prot · G50936 · 1981-12-31 00:00:00 — Utskottets hemställan bifölls med245 röster mot 64 för reservation 4 av m. fl. Utskottets hemställan bifölls. 20§ Spioneribrottet m. m. Föredrogs justitieutskoltetsbetänkande /82:8 om spioneribrotlet m. m. 1979/80:176). 126 (): Justitieutskoltets betänkande nr 8 bygger påen proposition som i sin tur baserar sig på jusiitieutskottets behandling avfrågan under /76, då utskottet och senare kammaren tog ställningtill ändringen av bestämmelsen i om spioneri och om andra brottmot rikets säkerhet. Vi sade i utskottet att regeringen borde föranstalta omytterligare utredning då det gällde straffskyddet i fråga om spionageformer medpolitisk och ekonomisk inriktning. gjorde ett tillkännagivande. Dess arbete ligger till grund för denproposition som avlämnats efter föregående remissbehandling. Vi i utskottet är i stort sett eniga. Våra uppfattningarskiljer sig egentligen bara på en enda punkt. Men jag tror att det i det härsammanhanget förtjänar att omnämnas att vi från socialdemokratiskt håll väckten motion, i vilken vi starkt kritiserat att förslaget om tagande av utländsktunderstöd återigen skulle införas i lagverket. Vidare uttalade vi att"rikets försvar" hade utbytts mot "totalförsvaret".Tillkomsten av detta utbyte var något ganska säreget, eftersom utredningenaldrig haft tillfälle att yttra sig i frågan. Förslaget hade interemissbehandlats. Uttrycket hade under departementsbehandlingen helt sonikautbytts mot "totalförsvaret". Men "totalförsvaret" är ettväldigt vidsträckt begrepp. Det omfattar förutom det militära försvaret ochcivilförsvaret också det psykologiska försvaret, det ekonomiska försvaret ochgruppen övrigt totalförsvar. I den gruppen ingår bl. a. polisverksamheten och hälso-och sjukvården. Det ekonomiska försvaret innefattar i sin tur sådana viktigaområden som livsmedelsförsörjningen, industriproduktionen, energiförsörjningenoch transporterna. Delta förslag hade alltså tillkommit underdepartementsförhandlingen. Från socialdemokratiskt håll redovisade vi ingenbestämd åsikt i vår motion. Vi sade att det var möjligt att man skulle kunnagodta att området för brottet spioneri utsträcks till att gälla totalförsvaret,men vi ville inte ta ställning till detta innan man hade gjort en närmareanalys. Vi sade att vi på den punkten skulle kräva ett remissförfarande isamband med utskottsbehandlingen. Vi blev självfallet glada - och jag villtillfoga; inte speciellt förvånade - när utskottet i övrigt ställdesig bakom kravet. Jag vill i del sammanhanget säga att jag tycker att vi frånoppositionshåll också kan peka på den noggrannhet och önskan att fåalla punkter belysta som ligger bakom de ställningstaganden somjustitieutskottet kommer fram till. Vi har ställt oss bakom utbytet av orden "rikelsförsvar" mot "totalförsvaret". Det var en stor och bredremissbehandling, och det blev alldeles klart uttalat från tunga remissinstanser att man tycker som Spioneribrottet m. m. Spioneribrottet m. rn. försvar, att ändringenav spioneribe-slämmelsen endast är ett klargörande och en anpassning tillrådande nomenklatur. Jag har velat trycka på detta, eftersom vi liksom säkertmånga andra före oss trodde att ändringen skulle innebära en utvidgning avtillämpningsområdet för bestämmelsen. Så är alltså inte fallet. Detta framgårklart av utskottets skrivning, men jag tycker att det bör nämnas här ikammaren. Vi har emellertid till justitieutskoltets betänkande nr 8fogat en reservation, där vi mycket klart lar avstånd från återinförandet avstraffbestämmelsen om tagande av utländskt understöd. Vi har tidigare haft ensådan bestämmelse i 19 kap. 13 §, innebärande förbud mot all taemot utländskt understöd för att bedriva politisk propaganda. Denna bestämmelsetogs bort 1978. Man kunde göra detta på rent principiella grunder. Dåvarandedepartementschefen sade att även om bestämmelsen kunde ha en viss preventivfunktion, så var det kraftigast avhållande momentet dock risken för alt detutländska understödet kom till