prot · G50911 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:11 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 1 §Anmälan om kompletteringsval till utskott 1 TREDJE VICE TALMANNEN: Socialdemokratiska riksdagsgruppen har som suppleant iutrikesutskottet under ledighet anmält hennes ersättareAnita . Moderata samlingspartiets partigrupp har som suppleant itrafikutskottet under ledighet anmält hans ersäftare BeritMohlin-Erbeus. partigrupp har som suppleant i kultur- ochcivilutskotten under ledighet anmält hennes ersättare . partigrupp har som suppleant i skatte- ochlagutskotten under ledighet anmält hans ersättare . Tredje vice talmannen förklarade valda till suppleant i skatteutskottet () suppleant i lagutskottet () suppleant i utrikesutskottet () suppleant i kidturutskottet () suppleant i trafikutskottet () suppleant i civilutskottet () 2 § Justerades protokollen för den13, 14, 15 och 16 innevarande månad. 3 § Upplästes följande inkomnaskrivelse Till Om enspråkiga Härmed anhåller jag om entledigandefrån uppdraget som riksdagsleda- skolor förinvand- mot frän och med . rarbarn Denna avsägelse godkändes. 4§ Meddelande om svar på interpellation 1981/82:16 Med hånvisning till riksdagsordningen 6 kap.I S får jag meddela följande. Min avsikt iir att. enligt överenskommelse medEvert , besvara hans interpellation omåtgärder för att stärka reliaionsundervisnineen i skolan. 5§ Svar på interpellation 1981/82:1 om enspråkiga skolor för invandrarbarn i har frågat mig omregeringens principiella inställning till enspråkiga skolor för invandrarbarn. Jag vill först redogöra för det aktuella läget når detgäller undervisningen av invandrarbarn i skolan. Utvecklingen av de särskilda utbildningsinsatserna förinvandrarbarn och barn till språkliga minoriteter har gått mycket snabbt under1970-talet. Dessa insatser görs inom ramen förde beslut som sammanfattningsvis kallas hemspråksreformen och som trådde ikraft . Den omfattar både förskola, grundskola och gymnasieskola. Hemspråksundervisning i infördes genom beslutav . Från att ha omfattat ca 4 000 elever i början av197(l-talet omkittar den nu ca 55 000 elever. Den statliga satsningen h;ir ökatfrån ca K) milj. kr. till ca 400 milj. kr. Mellan läsåren 1970/71och 1977/78 har undervisningsvolymen för hemspråksundervisning ochstödundervisning i svenska sexdubblats. om man räknar i lärarveckotimmar. Underde som gått sedan hemspråksreformen trådde i kraft harundervisningsvolynien förhemspråksundervisningeni ökat med . har emellertid elevunderlaget. dvs.antalet elever i med annat språk än svenska, endast ökat i ringagrad. Finskspråkiga barn utgör ca hiilften av alla de 55 00(1 barn som nuföljer henispråksundervisning. I gymnasieskolan har antalet invandrarelever som deltar ihemspråksundervisning och studiehandledning på hemspråk tredubblats /78. Antalet elever med ett annat hemspråk iin svenska igymnasieskolan har varit tämligen . även om en vissökning har skett under det senaste låsåret. Med nuvarande regler på skolområdet iir det inte möjligtatt utan regeringens medgivande bedriva undervisning i hemspråksklasser. Förgrundskolans låg- och mellanstadier har regeringen medgivit en omkittandeförsöksverksamhet med jiimkade timplaner för henispråksundervisning. Iförsöksverksamheten ingår dels enspråkiga förberedelseklasser, s. k. hemspråksklasser,dels bl. a. sammansatta klasser. I klasser av dessa slag bedrivs undervisningenhelt eller till största delen på ett hemspråk. var antalethemspråksklasser542 med 8 152 elever, vilket innebår att över I % av allaelever i låg- och mellanstadier får sin undervisning på ett annatspråk ån svenska. Tre fjiirdedelar av dessa elever år finsktalande. Den nya läroplanen för . Lgr 80. kommer attmedföra att hemspråkets stiillning ytterligare bekists på högstadiet. Niirliiroplanen träder i kraft kommer eleverna att ha möjlighet att. vidsidan av den vanliga hemspråksundervisningcn. även viilja hemspråket somtillval. Ett första steg i riktning mot en mera samlad