prot · G50978 · 1981-12-31 00:00:00 — Det kan finnas både län och kommuner med svåraproblem, vilka behöver ha de ytterligare möjligheter som kan komma att föreslåsi propositionen. Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på fråga 1981/82:230 om förstärkt anställningsskydd har frågat mig omanställningsskyddet för den som återvänder till sin arbetsplats efter att havarit föräldraledig kan förstärkas i samband med den översyn avledighetslagstiftningen som pågår. Frågan ställs mot bakgrund av att enarbetstagare i ett visst fall inte återfick sin anställning vid sin återkomstfrån en föräldraledighet. Gällande rätt innebär att en föräldraledig arbetstagareinte skall få sämre anställningsförmåner eller arbetsförhållanden eller tvingasatt lämna sin anställning för att han eller hon har utnyttjat sin lagliga rättatt ta ledigt från anställningen för att vårda ett barn. Därigenom har denföräldraledige garanterats att inte komma i en sämre ställning änarbetskamraterna. Men något längre gående skydd finns inte. Den föräldraledigekan inte göra anspråk på att behandlas bättre än sina arbetskamrater. Om det t.ex. uppstår arbetsbrist i ett företag och detta leder till uppsägningar kandetta naturligtvis även drabba den som är eller har varit föräldraledig.Avgörande blir då de turordningsbestämmelser som gäller vid arbetsplatsen ifråga, anfingen de som följer av anställningsskyddslagen eller de somarbetsgivaren och den fackliga organisationen kan komma överens om i etlkollekfivavtal. Inom statsförvaltningen och på lärarområdet finns särskildaregler. Anställningsskyddslagens turordningsbestämmelser är ett väsenfligtinslag i anställningsskyddet. Någon ändring av dem föresläs inte i denproposifion om en ny anställningsskyddslag som kommer att behandlas iriksdagen. Jag kan inte gå in på och känner f. ö. inte tillenskildheterna i det fall som har föranlett fråga. Men jag är välmedveten om att det kan uppkomma oklara situationer, där det är svårt attskilja på en uppsägning som beror av arbetsbrist och en som föranleds av att enarbetstagare har varit borta på grund av föräldraledighet. Arbetsuppgifternakan t. ex. ha förändrat karaktär eller bortfallit under ledigheten. Hurgränsdragningen skall göras i enskilda fall är i första hand en sak förrättstillämpningen, men några sädana mål har ännu inte kommit upp. Jag harmot denna bakgrund inte för avsikt att nu vidta några särskilda åtgärder i frågan. När det pågående arbetet med översyn avledighetslag- Nr 78 stiftningen har slutförts får bedömas i vad mån lagstiftningen behöver Torsdaeen den ä"dras. 17EVA (): Jag skall be att få tackaarbetsmarknadsministern för svaret. Bakgrundentill min fråga är denna: En kvinna, som varit anställd i ett företag ,använder sig 1979 av sin lagliga rätt till föräldraledighet under ett och etthalvt är. När hon tar kontakt med företaget för att bestämma när hon skallkomma tillbaka och fill vilket arbete blir det svårigheter. Hon vill gärna hasex timmars arbetsdag, vilket ju också är en lagfäst rättighet. Men det gårinte. Hon erbjuds arbete på en annan ort, men det är omöjligt för henne att tapå grund av att familjen har tvä barn. Även om det inte är fråga om ett avståndpå skulle hon inte klara att ta hand om barnen på ett riktigt sätt.Slutresultatet blir att arbetsgivaren säger att del inte finns någraarbetsuppgifter för henne och att hon därför inte kan få komma tillbaka.Sanningen torde vara att arbetsgivaren har anställt en annan person på hennesplats, dvs. den person som vikarierat under föräldraledigheten. Genom fackets medverkan gick hon med på förlikning ochskadestånd. är hon arbetslös på en ort med skriande brist på jobb förkvinnor. Sä här fårdet inte gå till! Arbetsmarknadsministern påpekar också i svaret attgällande rätt innebär att en föräldraledig arbetstagare inte skall få sämreanställningsförmåner eller arbetsförhållanden eller tvingas att lämna sinanställning för att han eller hon har utnyttjat sin lagliga rätt att ta ledigtfrän anställningen för att vårda barn. säger också i svaret att det kan uppkommaoklara situationer, där det är svart att skilja på en uppsägning som beror avarbetsbrist och en som föranleds av att en arbetstagare har varit borta pågrund av föräldraledighet. Arbetsuppgifterna kan t. ex. ha förändrat karaktäreller bortfallit under ledigheten. Såvitt jag förstår finns ingen oklarhet i det här fallet.Personen i fråga fick nåden att vikariera på företaget efterföräldraledighetens slut. För oss liberaler är det här en väldigt viktig lag. Den ärviktig därför att den ger föräldrar möjlighel att vara mer tillsammans med sinabarn, och både barn och föräldrar behöver mer tid för varandra. Det finns som jag ser det en mycket stor risk när sådanthänder - om man inte gör något ät det - att föräldrar, dvs. i regel kvinnor,inte vågar ta ledigt, och det blir barnen i hög grad lidande på. Och det ärännu större risk att papporna definifivt inte vågar ta sin del avföräldraledigheten. Barnen blir ännu mer lidande av det, eftersom barn behöverbåda sina föräldrar. Det är redan sä att kvinnor i barnafödande åldrar harsvårt att få jobb. De fär i många fall vid anställningsintervjun mycket nogaredogöra för hur mänga barn de har och om de tänker skaffa sig barn. männen i regel slipper. Det är viktigt att pappornaverkligen tar sin del av föräldraledigheten och delar ansvaret för barnen, ochdärför får inte sådana här missar inträffa. Det är av dessa skäl jag har ställt frågan om enförstärkning av anställningsskyddet. Föräldraledigheten måste ju vara förenadmed en trygghet - att man har rätt att komma tillbaka till jobbet. Det kan kanske sägas att det här är undantaget sombekräftar regeln. Jag vill då fråga: Är det ett undantag? Och vilka åtgärderser arbetsmarknadsministern som möjliga för att förhindra att sådant härhänder ? 18 Arbetsmarknadsministern : Herrtalman! Jag kan dela mening att det var en beklaglig utveckling idet aktuella fallet. Den grundläggande rätten alt återfå sitt arbete efter föräldraledighetfinns inskriven i lag. Problemen uppstår om arbetsbrist haruppkommit vid företaget. Problemet i det fall som tar upp är attdet egenfligen inte rättsligt har prövats huruvida arbetsbrist förelåg och, omså hade varit fallet, hur turordningsreglerna skulle hanteras. Parterna på arbetsmarknaden har möjlighet att, om de intekommer överens, pröva ett ärende i arbetsdomstolen. Därför har inte någotsådant här fall prövats, och därför är det svårt att besvara fråga, om den här typen av undantag från regeln har någon störrefrekvens. Jag kan heller inte säga att någon annan ordning kan vara motiveradän att anställningsskyddet finns för den som är föräldraledig och att man, omarbetsbrist uppkommer, i vanlig ordning får hantera turordningsreglerna lokalti företaget mellan fackliga organisationer och arbetsgivare. Kommer man inteöverens får man låta frågan gå till rättslig prövning. Det måste vara ute påarbetsplatserna som lagstiftningen skall tillämpas, inte här i . 19 (): Det är naturligtvis synd att den här fråganinte fördes fram till AD utan att det blev en förlikning. Men jag tycker attdet är viktigt att vi för debatten här i och klart talar om vad somgäller - att man enligt de lagar vi har skall kunna komma tillbaka till sittarbete efter föräldraledighet. Vilka åtgärder kan man då vidta? I del här fallet tycksdel ha funnits en osäkerhet hos både arbetsgivare och fack. Jag tycker atl decentrala organisationerna - både fackets och arbetsgivarnas - harinformationsskyldighet härvidlag. Det är mycket viktigt att man går ut ochinformerar ordentligt om vilka lagar som gäller. Vad beträffar det förhållandel att arbetsuppgifter kan haförändrats och att en person av det skälet inle skall kunna komma lillbaka,tycker jag att man bör kunna kräva av arbetsgivaren att personen i fråga fårutbildas, så att vederbörande klarar jobbet. Man skall inte utan vidare sägaatl arbetsupp- gifterna har förändrats så att vederbörande inte kan tadem, utan då kan vi kräva en utbildning, så att det kanske blir möjligt förpersonen i fråga att klara uppgifterna. Jag hoppas att kommer att ha de härsynpunkterna med sig vid utvärderingen av den översyn som görs avledighetslagarna, så att vi slipper elt upprepande av den här händelsen iframtiden. Överläggningen var härmed avslutad. 5 §Svar på fråga 1981/82:225 om föräldrautbildningen har frågat mig om jag harmöjlighet att för redovisa hur föräldrautbildningen kring barnsfödelse genomförts i landstingen och om jag är av den uppfattningen attytterligare åtgärder behöver vidtas. Som frågeställaren anför har godkäntallmänna riktlinjer för en allmän föräldrautbildning kring barns födelse. I enlighetmed en överenskommelse mellan regeringen och sjukvårdshuvudmännen är 1979 haren sådan allmän föräldrautbildning börjat genomföras i landstingens regi fr. o.m. har under budgetåren 1979/80, 1980/81 och1981/82 beviljats 1 milj. kr. för informations- ochfortbildningsverksamhet i anslutning till genomförandet. Enligt vad jag har inhämtat har underdessa år bedrivit en omfattande informations- och forlbildningsverksamhet isamverkan med . Sålunda har exempelvis ca 170 handledarefrån samtliga landsting deltagit i fortbildningen. Som en del av avrapporteringen av sin verksamhet harsocialstyrelsen genomfört en enkätundersökning beträffande läget i landstingen.Sammanställningen av enkätsvaren pågår f. n. planerar att göradenna avrapportering . föräldrautbildningsprojekt har, förutomden omfattande kurs- och konferensverksamheten, i en skriftserie. Föräldrar ochbarn, redovisat olika erfarenheter från försöksverksamheter m. m. Även om det alldd finns vissa problem vid genomförandet aven ny verksamhet som innebär förändrade arbetsrutiner och yrkesroller är jagövertygad om att denna verksamhei inom landstingen ges en hög prioritet, vilketinte minst deltagandet i fortbildningen visar. F. n. ser jag inte något behovav yllerligare åtgärder från regeringens sida. Jag kommer dock att med stortintresse ta del av kommande rapport och noggrant följautvecklingen. 21 (): Jag ber att få tacka för svaret på min fråga. Jag är väl medveten om att det tar litet tid att genomföraoch arbeta fram rutiner för en ny verksamhet som föräldrautbildning kring barnsfödelse. Svaret antyder en positiv utveckling inom landstingen närdet gäller föräldrautbildningen, men jag har en känsla av att sä inte är falletinom samfliga landstingsområden. Jag noterar att har genomfört enenkätundersökning av läget i landsfingen. Precis som socialministern ser jagmed intresse fram mot den avrapportering av den som skall komma i april månad.Då kan vi göra en närmare analys av vad som hänt. har enligtsvaret beviljats sammanlagt 3 milj. kr. för informations- ochfortbildningsverksamhet. Det är rätt mycket pengar. Som exempel nämns att ca170 handledare från samfliga landsting har deltagit i fortbildningen. Det blirutslaget på de ca 25 landstingsområden vi har - jag anger här bara ungefärligatal - ungefär sju personer från varje landsting. Dessa skall självfallet i sintur föra den information de fått vidare i resp. landsting. Jag skulle då vilja fråga socialministern om hon möjligenkan anföra ytterligare exempel pä åtgärder som använt pengarnatill utöver fortbildningen av de 170 handledarna och den nämnda skriftserienFöräldrar och barn. Socialministern avslutar sitt svar med att säga att honkommer att noggrant följa utvecklingen, och det är positivt. Jag hoppas attlandstingen, i den mån de fär kännedom om socialministerns svar på den härfrågan, görs uppmärksamma på denna angelägna sak och dess genomförande i deolika landsfingen. Det är riktigt attföräldrautbildningsverksamhet fakfiskt har påbörjats i alla landsting och attde personer som har blivit utbildade centralt i sin tur har utbildat personaleni sina resp. landsting. Därutöver har - och det är svaret päStina direkta fråga - använt en del av dessa pengar för direktkursverksamhet bland personal som arbetar med dessa frågor i olika landsting.Jag tycker faktiskt att deltagarantalet i dessa olika verksamheter vittnar omatt det finns intresse och entusiasm för att ta itu med dessa frågor, som är säbetydelsefulla. engagemang har också varit stort. I ett inledningsskede kan det givetvis uppstå olikheter iverksamhetstakten i skilda delar av vårt land. Det är närmast självklart attdet fordras en uppföljning och en utveckling av de metoder som används när detgäller organisationen av och innehållet i föräldrautbildningen, därerfarenheterna av föräldrarnas behov måste komma fill uttryck. På detta områdemåste man både lokall och centralt noggrant följa vad som händer. Jagförutsätter att i sin ordinarie verksamhet verkligen lägger viktvid detta arbete och fortsätter med sina informations- ochfortbildningsinsatser. 23STINA (): Jag ber att fä tacka socialministern för detkompletterande svaret. Det är positivt att kursverksamheten pågår i olikalandsting och att det finns intresse och entusiasm för den. Men somsocialministern nämnde kan det vara olika i olika landsfing, och jag har enkänsla av alt arbetet inte bedrivs lika intensivt i alla landsting. Det lär viemellerfid fä reda på genom avrapportering. Jag vet av tidigare erfarenheter att socialministern ärmycket intresserad av dessa frågor, och därför är jag i och för sig inte oroligför den vidare utvecklingen pä detta område. kommersäkerligen att följa ulvecklingen av föräldrautbildningen, som är en viktig ochangelägen fråga. Om sysselsättningen vid försäkringskassorna Jag vill bara göra några kompletterande kommentarer. Föräldrautbildningen som den utövas på mödravårds- ochbarnavårdscentraler måste ta upp många olika aspekter på de problem och nyauppgifter som en familj med ett nyfött barn får. En sådan fråga ärjämsiälldhelspro-blematiken frän den utgångspunkten att det är både mammans ochpappans ansvar att ge barnen en så god start som möjligt i livet. Detta ingår iföräldrautbildningsprogrammet. Andra viktiga frågor är missbruksproblem av allehandaslag. bedriver i samverkan med enförsöksverksamhet, där man tar upp frågor om föräldrar och alkohol. Dettaprojekt har ett särskilt stöd utöver det som jag har nämnt. Medel haranslagits pä förslag av samordningsgruppen när det gäller missbruksfrågor.Syftet är att denna verksamhet skall ingå som en naturlig del iutbildningen beträffande mödra- och barnhälsovård. Vidare har fått regeringens uppdragatl utforma rutiner för information lill föräldrar med handikappade barn. Jag har med detta velat visa vilken mångfasetteradverksamhet det här är fråga om. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på frågorna 1981/82:229 och 234 om sysselsättningen vid försäkringskassorna har frågat mig vilka åtgärderjag ämnar vidta för atl bibehålla service och sysselsättning vidförsäkringskassornas gles-bygdsexpedilioner i . har frågat mig om jag anser alt man kanbibehålla sysselsättningen för de anställda vid försäkringskassorna, även omman Om sysselsättningen vid försäkringskassorna ändrarutbetalningsreglerna vid försäkringskassorna speciellt när det gällerglesbygden. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Regeringen beslöt altförsäkringskassornas utbetalning av dagersättningar - sjukpenning, föräldrapenningm. -fr. o. m. skall ske enbart genom kontoinsättning ellerpostanvisning. Därmed kan försäkringskassornas kontantutbetalningar i stortsett upphöra. skall utbetalningsintervallerna för dagersättningbegränsas så att utbetalning av löpande ersättning sker högst en gång per14-dagarsperiod. Dessa ändringar avses leda till minskade administrationskostnaderför kassorna och ingår som ett led i regeringens åtgärder för att begränsakostnadsutvecklingen och därmed del statliga budgetunderskottet. Beträffande försäkringskassornas lokalkontor vill jagframhålla att dessa fyller en viktig uppgift när det gäller att ge service tillallmänheten. Avsikten är att denna service så långt möjligt skall bibehållas. Inyssnämnda regeringsbeslut har fåu i uppdrag att eftersamråd med försäkringskasseförbundet vidta de åtgärder som behövs för