allmän kännedom. Det viktigaste remediet motpropagandaverksamhet, sade statsrådet vidare, var upplysning ochoffentlig diskussion. Ett avskaffande av straffbestämmelsen skulle dessutominte innebära alt alla bidrag från utlandet till propaganda här i landet blevtillåtna. a. kunde ett sådant bidrag utgöra ett led i en straffbarföreteelse eller stämpling till högförräderi eller annat brott mot riketssäkerhet. fick i uppgift att närmareöverväga hur bristen på lagparagraf i det här avseendet skulle verka och om detfanns någon anledning att ta annan ställning. Det kan inom parentes nämnas allfram till dess att den bestämmelse som gällde togs bort hade den endaståberopats i ett enda fall . Man diskuterade den här frågan ingående ispioneribrottskommittén, och kommitténs majoritet kom till samma uppfattningsom hade gjort 1976 då bestämmelsen togs bort. Ändå ansåg dåvarande chefen för attdet är motiverat alt införa denna bestämmelse, låt vara i inte fullt såvidsträckt omfattning som . Det har alltså skett mot majoritetsuppfattningeni spioneribrottskommittén. Det hav skett trots att lagrådet var strängtkritiskt mot de här tankarna. Lagrådet sade bl. a. i sitt yttrande tillregeringen: "Omden föreslagna straffbestämmelsen införs uppkommer i enlighet med detförut anförda en avsevärd risk för att spaning och förundersökning inleds motpolitiska organisationer, tidningar och tidskrifter samt mot kulturella ochreligiösa minoriletsgrupperingar med utländskt ursprung, utan att likväl brottkommer att kunna styrkas utom möjligen i något sällsynt undantagsfall.Kommer utredningsverksamheten till allmän kännedom utan attden leder till fällande dom, motverkar den närmast sitt syfte, eftersomde då framstår som orättvist förföljda. Viktigare är att om de misstänktaär oskyldiga utredningsverksamheten föranleder betänkligheter med hänsyn tillyttrandefriheten, informationsfriheten och föreningsfriheten." Detta ärtre principer som vi vet utgör grund för det svenska rättssamhäl- Nr 36 ''- den Vi har ivår reservation tagit myckel starkt avstånd från de här tankarna. anser intealt vi skall utsätta oss för risk för att spaning och förundersökning inleds motpolitiska organisationer, tidningar och tidskrifter. Vi yrkar Soioneribrottet myckel bestämt på att förslaget när det gäller 19 kap. 13 och16 §§ avslås av . Jag ber, herr talman, att få yrkabifall till den vid betänkandet fogade reservationen. 127BJÖRN KÖRLOF (m): I detta ärende är'utskottet enigt utom på en,i och för sig mycket viktig punkt. Jag återkommer strax till den. Först villjag emellertid säga några ord om spioneribrottet i största allmänhet. bedriver en alliansfri utrikespolitik i fredstid,som syftar till att säkra och vidmakthålla ett neutralt status i händelse avkonflikt i vår omvärld. råder en bred enighet i vårt land om altdenna politik måste stödja sig på ett starkt totalförsvar. Vi satsar genom enmålmedveten och långsiktig totalförsvarsplanläggning betydande ekonomiskaresurser, och medborgarna gör genom värnplikt, andra former av tjänsteplikt ochfrivilliga insatser stora uppoffringar för att göra denna deklarerade politiktrovärdig. Våra satsningar syftar enbart till att freda vårt egetland och vår egen demokratiska livsform. Inget hot mot någoh annan nation utgårfrån vårt land. Inte desto mindre tvingas vi konstatera alt våraförsvarsförberedelser är föremål för ett betydande intresse av illegal naturfrån omvärlden. Spioneri och olovlig underrättelseverksamhet synesbedrivas mot oss i en stegrad omfattning, något som justitieutskottet hadeanledning att konstalera i ett betänkande . Våra försvarsförberedelser är som bekant inte enbart enfråga om militära satsningar. Vi förbereder oss genom planläggning, utbildningoch anskaffning av förnödenheter och resurser inom stora delar av det civilasamhället för alt kunna motstå och uthärda avspärrning och krigshandlingarriktade mot delar av eller hela vårt samhälle. har denna tolalförsvarstanke vuxit sigstarkare, och det finns få verksamheter