kartläggningav effekterna av de olika formerna för henispråksundervisning i grundskolantogs . när regeringen gav () i uppdrtig att inomramen för den tidigare nämnda försöksverksamheten med jämkade timplaner pågrundskolans låg- och mellanstadier utpröva och utviirdera de olikaorganisationsformerna för hemspråksundervisning. SÖ skall redovisa uppdragetsenast . Frågan om skolor med enskild huvudman för språkligaminoriteter har ägnats ökad uppmiirksamhet , bl. a. inom ramenför diskussionen om den finskspråkiga minoritetens situation i . Jagvill i detta sammanhang erinra om att i direktiven 1979 tillsattakommittén (U 1979:13) angående skolor med enskild huvudman anfördes, att defrån invandrarhåll framförda önskemålen om att invandrarbarn skulle hamöjlighet till undervisning i egna skolor htide tillfört debatten om enskildaskolor ytterligare en dimension, som borde överviigas i ett vidare sammanhang.Kommittén anför i betiinkandet (SOU 1981:34) Fristående skolor för skolpliktigaelever, som sin principiella uppfattning att kisningar på skolpliktigainvandrarbarns utbildningsbehov skall kunna sökas inom ram.Kommittén har därför inte funnit skiil att för invandrarbarnen föreslåsärskilda regler Un skolpliktens fullgörande i skola med enskild huvudman. Jag villockså erinra om att den tillsatta invandrarpolitiska Om enspråkiga skolor för invandrarbarn Nr 11 kommittén(A 1980:04) har i uppdragatt utreda olika frågor kring samhållets 26 oktober1981 ' '' '" '' '''"''''"' vidgat beredningsunderlag i hithörande frågor och för att kartlägga effekterna av hemspråksreformen tillkallade jag i juli i åren Omensnråkiaa särskild utredare. I direktiven(Dir. U 1981:49) anförde jag bl. a. att det skolor förinvand- ''' övervägas om villkoren för undervisning i och på olikaminoritetsspråk rarbarn ' och gymnasieskolanbör vara lika eller om det finska språket bör ges ensårskild ställning i det svenska skolsystemet. Jag framhöll därvid att det varangeläget att frågor om undervisningen för finskspråkiga barn behandlades medförtur. Jag pekade vidare på att utredaren i anslutning till utvärderingen avförsöksverksamheten i låg- och mellanstadierna bör ta ställning till om det årrimligt att sådana omprioriteringar görs att hemspråksklasser kan anordnas ävenpå högstadium, så att undervisningen i hela den obligatoriskaskolan sker på ett annat språk iin svenska. Jag vill iiven ikimna att frågan om undervisningen för definskspråkiga i i allt större utsträckning las upp i kontakter medFinland, både inom ramen 1966 tillsatta finsk-svenskautbildningsrådets arbete och i direkta kontakter mellan och Finlandsregeringar. Ett möte mellan de av den finsk-svenska rnigrationen berördaministrarna iiger rum i på svensk inbjudan i början av 1982.Utbildningsfrågorna kommer då att ägnas betydande uppmärksamhet. I avvaktan på de analyser och förslag som skall tas framav de nämnda utredningarna och som skall ingå i underlaget för regeringensställningstagande, år jag inte beredd att göra något uttalande i saken. 4 i (fp): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Den fråga jag har ställt år central för vår inställningtill språkliga minoriteter i : Skall språkliga minoriteter få ha egnaskolor? Vi vet ju att språket spelar den kanske viktigaste rollen förinvandrarbarnens trygghet och för deras sjiilvkånsla i det nya landet. KjellÖberg, förre chefen för invandrarverket, har i en intervju när det gällerförskolans roll formulerat detta'på ett ganska bra siitt: "Utan att vilja det har förskolan tagit död påinvandrarbarnens modersmål eller stoppat dess utveckling, bl a genom att "driinka' barnet i svenska. har man inte förmått att ge tillriicklig grund för bra kunskaper i svenska--------------------------- . I spåren på halvspråkigheten - eller den språkligahenilösheten - följer kulturkonflikter: Hemlandets och familjens vårderingaroch sått att leva skiljer sig ofta från de nya kamraternas, det nya hemlandets. Ett påtagligt bevis på kulturkollisionens kraft årstatistik som visar