attgenomföra de nya utbelalningsreglerna. Härvid framhålls särskill attomläggningen bör genomföras så att försäkringskassornas service i övrigt sålångt möjligt bibehålls vid mindre lokalkontor och filialexpeditioner. Det kanfinnas anledning atl t. ex. undersöka möjligheterna alt flytta utarbetsuppgifter från kassornas centralkontor till lokalkontoren för alt kunnabehälla sysselsättningen och servicen vid dessa. I riksförsäkringsverkels uppdrag ingår att senast den 30april lämna en redovisning till regeringen av vidtagna och planeradeåtgärder. Verket skall då också lämna förslag till de kompletteranderegeringsbeslut som kan behövas. Jag har i budgetförslaget för nästa budgetär räknat medvissa kostnadsbesparingar och minskningar av personalbehovet vidförsäkringskassorna bl. a. som resultat av de ändrade utbetalningsreglerna samtminskad arbetsvolym. Det är ännu för fidigt för att man mera i detalj skallkunna bedöma pä vilket sätt de olika åtgärderna kommer att påverka den totalasysselsättningen vid lokalkontoren. Som jag nämnde beror detta bl. a. pä ivilken omfattning det visar sig möjligt alt omfördela arbetet mellan olikakontor. För egen del anser jag det angeläget att så långt möjligt föra utarbetsuppgifter till lokalkontor och filialexpeditioner, sä att dessa kanbibehållas även vid genomförande av de besparingsåtgärder som i nuvarandeekonomiska läge måste drabba även försäkringsadministrationen. 26FRIDA (): Jag tackar socialministern för svaret. Avdetta framgår klart och tydligt att regeringen borde ha tagit reda på litetbättre vilka konsekvenser beslutet får. Beslutet har i hög grad upprört ochoroat många människor. För alt bevisa detta vill jag citera ett uttalande avLO-sektionen i , vilkel lyder: "På ett upprörande sätt har regeringen fattat ettbeslut utan att pä något sätt ta reda på vad förtroendevalda, personal ellerbefolkning anser och detta i en fråga som så direkt berör så många människor ivårt land och som kan medföra att människor i glesbygd får väsentligt försämradsocial service. Försäkringskassornas förtroendevalda styrelser som har godkännedom om förhållandena i respektive län har inte ens tillfrågats omkonsekvenserna av beslutet." Man har också frågat sig varför regeringen skjuter överhela ansvaret för verkställandet av åtstramningen på dem som inte har fält varamed och diskutera utformningen av beslutet. Med hänvisning till svaret vill jag fråga socialministern:Kan socialministern lova atl vid det kompletterande regeringsbeslutet se tillatt inle flera kvinnor blir arbetslösa och atl servicen bibehålls vidförsäkringskassorna, exempelvis i vårt län? Det gäller alt lugna många oroligamänniskor, dels dem som arbetar på försäkringskassorna, dels dem som ärberoende av försäkringskassornas tjänster. Enligt de lokala bedömningarna kommer ca 25 personer iNorrbotten att förlora sitt jobb. Det är väldigt mycket i elt län där 13 %redan stär utanför arbetsmarknaden. Dessutom kommer beslutet att innebäraförsämrad service i glesbygdsområdena. Vi har också märkt att representanter för centerpartiethar gått ut med dubbla budskap. Dels har socialministern lovat attsysselsättning och service i glesbygd inte skall påverkas, dels har den centerpartistiskeordföranden i försäkringskassestyrelsen sett myckel bekymrad ut och sagl atthan inle vel hur han skall klara av att genomföra beslutet utan att detpåverkar sysselsättningen. Då har många frågat sig: Vem av dessa tvä skall manlita på? Kostnadsbesparingarna kan också ifrågasättas. Det ärsamhällsekonomiskt vansinne atl styra folk till arbetslöshet, och i skogslänenfinns inget annat alternativ. Om sysselsättningen vid försäkringskassorna 27 (): Jag får först tacka för svaret. Ingen, inteens socialministern, kan neka till att regeringsförslaget om ändradeutbetalningsregler vid försäkringskassorna har givit upphov ull stor oro,speciellt i glesbygden. Det är ju inte enbart dessa frågor som regeringen oroarsamhällsmedborgarna med. Det kommer orosmoln slag i slag numera. De anställda pä försäkringskassorna ute i landet kännersig helt bestörta över förslaget. De om några förstår vilka konsekvenser detfår. De själva drabbas också i dubbel bemärkelse av regeringsförslaget - delssom samhällsmedborgare, dels som anslällda. Servicen försämras också gentemot allmänheten, samlidigtsom kontakten försvåras. De personliga kontakterna försvinner i del närmaste.Och inte bara kontakterna, för i praktiken gäller det också ca 1 200årsarbelstillfäl-len. Alla är medvetna om den svenska ekonomins botlenläge och alla är Om sysselsättningen vid försäkringskassorna medvetnaom att besparingar bör ske, men besparingar kan inte ske urskillningslöst. Manhar inget att vinna pä besparingar om människorna ställs utanförarbetsmarknaden. Nej, socialminister , som jag ser det kommer detonekligen att drabba glesbygden och i första hand kvinnorna. Jag tycker alt jagfär litet medhåll av socialministern när hon talar om minskad arbetsvolym. Jag är helt införstådd med att fortlöpanderationaliseringar måste ske, men de förändringarna måste göras utifrån enbedömning av kassornas uppgifter . Socialministern säger att omläggningen bör göras så attförsäkringskassornas service i övrigt så långl möjligt bibehålles. "Sålångt möjligtAvsikten är attdenna service så långt som möjligt skall bibehållas. Härvid framhållssärskilt att omläggningen bör genomföras sä att försäkringskassornas service iövrigt sä långt möjligt bibehållsvid mindre lokalkontor och filialexpeditioner. anser jagdet angeläget alt så långt möjligt föra ut arbetsuppgifter till lokalkontor och filialexpeditioner ." Vad menas med så långt möjligt? Jag tolkar det som atlsocialministern själv är medveten om att den service som vi har vidförsäkringskassorna inte kan bibehållas. Nog måste väl socialministern hålla med mig om att dettaleder lill att utredningsarbetet försvåras, då direktkontakten med deförsäkrade i stort sett upphör. Det måste ju bli så att kostnaderna förutredningsarbetet vid kassorna ökar då arbetet måste skötas per brev ochtelefon. Hur rimmar den här utvecklingen med regeringspartiernastal om bevarad trygghet, om decentralisering och ett mänskligare samhälle? tog upp till diskussion denomständigheten att jag på flera ställen använt orden "så långtmöjligt". Jag tycker inte att skall se detta som att jagdärmed har sagt att man skall lägga ned lokalkontor. Tvärtom, den senareformuleringen - att man skall föra ut arbetsuppgifter så långt det någonsin ärmöjligt - talar ju om ett sätl att medverka till att bevara filialexpeditioneroch lokalkontor. Man måste se orden i deras rätta sammanhang. Del är intressant att se vad försäkringskasseanställdasäger, t. ex. på kassor i min hemkommun. Där har man redan slopatkontantutbetalningarna. I de försäkringskasseanställdas tidning vittnar fleraav de berörda om alt de t. ex. nu får mera tid till diskussioner med dem sombehöver hjälp och stöd. Man kommer ifrån den rulinuppgifl som utbetalandet avpengar utgör. Någon säger: För mig är detta positivt - har fått nyaarbetsuppgifter - trodde jag skulle sakna kontakten med folk, men den farhåganhar försvunnit. Sedan vidareutvecklas resonemanget med att man nu får mera tidför långvariga samtal. Man måsteändå se saker och ting som de förhåller sig i verkligheten. man för utarbetsuppgifter till lokalkontor och filialexpeditioner, får man enförstärkning av servicen. Tiden är kort när man skall svara två talare. Ramarna för resp. kassas arbete framgent är ännu ickefastställda. Det kommer att ske när de utredningar som frågeställarna åberopari sina svar är färdiga. Dä har vi underlag för att kunna leva upp till attservicen i glesbygd skall bevaras. Jag vill försäkra att service för människorna ute i landethar varit A och O för oss. Men vi måste se till att hushålla med våra tillgångar.Försäkringskassorna måste lyda under samma regler som andra myndigheter ilandet, dvs. försöka hålla ned den administration som inte direkt vänder sigtill allmänheten. Om sysselsättningen vid försäkringskassorna 29 ():