i vårt land som inte på ett eller annatsätt berörs av totalförsvarets planering för kris- eller krigssituationer. Det är mot denna bakgrund som den förändring avspioneribrottets struktur som föreslås skall ses. Vi är i utskottet ense om alt de skyddsvärda intressen somdet handlar om här bäst uttrycks genom begreppet totalförsvar. Jag är, precissom , glad att kunna konstatera att vi efter den extra remissomgångsom utskottet gjorde med anledning av detta nya begrepp har blivit eniga på denpunkten. Jag villdärtill för egen del tillägga att det finns få brott som särskilt i Spioneribrottet m. m. orostidereller under krigstillstånd så uppväcker allmänhetens vrede och förakt somspioneri - och det med rätta. Risken för alt sådana brott kan leda till storaförluster i krig och allvarligt försvåra våra möjligheter att motstå enangripare är helt tydlig. Med rätta är spioneribrottet ett brott som kan ledatill lagens strängaste straff. Vi är, som jag sade tidigare, oense på enviktig punkt i detta förslag. Det gäller frågan om kriminalisering av tagandeav utländskt understöd. Vi är allamedvetna om alt detta är en känslig punkt. Fri opinionsbildning - verkligen fri i den meningen altockså högst obekväma, udda och t. o. m. odemokrafiska åsikter skall fåframföras och i fri debatt med andra åsikter visa sin karaktär - är enhörnpelare i vår demokratiska åskådning. Men vi är också medvetna om att ett öppet, fritt, demokratisktsamhälle är sårbart. Och själva grunderna för samhällets demokratiskauppbyggnad och de fundamentala institutioner i samhället som bär upp demokratinmåste kunna skyddas mot dem som med öppna eller dolda odemokratiska metodervill förändra eller kullkasta vår demokrati. En sådan metod kan vara att med hjälp av utländsktunderstöd bygga upp resurser för att medvetet påverka opinionsbildningen isådana frågor som rör just de demokratiska grunderna för statsskicket eller harbetydelse för vår nationella säkerhet. Det är tillåtet att från svensk botten och med inhemskapersonella och materiella resurser bedriva propaganda i mycket fri form. Endasttryckfriheten sätter vissa gränser för delta. Vad som föreslås är alt viss sådan propaganda, stödd frånutlandet, skall kunna beivras, nämligen när den riktar sig just mot grundernaför rikets statsskick eller gäller någon angelägenhet som har betydelse förrikets säkerhet. Också här har vi, i likhet med vad vi diskuterade för envecka sedan, att göra med en strafflagstiftning som med all rimlighet kommeralt tillämpas myckel sällan. Den gamla bestämmelsen i 8 kap. 22 § strafflagentillämpades såvitt är känt endast i två fall, båda i och för sig med fällandedomar. Och i båda fallen gällde det nazistisk agitation understödd frånHitlertyskland. Bestämmelsen i den gamla strafflagen överfördes i huvudsakoförändrad till . Polisutredningarom sådana brott har bedrivitsfram till dess bestämmelsen avskaffades 1978 efter lottningsbeslut här i kammaren. Det förslag som jusiitieutskottets majoritet nu harstannat för innebär en avsevärt mer inskränkt kriminalisering än vad som gälldetidigare. Vad är detdå som skiljer minoriteten och majoriteten i utskottet åt? Ja, det är såvitt jag förstår inte det självklaraförhållandet att främmande makt, internationella organisationer ellerinternationellt kapital inte bör få påverka opinionsbildningen i politiskafrågor i vårt land genom ett dolt ekonomiskt understöd. Om detta är vi överens. Skiljaktighetenligger däri alt minoriteten har uppfattningen att en sådan typ av understöd kan stävjas utan kriminalisering genomvaken massmedieverksamhet och fri opinionsbildning. Tanken är alltså attrisken för avslöjande inför allmänheten att propaganda finansieras frånutlandet är tillräcklig för att avhålla från sådan propaganda genom att helaverksamheten då blir misskrediterad. Ett aktuellt exempel på detta kan hämtas från , dären fredsrörelse till en del finansierats från . Att delta misskrediteratsåväl bidragsgivare som mottagare är helt klart. Till det fogar