att invandrarungdomar år överrepresenterade inompsykiatrisk \ård," Problemetför de hiir barnen och ungdomarna år ofta inte att de har dålig kunskap i svenska, utan att de hardålig kunskap i det egna språket. Vi vet att 10 känslorkan förmedlas långt sämre på ett språk som är inlärt ån på det språk Nr 11 man harhaft med sig från barndomen, och vi vet att hela det kulturella Måndaaen den utbytet -överföringar av sedvänjor och allt sådant - ofta följer med -)( Svensk invandringspolitik säger sig ha två mål: jämlikhetoch valfrihet. qj enspråkigaJämlikheten handlar i hög grad om att också invandrarbarnen skall kunna ha skolor för invaliden eget språk, som de känner sig förankrade i inombords.Valfriheten gäller rarbarn ju både en frihet i valet mellan olika kultureri och en frihet i valet mellan att stanna i och att återviinda till hemlandet. För att åstadkomma detta krävs ordentligakunskaper i det ursprungliga språket. I har vi f. n. en estnisk skola cich en tyskskola, och man kanske kan säga att vi också har en fransk skola. Skall vi nutillåta också eti finsk skola? Det vill representanter för den finskaminoriteten. De vill starta en egen enskild skola. De vill tillämpa liiroplanenför i denna skola, men låta undervisningen ske helt på finska.Skall vi då från storsanihållets sida säga: Det får ni inte. Jag menar att vimåste såga ja. Vad iir det för fel i att finska föräldrar, som vill sluta sigsamman och bilda eii skola Un sina barn, skall få göra det? Min konkreta fråga gällde vilken principiell instiillningregeringen har till enskilda enspråkiga skolor. svarar attregeringen inte nu kan redovisa någon principiell iiistållning och hiinvisartill att en rad utredningar är i gång. Eftersom det år så i viirt land att detallra mesta utreds, vill jag ställa två kompletterande frågor. Min första fråga är: Behandlar någon av alla dessautredningar frågan om helt finskspråkiga skolor? Utredningen om enskildhuvudman har i någon mån behandlat frågan om minoritetsskolor, och den avvisartanken. I övrigt tycks det vara så att alla de utredningar som upp sysslar med hemspråksklasser och henispråksundervisning. Ingen avdem sysslar med frågan om helt finskspråkiga skolor. Min andra fråga år: Når tänker regeringen skaffa sig enprincipiell inställning? Eller: Avser regeringen att över huvud taget behandlafrågan om en helt finskspråkig enskild skola i ? Avser man att behandladen frågan ? har egentligen uppkittat svaretrått - jag har inget direkt svar att ge på den fråga som han ställer iinterpellationen. Men vi ar överens om att frågan om hur man på biista siittskall ordna hemspråks-undervisningen är angelägen. Den fråga som ställer i sin interpellation -om vilken regeringens principiella iiistållning iir till enspråkiga skolor förinvandrarbarn - är egentligen densamma som frågan: 1 vilken omkittning skallman inråtta enspråkiga skolor? Då blir också följdfrågan: Vilka invandrargrupperår det man skall inråtta sådana skolor för. och på hur många platser? En annanfråga som inställer sig iir: Vad kommer det att kosta',' De Ikir frågorna år Om enspråkiga skolor för invandrarbarn egentligen naturliga med utgångspunkt från denprincipiella instiillning som har. Man måste först också konstatera att har engenerös hemspråks-policy. Mot den bakgrunden behöver man inte skiimmas för måste ålägga sig vissa begränsningar. Man måste begriinsa de grupper somkan komma i fråga. Och det är många probletn som upiikommer innan man kan genågot svar. Därför iir det ganska naturligt att utreda detta. Jag tror inte att man kan se frågan orn friståendeenspråkiga skolor helt skild från frågan om hemspråksundervisning - det handlarom hur det hela skall organiseras. Vad gäller de särskilda skolor som iiiimner- diir undervisning av skolpliktiga barn bedrivs på andra språk iin svenska -vill jag påminna om att dessa skolor har tillkommit vid mycket olika tidpunkteroch för att tillgodose rådande principiella intressen och behov. När det gäller de konkreta ärenden beträfkinde