulle se del så. Del utesluter inte att del är nödvändigt att vi arbetar påmånga olika sätt för att få föräldrarna att medverka när det gäller deras barnsskolgång. Så har också skett , utan att vi kan hävda att vi harkommit så särskilt långt. Vad det enligt min mening gäller är att göraföräldrarna medvetna om att de har rätt, och skyldighet, att påverka skolansarbete. Den medvetenheten kan inte uppstå utan att man arbetar vidare mot denform av samråd och beslut som föreslog. Skolministerns uttalande, som del återgavs i tidskriftenBarn, är därför utomordentligt olyckligt, eftersom del markerar, "hit, meninte längre". Jag kan inte finna att vare sig politiker eller skolpersonalkan hävda någon sorts bättre rätt än föräldrarna. Det är deras barn det gäller. Om innebörden av statsrådsuttalande om föräldrainflytandei skolan Om innebörden av statsrådsuttalande om föräldrainflytandei skolan Den långa utläggningen med anledning av min fråga innebär,såvitt jag kan begripa, alt skolministerns svar tack och lov är; Nej, jag ärinte korrekt citerad. Då tycker jag att skolministern skall säga det. Eller harjag möjligen missuppfattat saken? De former som jag har pekat på i mitt svartycker jag innebär ett stort steg framåt när det gäller föräldrainflytande. Detär därför ganska intressant att lägga märke till att inte är nöjdmed det förslag som hon själv har lagt fram. Jag tycker att del är ganska naturligt att man prövar deformer för föräldrainflytande som har skapats. Det är viktigt att vi skyndarlångsamt. Det är ju ingen idé att vi förivrar oss och gör fel. Jag vill inte påstå alt citatet i . Men jag vill i detta sammanhang starkt understryka Hem ochskola-föreningarnas viktiga insats. En sida av deras verksamhet som ärspeciellt värdefull är variationsrikedomen. Den tyder på att framväxten intehar skett på kommando uppifrån, utan med den kraft som det innebär att manuppfyller de behov som den enskilda skolan har haft. Hem och skola-föreningarnaär inte någon drivhusprodukt, utan har med sin egen inneboende kraft fått växatill den styrka som de nu har som en integrerad del av skolans liv. Och detföräldrainflytande som vi får genom dem har vi svårt att undvara. Detta ger enpåminnelse om att en växt för att den skall bli perenn måste växa ganskalångsamt. Jag vill tillägga två andra synpunkter. Den ena är enreflexion som jag vet att många lärare har gjort. Det är många föräldrar somlärarna skulle vilja träffa, men som aldrig deltar i t. ex. föräldramöten. Den andra synpunkten är att det, när man diskuterarföräldrars roll i skolans liv, är väsentligt att man slår fast all föräldrarnasviktigaste uppgift är att vara föräldrar. Det är ett engagemang som kräver bådetid och kraft, det märks i skolan. Den uppgiften kan skolan aldrigersätta, vare sig med SIA-skolan eller med samlad skoldag. Därför är det oerhörtviktigt att en klassföreståndare på tu man hand kan föra ett samtal påföretroendebas om gemensamma bekymmer men också om glädjeämnen. Det är sällansom effekten av ett sådant samtal uteblir. 50 (): Det var illa att skolministern inte villesäga att hon inte är korrekt citerad. Det innebär alltså att uttalandet"kan definitivt inte tänka sig ett vidareföräldrainflytande än nu" står kvar oemotsagt. Det innebär också attskolministern avviker från uppfattning, eftersom i sambandmed propositionen om rektors samrådsskyldighet utan någon som helst protestaccepterade mitt uttalande, som löd; "Av skäl som jag anger i det följande är jag inte nuberedd att ta slutlig ställning till förslaget om skolnämnder. Jag anhålleremellertid om alt få ta upp fråganom vissa förbättringar av elevernas och föräldrarnas möjligheter tillinflytande--- ." Skolnämnderna är inte alls avfärdade. Del finns ettriksdagsbeslut om att ledningsorgan i en eller annan form skall införas. Jagtror alltså att skolministern får vara så vänlig och la tillbaka eller ändrasin uppfattning om "hit, men inte längre", för den stämmer inte med vadriksdagen i övrigt tycker. behöver inte vara orolig- jagstår bakom de riksdagsbeslut som har fattats när det gäller föräldrainflytandei skolan. Men är det något som man har lärt sig av alla de skolreformer som harsjösatts, så är det att beslut och genomförande inte är riktigt samma sak.Därför ligger den lärdomen nära till hands att man tar ett steg i sänder, kollar upp. Det måste ges tillfälle till en utvärdering, för det gårfortare framåt om man tar ett steg i rätt riktning än om man två steg åt felhåll. Det betyder att även om man är positiv till ökat inflytande för föräldrari skolan, så är man det i medvetande om svårigheten att alllid hitta de rättapraktiska lösningarna. Mitt grundtips är därför alt man gör klokt i att skyndalångsamt. 52 (); Utvärdering av vad? Vi har ju ännu intekommit fram till något förslag om skolnämnder, långt mindre till något beslut.Blanda inte ihop skolnämnder och den mycket mindre åtgärden som bara innebärförbättrade möjligheter i dagens läge! Den skall vi naturligtvis gärnautvärdera. Men det vore fasligt illa om vi inte arbetade vidare förskolnämnder. Skälet till alt vi inte har gjort det tidigare är ju denkommunaldemokratiska utredningen, som vi fortfarande, enligt , väntar på resultatet från. Tala inte om utvärdering av skolnämnder, förvi har inte några sådana ännu! Jag tror faktiskt inte att man löser alladessa problem med föräldrainflytande även om man inför skolnämnder. BrittMogård talar sig varm för ökat föräldrainflytande. I det avseendet är det intesvårt att instämma med . Men jag ifrågasätter om tillfullo inser svårigheten. Det är ju fråga om alla föräldrars inflytande, ocksåderas som inte hinner, orkar eller kan ställa upp. Det är ett statistisktfaktum att föräldrarnas engagemang är störst på lågstadiet, som detär på högstadiet som de största problemen finns. Överläggningen var härmed avslutad. Om innebörden av statsrådsuttalande om föräldrainflytandei skolan Om yrkesintroduktionen för ungdomar 12 §Svar på fråga 1981/82:97 om yrkesintroduktionen för ungdomar Per Stenmarck har frågat mighur jagser påyttringar som gör att en kommuns skolstyrelse skulle kunna begränsayrkesinlroduktion till förelag som har kollektivavtal. Försöksverksamhet med yrkesinlroduktion om högst 40 veckorinfördes efter beslut av med anledning av den s. k.ungdomspropositionen (1979/80:145). Yrkesintroduktion är avsedd för ungdomarunder som efter avslutad grundskola inte har arbete och inte har antagilstill eller inte vill ha utbildning på gymnasieskolans linjer och specialkursereller inom gymnasial lärlingsutbildning. Yrkesintroduktion förläggs till företag eller institutionutanför skolan. Den anordnas efter överenskommelse mellan skolan och detföretag eller den institution som lar emot eleven och skall svara för elevenshandledning. I ungdomspropositionen angavs vissa riktlinjer som borde tillämpasför att ett anställningsförhållande inte skulle uppkomma. Riktlinjerna var bl.a. följande; Mellan förelaget och eleven skulle inte något avtalträffas. Studiestöd enligt gällande regler skulle utgå till eleven, och elevenskulle inte uppbära någon lön från företaget. En följd av att eleverna inte fårställning av arbetstagare är. anfördes det i propositionen, att denarbetsrättsliga lagstiftningen inte blir tillämplig på deras arbete eller påförhållandet mellan dem och företaget (prop. s. 30). Försöksverksamheten med yrkesinlroduktion har pågått inärmare . Såsom brukar vara fallet med en ny verksamhet hardet beträffande yrkesintroduktionen i den praktiska tillämpningen uppkommitvissa problem. Verksamheten måste följas med uppmärksamhet. Jagvill här nämnaatt till regeringen skall redovisaen utvärdering av försöksverksamheten med yrkesinlroduktion. Regeringen har i propositionen (1981/82:15) om studie- ochyrkesorientering i grundskola och gymnasieskola m. m. föreslagit altskolstyrelsen för elev i yrkesinlroduktion efter varje tioveckorsperiod skallpröva om inte eleven kan börja specialkurs eller annan reguljär utbildning igymnasieskolan (prop. s. 34). Del finns också vissa problem som inte är begränsade tillyrkesintroduktionen utan förekommer även i andra fall där skolelever under entid vistas på ett företag inom ramen för skolutbildningen. Frågor om elevernasarbets-rätlsliga ställning och de fackliga organisationernas och kollektivavtalensroll har i praktiken visat sig vara svårare att hantera än ungdomspropositionenutgick från. I den proposition med förslag till ny anställningsskyddslag somnyligen har lämnats till har chefen för arbetsmarknadsdepartementetberört frågor av detta slag och anmält sin avsikt alt föreslå regeringen alt lainitiativ till överläggningar mellan företrädare för bl. nåds-ochutbildningsdepartementen, , arbelsmarknadssty- Nr 34 relsen samt SAF och LO. Jag utgårifrån att dessa överläggningar mycket snart kommer att leda fram till entillfredsställande lösning. 1 avvaktan på resultatet av överläggningarna _ Om yrkesintroduktionen för ungdomar vill jaginte nu gå närmare in på de berörda frågorna. 55 PER STENMARCK (m): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min fråga. Yrkesinlroduktion infördes genom den s. k.ungdomspropositionen 1979. De ungdomar som av olika skäl inte antagits vidnågon gymnasieskola skall kunna beredas någon annan sysselsättning. De lokalaskolstyrelserna har fått ett ökat ansvar för att så också skall ske. Stora summor används för att hålla arbetslösheten nere. Idet läget är del desto mer beklagligt att det finns grupper som motarbetar deåtgärder som regeringen och fattal beslut om. I ett antal kommuner i har krav framförtsfrån fackliga organisationer, att en förutsättning för yrkesintroduktion skallvara att det förelag där eleven skall vistas har kollektivavtal. I Trelleborgskommun blev detta också skolstyrelsens linje - ett beslut som sedermera haröverklagats till kammarrätten. I det tjänsteutlålande som fanns tillgängligtvid skolstyrelsens sammanträde framkom att om man slopar kravet påkollektivavtal kan fler arbetsplatser komma i fråga för yrkesintroduktion. Delär med andra ord tämligen klarlagt att arbetslösa ungdomar drabbas, omkollektivavlalskravet vidhålls. Tjänsteutlåtandet citerar författningskommentar nr 220 avden , där bl. a. följande framförs: "Avgörande för beslutom överenskommelse är att platsen kan antas erbjuda den stimulans, trygghet ocherfarenhet som elevenbehöver och yrkesintroduktionen syftar till. aldrig varitavsikten alt man för dessa arbetsplatser skulle kräva alt det skall finnas ettkollektivavtal eller en fackklubb. Det finns ett mycket stort antalarbetsplatser framförallt mindre som inte har något kollektivavtal. Dessaplatser skall givetvis inte undandras skolan när man försöker placeraungdomarna." Trots dessa klara och som jag ser det otvetydigakommentarer beslöt sålunda skolstyrelsen att kollektivavtal skall finnas omyrkesinlroduktion skall kunna ges. Med anledning av skolministerns svar ber jag att få ställaföljande följdfrågor; Vilka åtgärder ämnar regeringen vidta för att deriktlinjer som rimligtvis fortfarande gäller, eftersom de bara är någon månadgamla, skall tillämpas i kommunerna? Vilken uppfattning har skolministern omdet resultat som bör bli följden av de överläggningar som skall äga rum? Jag vill först svara Per Stenmarck med atthänvisa till den proposition som avlämnades till om nyanställnings- Om yrkesintroduktionen för ungdomar skyddslag,där man just pekar på de överläggningar som skall las upp. Så fortsätter man:"Skulle arbetsgruppen inte snabbt komma till något resultat, så återstårinte någon annan lösning än att genom lagstiftning lägga grunden förstatsmakternas utbildnings- och arbetsmarknadspolifiska strävanden i fråga omdessa ungdomsgrupper." Per Stenmarck utgår i sin fråga från de konkretaförhållanden som råder i en speciell kommun, . Dess bättre är dettainte ett problem som förekommer generellt i kommunerna. Det är ju tur det,eftersom frågan om att bereda ungdomar en möjlighet att komma ut i arbetslivetär en så viktig uppgift för hela samhället att alla goda krafter måste kännadet naturligt att samverka. Det betyder inte alls att man inte kan ställa krav på allade företag som ställer upp i den här uppgiften alt introducera och handledaungdomar, som inte alltid funnit sig till rätta i , men som genomden här insatsen från skola och arbetsliv i samverkan får en chans att startapå nytt med något som de kanske trivs med, därför att de upplever del sommeningsfullt. Egentligen är detta en fortsättning på skolan, somerbjuder en större anpassning och verklighetsförankring än skolan dittillskunnat ge de elever del här är fråga om. Kraven skall naturligtvis gälla, och de ställs självfalletredan. Men krav som i detta sammanhang är ovidkommande, t. ex. kravet påkollektivanslutning, försvårar och begränsar möjligheterna att skaffa framerforderligt antal platser. Jag betonar all det här inte är fråga om att blimindre noggrann i urvalet av lämpliga arbetsplatser, ulan vad det är fråga omär att på irrelevanta urvalsmetoder underkänna arbetsplatser, som fungerarutmärkt. Det är alltså med tanke på skolans och elevens centrala intresse avyrkesintroduktion och av att urvalet av sådana platser inte på ett onödigt ochovidkommande sätt decimeras som det är viktigt att inga käppar sätts i hjulen.Om man tror på styrkan i sina egna argument, tror man givetvis också påargumentens styrka att övertyga. Möjligen kan meningsmolslåndarna varaoemottagliga för argument, men det får man hoppas att de inte är. 57 PER STENMARCK (m); Jag får tacka skolministern för delkompletterande svaret, som jag tycker visar på en utomordentligt positiv syn,som kanske inte framkom lika tydligt i det ursprungliga svaret. Del är ganska underligt att varken slalsrådsutlalanden ifråge- och interpellationsdebatter eller uttalanden i ulskoltsbelänkandeninnebär att frågan kan få en sådan handläggning i samtliga kommuner somuppenbarligen varit avsikten. Del är inte första gången som frågan tas upp här ikammaren. I en interpellationsdebatl så sent som sadedåvarande skolministern ; "Självfallet får man inte acceptera att elevernaplaceras på arbetsplatser med bristfällig arbetsmiljö, eller att elevernautnyttjas för andra syften än dem som avses med reformen. Däremot har delaldrig varit avsikten att man för dessaarbetsplatser skulle kräva alt det skall finnas ett kollektivavtal eller enfackklubb." Jag uppfattar det så att det var ett likartat svar somskolministern gav . Det citerade uttalandet som avgavs för litet mer änen halvår sedan finns citerat i författningskommentaren, och därför anser jagdet vara ett ganska väsentligt citat. Med tanke på att det bara är någramånader som gått sedan denna författningskommentar kom ut förutsätter jag attden äger giltighet också för den nuvarande skolministern. Om intagningen ull gymnasieskolan Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på fråga 1981/82:107 om intagningen tillgymnasieskolan har frågat mig om regeringenär intresserad av att få i gång försöksverksamhet för att pröva andra modellerför intagning till gymnasieskolan. Frågan har föranlelts av att regeringen den 5 november1981 beslöt uppskjuta försöksverksamheten med betygsfri intagning tillgymnasieskolan i län. Som påpekar har i samband medbehandlingen av läroplanen för uttalat sig för enförsöksverksamhet med betygsfri intagning till gymnasieskolan.