minoriteten också den invändningen - som ioch för sig är av helt annan natur- aft skulle en kriminalisering äga rum, sålöper man risken att polisen inleder spaning och förundersökning mot politiskaorganisationer, tidningar och tidskrifter eller kulturella och religiösaminoritetsgrupperingar med utländskt ursprung, utan att brott kommer att kunnastyrkas utom möjligen i något sällsynt undantagsfall. Underförstått ligger här,såvitt jag förstår, tanken att man löper risken att kränka tryckfriheten ochmisskreditera polisen och rättsväsendet utan att något verkligt straffbartbeleende beivras. Låt mig säga någonting omkring majoritetens och minoritetensuppfattningar på de här punkterna. Den första frågan gäller om upplysning och offentligdiskussion är ett tillräckligt skydd mot ullandsstödd propaganda.Ulskottsmajoriteten anser ju i likhet med minoriteten att det viktigaste remédietmot ullandsstödd propagandaverksamhet är upplysning och offentlig diskussion -det är ju självklart. Men detta gäller i vårt massmediesamhälle alldelesoavsett om beteendet är straffbelagt eller inte, så den hjälpen har vi ändå. Frågan är alltså om kriminalisering har någon självständigbetydelse. Enligt min uppfattning är det så, av följande skäl. Även ombestämmelsen inte kommer att tillämpas särskilt ofta, kan man inte bortse fråndet faktum att frånvaron av varje straffbestämmelse om tagande av utländsktunderstöd de facto straffrättsligt sett skulle lämna fältet fritt för främmandemakt att finansiera en kampanj för spridande av falska uppgifter i syfte attundergräva förtroendet för de högsta statsorganen. Att avkriminalisera tagande av utländskt understöd skulleväsentligt öka möjligheterna att värva medarbetare inom för sådanverksamhet, eftersom de inte skulle riskera alt bli lagförda för sådanagärningar. Och det kommer att bli betydligt lättare att hemlighålla utländsktunderstöd när det inte längre blir en uppgift för polis och åklagarmyndigheteralt söka beivra sådana gärningar. Vi understryker att det är väsentligt urnormbildningssyn-punkt att detta lagstadgande finns. Jag kan inte tänka mig att egentligen tycker attdet skulle vara tilltalande om en främmande makt kommer på tanken att med storabelopp finansiera något politiskt parti i det här landet för att försöka ändrapå vår opinionsbildning. Hur skulle det se ut om t. ex Khadafi - för att ta ettexempel på personer som har mycket pengar att röra sig med - skulle försökainfiltrera vårt land med utländska pengar? Skulle det vara tilltalande, och ärdet lämpligt all sådant kan genomföras helt slraffritt? Det kanskeockså finns anledning att framhålla att när det gäller tagande av Spioneribrottet m. m. Spioneribrottet m. m. utländsktunderstöd finns det inte en så knivskarp gräns mellan krigs- ochberedskapstillstånd och vanligt fredstillstånd. Det finns en skymningszonmellan beredskapstillstånd och fred, som man kanske lätt förbiser. Det är otillfredsställande att i ett land som vårtacceptera att någon grupp kan ägna sig åt systematiska och välorganiseradekampanjer med uppenbart politiska syften - och som framför allt kan innebärastora risktaganden i politiskt oroliga tider. Det jag nu säger gäller därförall brotten stämpling eller förberedelse till högförräderi, krigsanstiflaneller något liknande ju inte täcker in alla sådana här situationer. Jag vill också varna för den situationen att ett verkligtflagrant fall av lagande av utländskt understöd skulle inträffa ochrättssamhället skulle stå maktlöst inför det stötande förhållandet att t. o. m.den försiktiga lagföring vi nu föreslår är omöjlig. Retroaktivstrafflagstiftning är som bekant helt främmande för oss. Ytterligare en viktig synpunkt bör anföras här. Om delsaknas lagstöd för att genom ett rättsligt förfarande reda ut hur det verkligenförhåller sig, så kommer påståenden, anklagelser och förnekanden att värderas ien massmediedebatt. Uppgift kommer att stå mot uppgift, och klarhet kommer inteall kunna vinnas. Det är olyckligt från den synpunkten att en oriktig anklagelseom tagande av utländskt understöd måste kunna tillbakavisas genom det stöd somett rättsligt förfarande kan ge, t. ex. att förundersökning läggs ner eller attåtal inte väcks med en klar motivering att misstanke om brott inte föreligger. Jag vill slutligen säga några ord om frågan att polisenskulle kunna inskrida mot tidningar och organisationer på ett sätt som skullekunna kränka tryckfriheten. Majoriteten är helt införstådd med alt en sådanrisk skulle kunna finnas, om inte förundersöknings- och åtalsmöjligheternakringgärdades med särskilda bestämmelser. Enligt förslaget skall ju åtal vadgäller detta brott inte få väckas utan regeringens tillstånd. Redan härigenomuppnås med all säkerhet en ytterligt restriktiv tillämpning. Dessutomunderstryker utskottet med en viss skärpa att förundersökningen måste handhasmed försiktighet där det inte från början står klart att åtalstillstånd kommeratt lämnas. Det kan också tilläggas som en viktig upplysning i dennafråga att förslaget innebär att telefonavlyssning inte kommer att kunnaanvändas under förundersökning med anledning av misstanke om brott av dettaslag. Med deltavill jag, herr talman, yrka bifall till utskottets hemställan. 128LISA () replik: Vi reservanter hävdar att en lagparagraf somegentligen aldrig har tagils i bruk i sin tidigare mer stränga form och somförmodligen aldrig kommer att tas i bruk, om den nu antas av den svenskariksdagen, inte har så stor betydelse i jämförelse med den yttrandefrihet somvi slår vakt om. Jag tycker att man i detta sammanhang kan återge vadstatsrådet sade, då han presenterade förslaget om att ta bortbestämmelsen om straff förlagande av utländskt understöd. Han talade inte bara om den Nr 36 debatt,den information och den allmänna upplysningsverksamhet som den den svenskapressen och övriga massmedier bedrev ulan också om - och del tycker jaghör till bilden - svenska folkets politiska intresse. Vi anser alt det är mervärt att slå vakt om detta än att återinföra en lagparagraf om straff för Spioneribrottet tagande av utländskt understöd. 129 () replik: och jag är helt överens om attdet viktigaste remediet, som vi uttrycker det i utskottsbetänkandet, mottagande av utländskt understöd är del svenska folkels stora och breda politiskaintresse och den öppna och fria samhällsdebatt som vi har. Jag tror, som sagt,precis som att del är det viktigaste, men man kan inte bortseifrån att udda och konstiga situationer kan uppstå, där inte ens detta hjälperutan det kan finnas ett behov av att kunna ingripa mot flagranta och mycketotrevliga fall av tagande av utländskt understöd för brott som riktar sig motde viktigaste demokratiska statsintressena. Det skulle, tror vi, te sigutomordentligt stötande för rättskänslan att i de fallen inte kunna ingripa medlagföring. Man kan inte i efterhand, om det finns en allmän opinion för att engärning borde ha kunnat straffas, retroaktivt införa en sådan lag. Det bästa ärju om vi i lugn och ro, under djupaste fredstillstånd och utan några särskildapåtryckningar i form av debatt, kan bestämma oss för att en sådan härstraffbestämmelse behövs. Men jag konstaterar att och jag harolika uppfattningar på den punkten. anser inte att en sådan härlagbestämmelse behövs, medan jag anser att den i vissa extrema undantagsfallkan komma att behövas och därför gärna vill ha den. 130HANS i (vpk): På grund av olika omständigheter har jag på mig för mitt inlägg, men jag tror alt det skall räcka. Först vill jag kommentera frågan om tagande av utländsktunderstöd. Vi i vpk tycker att behovet av en straffbestämmelse är mycketdiskutabelt. Jag håller i stora delar med . Den gamla bestämmelsenhar ju varit avskaffad , och jag kan inte se några nya viktiga skäl föratt den skulle återinföras. Vi i vpk säger inte nej därför att vi är principiellt emoten sådan bestämmelse, utan vi ställer vissa villkor för att gå med på ettåterinförande. För del första skall en straffbestämmelse gälla alla typerav understöd, inte bara understöd från främmande statsmakt - som tänkbar givare - ulan den skall enligt vår uppfattning ocksågälla för understöd från 1. ex. multinationella finansintressen som kan viljapåverka statsskick och regeringsförhållanden. Det finns exempel på att så harskett i andra länder. Det skulle också kunna hända här. För delandra bör det ordentligt definieras vad grunderna för statsskicket Nr 36 är. Skall gärningen bedömas på samma sätt, oavsett om den gäller Onsd-iPpnden inskränkningar i demokratin ellerom den gäller utvidgningar i demokratin? 75 n ivmher 19S1 Sådant måste vara kristallklart för att vi skall kunna accepteraen ändring på Snioneribrottet Vidare har vi hävdat att enförutsättning för alt vi skulle kunna stödja en sådan härbestämmelse är att alla riksdagspartierna är eniga. Frågan får inte piskasigenom med en enda rösts övervikt. Någon sådan enighet föreligger nu absolutinte, och vi stödjer alltså s-reservationen. Sedan skall jag gå över till frågan om straff för röjandeav uppgift till men för totalförsvaret. Det här är en fullständigt oacceptabel typ av bestämmelseri en stat som vill kalla sig demokrati. Förslaget till vidgning avförsvarsbegreppet är en generalattack mot yttrandefriheten. om dethär förslaget antas, fritt fram för tolkningar av vad som är totalförsvar ochvad som är till men för delta. Bara risken för att hamna i någon form avspioneriundersökning är ju nog för att de flesta skall lata bli att yttra sig idenna för framtiden så vikliga fråga, alltså frågan om totalförsvaret,försörjningsberedskapen, det sårbara samhället, transporter, energiförsörjning,datasystem etc, nämnde också en hel rad ämnesområden som det härgäller. Sådana frågor kan alltså inte diskuteras utan att manriskerar att hamna i gränstrakterna av spioneri. Spridande av interna uppgifterfrän denna sektor skulle i vissa fall kunna göras till spioneri. Jag har åtskilliga gånger här från talarstolen fört framuppgifter om t. ex. det ekonomiska försvaret och civilförsvaret, där det kanskekan anses att det är till men för vårt försvar och för rikets säkerhet omuppgifterna kominer till offentligheten. Vad är totalförsvaret? Vad är till menför detta? Vad får man tala och skriva om? Hade det varit möjligt att avslöjade urusla förhållandena inom det ekonomiska försvaret som kom i vårasoch myckel snabbt dementerades av försvaret, om den här lagparagrafen hadevarit i kraft? Om antar det föreliggande lagförslaget,har man lagt locket på denna viktiga debatt om totalförsvaret. Jag tycker inte kan beteckna detta på något annat sätt än som ett allvarligt hot motde demokratiska fri- och rättigheterna och yttrandefriheten. Det är litet förvånande att socialdemokrater och liberalerhar gått med på detta. Del här förslaget kommer ju ursprungligen från förrejustitieministern . får väl för sin del vänta påprejudikat, innan man kan fortsätta decentraliseringsdebatlen. Skulle mani denhär debatten ta upp viktiga frågor om landels försörjning och rikets säkerhetoch avslöja alt försörjningen är hårt decentraliserad och att det blir svårtatt klara försörjningen vid krig eller avspärrning, då skulle man hamna igränstrakterna av spioneri. Jag tycker det är myckel viktigt att avslår det här förslaget. Spionbegreppetblir utvidgat, och lagen blir en tuggummilag som kan användaslitet hur som helst. kan en till synes harmlös uppgift vara till men förförsvaret och ibland inte. Och det står mycket klart i betänkandet att '8- det inte är fråga om hemligauppgifter. Det behöver inte vara hemliga uppgifterför att det skall betecknas som spioneri, utan del kan vara vanliga uppgifter,som ulan svårigheter kan fås fram via . Jag ser mycket allvarligt pä del här, och jagyrkar bifall till vpk-motionen 1980/81:19. 131 (); Jag vill anföra en liten synpunkt medanledning av i argumentering. Vpk kräver å ena sidan total enighet hos riksdagspartiernaför att kunna vara med om en straffbestämmelse för tagande av utländsktunderstöd. Blir det en sådan enighet, så är man med på del.