enskildafinskspråkiga skolor som nämner vill jag understryka att detenligt 34 S skollagen ankommer på skolstyrelsen i den kommun dår skolan årbelägen att godkiinna att skolplikt får fullgöras i skolan. För godkiinnadekriivs att "skolans undervisning till art, omkittning och allnkin inriktningviisentligen motsvarar och att skolan förestås av person, vilkenäger erforderlig skicklighet för undervisningen och iir väl kimpad att föreståskola". Det är således inte primärt regeringens sak att godkiinnaen enskild skola, har ansökt om godkännade avskolor i två kommuner, skoldirektion har beslutat att godkänna enskola för årskurs 1 /82, medan skolstyrelsen i kommun harbeslutat att inte lämna godkännande. Skolstyrelsens i kommun beslut haröverklagats till länsskolnåmnden i , och skulle inte heller nämndengodkiinna skolan kan nämndens beslut överklagas till regeringen. I så fall trorjag att frågan kommer upp till behandling omkring . 6OLLE i (fp): Jag vill tacka statsrådet för svaren på minakompletterande frågor och sedan bara komma med några reflexioner. såger att vi haren generöshenispråksundervisning i , och det har vi. Men har vi inte ensärskilt generös politik gentemot enskilda skolor. Jag tror det år unikt ivästvärlden att vi har s;i få enskilda skolor och att det år så svårt förföräldragrupper som vill starta skolor för sina egna barn att fa göra det. Hiir kommer naturligvis två saker i konflikt med varandra.Vi har å ena sidan byggt upp en omfattande henispråksundervisning-ettstort system somkostar väldigt mycket. Ä andra sidan har vi i försökt stoppa eller vararestriktiva gentemot föräldragrupper som vill starta skolor. Här gäller det en föräldragrupp som vill starta en skolapå det egna språket. Då kan man fråga sig: Vilka invandrargrupper skall få egnaskolor? Dår tycker jag, att om det finns ett tillräckligt stort intresse blandföräldragrupper och tillriickligt många barn så att det riicker för en skola,skall föriildrarnas önskemål vara avgörande. Det bli då också svaret på fråganom vilka platser man kan vara på; det beror ju på underlaget. Sedan är det självklart att regeringen ochskolmyndigheterna måste avviiga vilka bidrag man vill ge de enskilda skolorna,dvs. hur mycket det får kosta. Men det är samma sorts avvägning som man fårgöra när det gäller de andra enskilda skolorna. Om jag fattat saken rätt innebår svar attom den här frågan kommer på regeringens bord, bör det vara möjligt att ta ettavgörande . Det år positivt, för det innebår att det hår mycketstora utredningsarbetet i och för sig inte. lägger hinder i vågen för ettbeslut . Om enspråkiga skolor för invandrarbarn Med anledning av det senaste inlägget villjag bara göra ett tillägg. Som jag nämnde i svaret kommer principfrågan omfullgörande av skolplikt i enskild skola att prövas i sambanti med behandlingenav komniittébetänkandet om fristående skolor. Vid den prövningen kommersjälvfallet också frågan om finskspråkiga skolor att tas upp. Betänkandet är f.n. under remissbehandling. Remisstiden går ut . Jag räknarmed att en proposition kan föreläggas . Därför anser jaginte att det är lämpligt att jag uttalar mig innan jag har haft tillfälle attstudera remissvaren och innan frågan har kunnat beredas inomutbildningsdepartementet, kanske just mot bakgrunden av innehållet iremissvaren. 6 S Föredrogs och hänvisades Proposition 1981/82:23 till näringsutskottet 7 § Föredrogs men bordlades åter betänkanden /82:2-7 betänkanden /82:1-5 betänkanden /82:1-4 betänkanden /82:3 och 5 betänkanden /82:1-3 Nr 11 8§ Anmäldes och bordlades 6 oktober19S1 1981/82:7 om dubbelbeskattningsavtal mellan och 1981/82:31 om avgifter vid tingsrätt, m. m. 1981/82:33 med förslag till lag om ändring i lagen(1970:596) om förenklad aktiehantering1981/82:34 om åtal mot offentliga funktionärer m. m. 1981/82:35 om ändring ilagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m. m. Anmäldes och bordlades Redogörelse 1981/82:2 revisorersverksamhetsberättelse för 10 S Anmäldes och bordlades Motionerna 1981/82:8av m. fl. 1981/82:9 av i m. fl. 1981/82:10 avKnut in. 1981/82:11 av m. fl. 1981/82:12 av WiggoKomstedt m. fl. 1981/82:13 av m. fl. 1981/82:14 av KarlLeuchovius m. fl. 1981/82:15 av m. fl. 1981/82:16 av HansNyhage m. fl. 1981/82:17 av m. fl. 1981/82:18 av KmiiWaehimcister m.fl. med anledning av proposition 1981/82:30 om vissa ekonomisk-politiska, åtgiirder. m. iii. 1981/82:19 av m.fl. med anledning av proposition 1980/81:201 med förslag till iindring i m. m. 1981/82:20 av 1981/82:21 av StiimEliiissnn med anledning av proposition 1981/82:1 om ändring i vapenlagen (1973:1176) 1981/82:22 av Gtuinar och /82:23 av m. fl. med anledning av proposition1981/82:3 om anställning av kvinnor som befäl inom det militära försvaret, m.m. 1981/82:24 av m. fl. med anledning av proposition1981/82:6 om upphävande av visst underståll-ningsförfarande m. m. beträffandeomsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda 1981/82:25 av 1981/82:27av m. fl. 1981/82:29 av förste vice talmannen och 1981/82:30 av m.fl. 1981/82:31 av LenaÖhrsvik m.fl. med anledning av proposition 1981/82:8 om lag om vård av missbrukarei m. m. 1981/82:32 av m.fl. med anledning av proposition 1981/82:14 om förändringar av gymnasieskolans utformning m. m. 1981/82:33 av Kcrsdn m.fl. 1981/82:34 av med anledning av proposition 1981/82:30 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 11 8 Anmäldes och bordlades betänkande 1981/82:1 om fortsatt fysiskriksplanering (prop. 1980/81:183) och tillåtlighetsprövning av vissindustriell verksamhet m. m. 12 § Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts * 1981/82:47 av () till arbetsmarknadsministern om åtgärdermot ungdomsarbetslösheten: Ungdomsarbetslösheten ökar nudramatiskt. var 61 000 unga människorutan arbete. Nära hälften avalla arbetslösa är ungdomtir under . Tiotusentals unga människor får sin första kontakt medarbetsmarknaden som arbetslösa. Det är en arbetslöshet som för många leder tillhåglöshet och sviktande självförtroende. I dess spår följer missbruk ochkriminalitet. En stor del av de unga arbetslösa iir inte kvalificeradetill någon form av arbetslöshetsersättning. De tvingas i stället leva påanhöriga eller uppbära socialhjiilp. I kin har ungdomsarbetslösheten nåttrekordnivåer. Antalet arbetslösa ungdomar uppgick tilldrygt 6 600. Läget för de yngsta ungdomarna utgör ett siirskilt svårt problem,då ca var fjärde arbetslös i länet iir tonåring, dvs. Under 1981har tonåringarnas andel av den totala arbetslösheten stigit från ijanuari till . Särskilt allvarlig iir situationen i Malmökommun. Av de ca 7 000 arbetslösa i kommunen är ungdomar under 25 år.Det innebår en arbetslöshet på i de aktuella åldersgrupperna. Bristen på arbete skapar sociala problem för ungdomarna.Över lag förekommer mycket drogmissbruk bland de arbetslösa ungdomarna, någotsom bl. a. ungdomsarbetsförmedlarna kan vittnaom. Socialhjålpskostnader-na iMalmö beriiknas under innevarande år öka med 15 miljoner, vilket till störstadelen förklaras med den ökande arbetslösheten sårskilt bland unga människor. Arbetsförmedlingens resurser år helt otillräckliga, vilketgör att många ungdomar finner det helt meningslöst att besöka förmedlingarna.Nuvarande praxis beträffande besöksfrekvensen vid förmedlingarna i iirett besök . 16-17-åringarna åren utsatt åldersgrupp. Riksdagsbesluteti anslutning till den s. k. ungdomspropositionen innebar ju att i princip ingaberedskapsarbeten skall tilldelas denna grupp. i har bl. a. mot bakgrund avden höga ungdomsarbetslösheten i kinet och kommun kriivt en kraftig förstärkningav beredskapsanslaget. Det år oerhört betydelsefullt att ungdomen kommer ikontakt med arbetslivet så snabbt som möjligt efter avslutad skolgång. I detrådande kärva arbetsmarknadsläget krävs det särskilda arbetsmarknadspolitiskaåtgärder för att klara detta. Diirför behövs bl. a. kraftigt ökade anslag tillberedskapsarbete, möjligheter till att kombinera beredskapsarbete medutbildning, förstärkta arbetsfönnedlingsresurser. Vilka ytterligare insatser planerar regeringen för attbekiimpa ungdomsarbetslösheten? Kommer regeringen att medverka till att ytterligare medelställs till förfogande för beredskapsarbeten för ungdom? Är regeringen beredd att ge AMS direktiv om en generöstillämpning av dispensreglerna för beredskapsarbeten för 16-17-åringar? 1981/82:48av (vpk) till arbetsmarknadsministern om arbetslösheten iUppsala län: Alltalet arbetslösa i län har ökat med 800 sedanseptember 1980. Ökningen år nära 20(1.Arbetslöshetstalet för kinet är därmed det högsta som noterats under 1970-och 1980-talen. Ökningen av antalet arbetslösa ligger dock fortfarandenågot under riksgenomsnittet, och den allmänna situationen på arbetsmarknadenär ännu inte så katastrofal som i vissa andra delar av landet. Men detta siigersnarare att läget i dåligt ån att situationen i Uppsalalån skulle vara sårskilt bra. Det utmärkande för länet är den sneda fördelningen avarbetstillfällen, både geografiskt och branschmåssigt och med hänsyn tagen tillålder och kön. De tre kommunerna i Norduppland har precis samma problem somBergslags-eller Norrlandslänen. Där finns de tunga industrierna, med alla deproblem som hör dit. Inskränkningar i driften vid har redangenomförts, och mycket talar för att den kommer att låggas ner redan 1982.Stålverken i och har i stort sett halverat sin arbetsstyrkadet , och framtiden är oviss, precis som inomspecialstålsindustrin i övrigt. en av de stora massaindustrierna ilandet, håller arbetsstyrkan eller minskar den genom hård ochlångtgående rationalisering och automation. Det medför att några nya arbetenför kvinnor och ungdomar inte finns att få i Norduppland. Kärnkraftsbygget iForsmark har räddat sysselsättningen för manlig arbetskraft, men därstår man nu inför avvecklingen. Några konkreta förslag från regeringens sidaför att lösa det problemet har inte setts till, trots att det getts upprepadelöften. I kommun har arbetsmarknaden hållits uppe genomden offentliga sektorn. På grund av den borgerliga politiken sviktar nu detunderlaget, framför allt inom vården. Det är karakteristiskt att tvåtredjedelar av ökningen av antalet arbetssökande i länet den senaste månadengäller . Nedskärningarna på kommer inom "kortatt förpassa till en mycket sämre situation, eftersom kommunenavindustrialiserats och det därför inte finns några alternativ för dem somavskedas från den offentliga sektorn. Snedheten pä arbetsmarknaden drabbar somvanligt framför allt kvinnor och ungdom. Ungdomsarbetslösheten är länets stora problem, och denligger vål i nivå med arbetslösheten i andra hårt drabbade områden. Detsammagäller för kvinnorna. Av antalet arbetslösa . 2 817. var I 577kvinnor och 1 307 ungdomar . Den sämsta kombinationen är att varaung och kvinna, och i den kategorin finns 733 arbetslösa, vilket år mer ån 25 %av det totala antalet. Jag villdärför fråga arbetsmarknadsministern; Vilka konkretaåtgärder tänker regeringen vidta för att ersätta bortfallet av arbeten vidForsmark? Vilka åtgärderi övrigt tänker sig regeringen för en region som Norduppland? Vilken effektpå arbetsmarknaden fär nedskärningarna inom den offentliga sektorn? Hur tänkerregeringen lösa problemen med ungdomsarbetslösheten i 2 protokoll 1981/82:11-13 en kommunsom når vårdsektorn beskärs på det sått som sker? 1981/82:49 av (vpk) tillarbetsmarknadsministern om arbetslösheten i kin; den 1-13 oktober 1981varslades I 277 personer i om uppsägning eller permittering.Under årets var motsvarande siffra 6 464. Dessa siffrorvisar dels att arbetslöshetssituationen i år mycket allvarlig,dels att situationen snabbt försämras. Enligt SCB:s arbetskraftsundersökningar för augustiuppgick arbetslösheten i länet till av arbetskraften, att jämföras med2,för riket i sin helhet. gick 16 arbetslösa perledig plats, och några tendenser till ökad arbetskraftsefterfrågan finns inteunder vinterhalvåret 1981-1982. Vad gäller problemen inom vissa näringsgrenar ochyrkesområden kan bl. a. följande citeras ur länsarbetsnämndens septemberrapporttill AMS: