prot · G50949 · 1981-12-31 00:00:00 — Utan tvivel kan begränsningen av det skattemässiga värdetav underskottsavdragen utgöra en negativ faktor för vissa större placerare,som finansierar sina obligafionsinnehav med lån. Om sådana placerare i störreutsträckning drar sig från premiemarknaden kan resultatet bli en ytterligareprispress. Vissa sådana effekter märktes också efterskatteöverenskommelsen, och de har förstärkts under innevarande höst. Såskriver budgetministern i propositionen och det är lätt att hålla med honom.Däremot vill han inte att kvittningsrätten skall gälla obligationer utgivna1981 eller senare, för då var skatteöverenskommelsen känd. Detta är ett nytt exempel på ihåligheten iskatteuppgörelsen, en ny lapp i täcket, där andra lappar varit exempelvisändrade avdragsregler för vissa förskottsräntor och de åtgärder som haraviserats för att mildra underskotts-avdragsbegränsningarnas skadligaverkningar på nyföretagandet. Jag hade hoppats och trott att proposifionen kommit tillför att underlätta den framtida utgivningen av premieobligationer, vilken är enutomordenfligt fördelaktig låneform för staten. Låt oss fitta litet grand påvad som har skett på den fronten . 1979 emitterades tre stycken lån till ett sammanlagtbelopp av 4,1 miljard. Löpfiden var och de utlottade vinsternamotsvarade ränta. Emissionskursen var , dvs. en överkurs på . Förutom den låga räntan fick staten tack vare överkursen in 123 miljonerextra, sålunda en utomordentligt förmånlig låneform för statskassan. 1980 gav man ut premieobligationer för 4,3 miljarder itre lån, likaledes med fio års löptid. De två första lånen kostade 202 kronoroch det tredje, som jag inledningsvis nämnde, . Vinsterna motsvarar ränta. Hur ser det då ut , sedan kvittningsförbudetgenomförts? Ja, har endast givit ut ett lån och blott tillett belopp av 600 milj. kr. Ingen överkurs har kunnat tagas ut och vinsten somlottas ut motsvarar ränta. Längre löptid än har man inte hellervägat sig på, och som extra sockring på anrättningen hade man en extra dragningden , varefter dragningar kommer att ske . Kvittningsförbudet har alltså medfört väsentligtogynnsammare lånevillkor sett ur statens synpunkt, när det gäller emitteringav premieobligationer. A vdragsregler för realisationsförluster på premieobligationer A vdragsregler för realisationsförluster på premieobligationer Det medförökat lånebehov på annat håll och då även på utlandsmarknaden. Det i och för sig önskvärda att komma åt det trots alltrelativt begränsade antal som sysslar med kvittning har således visat sig varakostsamt för vårt lånetyngda land. har visat sig vara fattig menstolt - stolt nästan infill dumhet. Att vi moderater i skatteutskottet reserverat oss tillförmån för att kvittningsrätten skall gälla även för premieobligationeremitterade 1981 och senare bottnar självfallet inte i någon önskan att slå vaktom dem som till äventyrs ägnar sig systemafiskt åt kvittning. Vårt förslagbottnar i omsorgen om statens finanser. Dessutom ter det sig enligt våruppfattning stötande, om vi nu kommer att få två olika premiemarknader, en förkvittningsbara och en för icke kvittningsbara . Det hade självfalletvarit naturligt att värdepapper i kvittningshänseende hade behandlats lika. Det kan tilläggas att det rått enighet om att det kanbetraktas som stötande att det tidigare gått att kvitta bortrealisafionsvinster vid försäljning av fastigheter mot förluster påpremieobligationer. Som jag tidigare framfört, är regeringsförslaget ett steg irätt riktning, men vi moderater har inte kunnat stödja det, eftersompropositionen trots allt är en halvmesyr. Därför är det socialdemokraterna som fått skrivautskottsbetänkandet. Där skriver man att premiemarknaden antagligen nu är påväg mot en långsam förbättring. Vidare heter det: "En omständighet somstöder ett sådant antagande är att det premielån som utgavs fidigare i höstblivit en påtaglig framgång." Jag har tidigare i mitt anförande redogjort för hurvillkoren har varit för emittering av premieobligationer under de tre senasteåren. Det skall nu bli ytterst intressant att höra hur socialdemokraterna kanpåstå att höstens lån blivit en påtaglig framgång. Det enda framgångsrika äratt det gick att placera de 600 miljonerna, men de två åren gickdet att placera sju gånger så många obligationer på för staten betydligt bättrevillkor. Jag avvaktar med intresse vad socialdemokraternas företrädare har attanföra i frågan. Med det sagda, herr talman, yrkar jag bifall till denmoderata reservationen. Skulle denna inte få majoritet i en förberedandevotering, kommer jag i huvudvoteringen att stödja mittenreservationen. 142INGEMAR HALLENIUS (c): I proposition 1981/82:68 föreslås ändradeavdragsregler för realisafionsförluster på premieobligationer. Den begränsningsom infördes vid förra innebär att realisationsförluster förpremieobligationer endast får kvittas mot vinster i börsnoterade aktier ochandelar i vissa aktiefonder. var det också möjligt att kvitta motfastighetsvinster, och det var främst här som spekulation förekom. Iproposifionen pekas på att sedan det beslutet togs har en väsentlig faktortillkommit. Det gäller den träffade överenskommelsen mellancentern, och socialdemokraterna om grunderna för en skattereformsom innebär rejäla marginalskattesänkningaroch en begränsning av underskottsavdragens värde. Skatteomläggningen kan komma att negativt påverka vissastörre placerares vilja att investera i obligationer. Det gäller dem somfinansierar sina obligationsinnehav med lån. Om sådana placerare i störreutsträckning drar sig ur premiemarknaden kan det bli ytterligare kurspress fillförfång för småspararna. Mot den bakgrunden finns det anledning att nu åter prövafrågan om vilken omfattning begränsningsreglerna bör ha. Syftet med 1980 årslagstiftning bör inte ändras. bör reglerna vara så utformade att förtroendetför premiemarknaden inte rubbas, utan att staten kan bedriva en fortsattpremieupplåning. Vi anser förslaget i proposifionen väl avvägt. Det innebäratt kvittningsrätten begränsas till premielån som utgetts och tidigare,och att kvittning får ske endast mot vinster på börsnoterade värdepapper. Kvittningsrätten ger och äldre obligationermöjligheter till en förbättrad kursutveckling. När det gäller premieobligationer, så har de haften fillfredsstäl-lande kursutveckling. Det lånet har bättre villkor, mer tillutlottning. Här finns inte behov av den sfimulans som kvittningsrätten utgör,utan kvittningsrätten bör riktas mot de obligafioner som har en sämre kursutveckling. Jag yrkar bifall till reservafion nr 1 iskatteutskottets betänkande. A vdragsregler för realisationsförluster på premieobligationer 143RUNE CARLSTEIN (s): Avdragsreglerna för realisationsförluster påpremieobligationer var föremål för riksdagsbehandling så sent som i december1980. beslut då innebar en begränsning av kvittningsrätten. Realisafionsförlusterpå premieobligationer skulle fortsättningsvis enbart få kvittas motrealisationsvinster på premieobligationer. gällde att även andrarealisafionsvinster, exempelvis på fasfigheter, kunde utnyttjas somkvitt-ningsobjekt. Avsikten med den beslutade begränsningen var att komma åt deosunda spekulationer som förekom på premiemarknaden och även den skatteflyktsom detta kvittningsförfarande medverkade till. Vid riksdagsbehandlingen infördes en övergångsregel sominnebar en viss modifiering av regeringsförslaget. Övergångsbestämmelsernamedgav att realisafionsförluster på premieobligafioner som uppkom under 1981även skulle få kvittas mot realisationsvinster på börsnoterade akfier ochandelar i vissa aktiefonder. Vi socialdemokrater motsatte oss denna uppmjukning av detursprungliga regeringsförslaget. När antog detta beslut om övergångsregler vardet helt klart att de skulle vara tidsbegränsade till . A vdragsregler för realisationsförluster på premieobligationer 1981/82:68föreslagit att övergångsbestämmelserna skall permanentas när det gällerpremieobUgationer utgivna eller tidigare. Utskottsmajoriteten, som i detta fall består avsocialdemokraterna i skatteutskottet, kan inte dela departementschefensuppfattning att det nu finns skäl att permanenta övergångsbestämmelserna. När man läser propositionen och de reservationer somfogats till utskottsbetänkandet och hör de inlägg som ochIngemar Hallenius har svarat för, har man svårt att finna bärande argument förden ökade kvittningsrätten. Det främsta skälet tycks vara att man befarar attden skattereform som socialdemokraterna, och enades om iapril kan komma att negativt påverka vissa större placerares vilja attinvestera i premieobligationer. Om så är fallet eller ej kan man inte med någonstörre säkerhet uttala sig om. Det är ganska lösa antaganden som gör att manändrar reglerna för avdragsrätten, och det tycker vi är en dålig politik. Det är dessutom så - och detta är väl den viktigasteinvändningen - att förslaget från fördelningspolitiska synpunkter är ytterstdiskutabelt. Kurserna på aktiemarknaden har sfigit kraftigt under de senasteåren. Om man nu förlänger den här kvittningsrätten gentemot realisafionsvinsterpå aktier, innebär det att man erbjuder möjligheter att undgå skatt som skulleha utgått vid försäljning av aktier. Det kan inte vara rimligt att en litengrupp människor, vilkas stora aktieinnehav stigit kraftigt i värde, bl. a.genom skattesubventioner, dessutom skall kunna undgå skatt på den värdestegringsom de ges möjlighet till genom ett sådant utökat kvittningsförfarande.Utskottet hemställer därför om avslag på propositionen. och företrädare i utskottet harreserverat sig för ett bifall till propositionen. vill i sinreservation gå ytterligare ett steg, och de föreslår att kvittningsrätten motreavinster på aktier skall gälla även för obligationer utgivna och . Som jag tidigare anfört anser vi socialdemokrater attdetta förslag leder till ytterligare skattefavörer för en begränsad grupp somkan utnyttja de här bestämmelserna. De som får stå för kostnaderna är alla sominte har någon möjlighet att utnyttja den chansen. Där återfinns exempelvislåginkomsttagare, som ju inte har möjligheter att på det här sättet hittautvägar för att minska sin skatt. När jag lyssnade på fick jag närmast detintrycket att han menar att man kan acceptera sådant - och att man kan göra detdärför att det kan uppstå problem när det gäller att placera lånen ifortsättningen. Men är det ju så, att de stora spararna på detta område ärsmåsparare - det har budgetministern sagt i sin proposition, och vi har allautgått från att småspararna är en betydande del av dem som harpremieobligationer. De har inte stora möjligheter att utnyttjakvittningsförfärandet, som man dessutom nu vill utöka genom den reservation sommoderaterna har fogat till utskottets betänkande. Och det innebär ju också enutökning om man ansluter sig till den reservation som och folkpartietstår för. Vadvi socialdemokrater gör är att vi vidhåller det förslag som budgetministernpresenterade för ; Vi tycker inte att man kan sträcka siglängre i det här fallet. Därför yrkar jag bifall fill utskottets hemställan. Anf.144 () replik: Låt mig först konstatera att jag inte fick något svar på frågan, omRune Carlstein delar den uppfattning som står angiven i skatteutskottetsbetänkande, nämligen att det premielån som utgavs har varit en storframgång. Nusäger att det inte finns några bärande skäl för att utvidgakvittningsrätten och att man vill komma åt det lilla antal människor som fårskattefavörer. Det är det gamla vanliga resonemanget att man vill komma åt ettlitet antal människor men att det kostar staten stora belopp. Det är emellertidinte alls bara småsparare som köper premieobligafioner. Såhär skriver till regeringen: "Denya reglerna har påverkat obligationsmarknaden mycket oförmån ligt. Särskilt gäller detta marknaden för premieobligafioner. De stora placerarna, vilka absorberat en mycket stor del av de emitterade premielå nen, har så gott som helt lämnat marknaden. Detta återspeglas i kursutveck lingen. Kursindex på premieobligationerna sjönk från högst 1980 till som lägst 92 1981. Ibörjan av september var index ca 94." Låtmig tillägga att statens stora upplåningsbehov till en icke oväsentlig deltäcks av . Närmare bestämt svarar premielånen för 21 miljarder avstatsskulden, och det är . Det är ytterst viktigt för vår framtidastatsupplåning att villkoren för att emittera premieobligationer icke försämras.Det är som ett led i detta som vi moderater har krävt att kvittningen ävenskall gälla premieobligationer utgivna och . Avdragsreglerför realisationsförluster på premieobligationer 145 () replik: Av såväl den socialdemokratiska motionen som utskottsskrivningenframgår det klart att man känner en betydande oro inför den framtidakursutvecklingen på premieobligafionerna. Man säger att man skall avvakta ochsedan eventuellt vidta ytterhgare åtgärder. Vianser att vi obligafioner och äldre bara behöver se påkursutvecklingen och kursen för att kunna konstatera - inteminst av omtanke om småspararna, för det är ju de som i mycket storutsträckning har satsat sina pengar i obligationer - att det finns anledningatt förlänga kvittningsrätten. Vad vi tog bort gällde ju rätten attkvitta mot fastigheter, och det var framför allt där som spekulationsintressenafanns. Närdet gäller obligationer anser vi däremot att det inte finnsanledning att förlänga kvittningsrätten, för där har vi haft en bättre utveckling.Kursen ligger faktiskt för dagen på 210. Det är mer än . Avdragsregler för realisationsförluster på premieobligationer högre än kursen ärför de äldre obligationerna. Detta visar att avvägningen i propositionen är välgenomförd. Anf.146 () replik: frågar mig om det kan betecknas som en framgång närman kunnat placera detta lån på 0,6 miljarder, alltså 600 milj. kr. Det ärklart att det var en framgång att det gick att placera det, med tanke på detsätt på vilket regeringen hanterade frågan. Vi i utskottet var överens om hade skött det här väldigt oskickligt när man gick ut med sina förslag. Sedanmåste vi konstatera att 1979 och 1980 är alldeles speciella år, med de högasiffror som då förekom. Om går litet längre tillbaka itiden,finner han att det inte är så stora belopp som man har gått ut med fidigare.Man får nog finna sig i att den här marknaden inte räcker till för att placeraså stora belopp som man gjorde 1979 och 1980. Vadvi menar är att man får avvakta och se hur denna marknad utvecklar sig. Det vetvi ju ingenting om. Det råder en viss osäkerhet - det medger även visocialdemokrater. Men vi kan nöja oss med det beslut som togs . Vivill avvakta och se om det går att placera dessa lån i fortsättningen. Förstdärefter kan man ta ställning till om det behövs ytterligare åtgärder. 147 () replik: Jag delar uppfattning att den här hanteringen förraåret var oskickligt genomförd. Det sade jag också i mitt inledningsanförande. Nusäger att det var osedvanligt många obligationer som emitterades1979 och 1980. Det är riktigt. var det 2,2 miljarder. 1977 var det 2,3och 1978 var det 2,8 miljarder. Men enligt vad jag har mig bekant hade man frånriksgäldskontorets sida för avsikt att emittera upp till 5 miljarder ; istället blev det 600 miljoner. Det säger sig självt att detta var till stornackdel för den statliga upplåningen och att staten där har förlorat mycketpengar. IngemarHallenius tyckte att kursen på de som har getts ut var god - denvar . Jag håller med honom. skall nämligen innehavarna kunnalösa in obligationerna, och då sker inlösen bara till pari, dvs. Detmåste alltså ligga något annat bakom det förhållandet att kursen är så hög, ochdet gör det förvisso. Förutom att det är ett litet material - 600 miljoner mot4 miljarder åren - har man ändrat vinstutlottningssystemet.Tidigare var det en garanterad vinst först om man hade tusenföljder. har detändrats, så att man skall ha hundraföljder. Det betyder att flera småspararehar kunnat köpa, och sedan har de placerat sina obligationer i byrålådan ochhoppats att de skulle få tur genom -de vet ju att de har en vissgaranterad vinst. Mendet finns ytterligare ett skäl till den höga kursen. obligafionerfinns det ingen företrädesrätt för 1971-orna. enligtuppgift lovat sina kunder konvertering, men sedan visade det sig att det inteblev någon sådan, och då kände sig bankerna förpliktade att köpa uppobligationerna för att tillfredsställa sina kunder och infria de löften mangivit. Detta har säkert också bidragit till den kurshöjande effekten. Men jagtror inte att den blir så långvarig, för får man inte mer än . för sinaobligationer , så kommer nog kursen att sjunka. Anf.148 () replik: Jag tycker att har argumenterat utomordentligt välför att det inte behövs någon kvittningsrätt premieobligationslån.För dem gäller betydligt bättre villkor än för de äldre lånen, som jag ocksåsade i mitt inledningsanförande. Av tidsskäl hann jag inte då gå närmare in pådetta, men har ju som sagt på ett utomordentligt sättredovisat de fördelar som premieobligationer har framför de äldre. TillRune Carlstein vill jag säga att det framför allt är omtanken om småspararnasom gör att vi tycker att man inte bara skall vänta och se. De störreplacerarna har ju allfid möjligheter att välja tidpunkt för när de skall säljasina premieobligationer, medan småspararna i många fall är tvingade att säljavid ett visst fillfälle. Då är det vikfigt att kursen är tillfredsställande. Avdragsreglerför realisationsförluster på premieobligationer Anf.149 () replik: Jag vill säga till att småspararna inte har särskiltstor glädje av ett kvittningsförfarande. De utnyttjar inte det, utan de köpersina obligationer för att få vara med om dragningarna och ha en chans attvinna. Det är ungefär de förväntningarna som småspararna har när det gällerinnehavet av premieobligafioner. Kvittningsförfarandet är inte någon störrebegivenhet för dem, för det kan de aldrig utnyttja. Tredjevice talmannen anmälde att och anhållit atttill protokollet få antecknat att de inte ägde rätt fill ytterligare repliker. 150 (vpk): Fördetningspolitiskt sett finns det många oacceptabla former förskattelättnader. En del är tillkomna under socialdemokratisktregerings-innehav,men i hög grad har sådana tillkommit under de hitfillsvarande borgerligaregeringsåren. har man genomdrivit lättnader för dem somspekulerar i aktier, och över huvud taget har de oacceptabla formerna förskattelättnader på ett osunt sätt tilltagit. Enav dessa oacceptabla former för skattelättnad är rätten att kvitta underskotteller förlust på en verksamhet eller tillgång mot vinst på en annan. Förslag omstoppande av denna osunda rätfighet, som endast gynnar ett visst fåtal människor, har av vänsterparfiet kommunisterna vid flerfaldiga A vdragsregler för realisationsförluster på premieobligationer tillfällenframförts i bl. Dessa förslag har tyvärr avslagits av enmajoritet bestående av borgare och socialdemokrater. Dock togs ett, om än litet, steg i rättriktning, då regeringen tvingades lägga fram ett förslag om förbud motkvittning mot premieobligationer. uttalade den gången att detinte kan anses som rimligt att statens upplåning skall vila på en osundextramarknad av det slag som tidigare kvittningsregler skapat. Detta gäller iallra högsta grad fortfarande. Den enda motivering som regeringen nu lyckats prestera tillförsvar för uppluckringen är att den underbara nattens skatteöverenskommelseställt till viss förvirring. Det är betecknande för regeringen ochbudgetministern, att så fort vissa i samhället priviligierade grupperprotesterar, så skyndar regeringen eller dess partier till undsättning. I dettafallet gällde det en grupp premieobligationsspekulanter, som ogillade de ipressen högt uppskrivna inskränkningarna i avdragsreglerna. Dessa blev ju, somkänt är, sedermera inte verklighet. Det är anmärkningsvärt att en regering somena året konstaterar att det är en osund marknad, som man vill motverka, ett årdärefter faller till föga för upphovsmakarna till denna osunda marknad. När förslaget om förbud mot kvittning kom till ,anslöt vi i kommunisterna oss fill detta förslag. Vi står kvarvid den uppfattningen och yrkar alltså avslag på regeringens proposition. Vifinner inga som helst skäl till att återigen öppna vägen för skatteflykt pådetta område. Den utveckling som trots allt äger rum påpremiemarknaden ger enligt mitt förmenande inte heller anledning till att nugöra förändringar i föreslagen riktning. Jag vill bara avslutningsvis konstatera att det utantvivel är en ganska märklig situation som har uppstått i . är detvänsterpartiet kommunisterna och socialdemokraterna som ensamma försvarar denborgerliga treparfiregeringens förslag från . Jag yrkar bifall till utskottets hemställan,som i sin helhet överensstämmer med vpk-motionen. Överläggningenvar härmed avslutad. I kontrapropositionsvoteringenbiträddes reservation 1 av m. fl. med 87 röster mot 62 förreservation 2av . 146 ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen avgavs 149 röster för utskottetshemställan och 149 för reservation 1 av m. fl. Kammaren beslöt med 150 röster att betänkandet skulleåterförvisas till utskottet. 148 röster avgavs för att ärendet skulle avgörasomedelbart genom lottning. 19§ Avgiftsfriheten vid inbetalning av skatt Föredrogs skatteutskottets betänkande 1981/82:20 omavgiftsfriheten vid inbetalning av skatt. Anf.151 (): Mot bakgrund av ett enormt budgetunderskott har moderatasamlingspartiet presenterat ett omfattande sparprogram. Vi måste nu på ett heltannat sätt än tidigare angripa kostnaderna. Ett led i dessa strävandenredovisas i en moderatmotion, nr 18, som behandlats i skatteutskottetsbetänkande nr 20. Vi föreslår i motionen att den nuvarande befrielsen från atterlägga avgift vid inbetalning av skatt slopas. På denna reform beräknar vi attdet kan sparas 28 milj. kr. Utskottsmajoriteten har avstyrkt motionen. Medtanke på att det i nuvarande ekonomiska läge är nödvändigt att ta till varaalla möjligheter att minska statens utgifter yrkar jag bifall till den moderatareservationen. Avgiftsfrihetenvid inbetalning av skatt Underdetta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar, Anf.152 (); I den motion som behandlas i skatteutskottets betänkande nr 20 harmoderaterna hävdat att man genom att från staten fill skattebetalarna flyttaöver portoavgifterna vid skatteinbetalningar kan uppnå en besparing på 28 milj.kr. upprepade i debatten uppgiften om de 28 miljonerna.Om man börjar se på det förslag som har framfört i motionen, kommerman dock underfund med att de 28 miljonerna i besparingen är en chimär. Motionärernahar rätt så till vida att det finns ett anslag i budgetpropositionen som lyderpå 28 200 QQQ kr. och att de poTtoavgtfter som det gäller bekostas från dennaanslagspost. Men från denna bekostas också en del ytterligare utgifter, somexempelvis har att göra med kyrkobokföringsåtgärder ochmervärdeskatteinbetalningar. Redan därigenom blir besparingen naggad i kanten. Omman sedan gör som föreslår i sin motion, nämligen lyfter överkostnaden på arbetsgivarna, måste man ta hänsyn till att - jag antar att ävenmoderaterna anser det - arbetsgivarna skall ha rätt till avdrag för deportokostnader som de på detta sätt får, och härigenom går ju ungeför halvabesparingen bort. Det har vi konstaterat vid utskottets behandling av ärendet.Vi har också konstaterat att det inte finns några administrationsvinster attgöra i samband med förslaget. Därför har skatteutskottet yrkat avslag påmotionen. Jag yrkar bifall fillskatteutskottets förslag. Sättet att fastställa basbeloppet, rn. 153KNUT (): säger att det inte skall blibesparingar på 28 milj. kr. Det är möjligt. Det kan också hända att det blirnågot mera. När RS-systemet infördes utlovades stora rationaliseringsvinstermed bl. a. minskat personalbehov som följd. Det har inte blivit mycket av detta-tvärtom. Kostnaderna har ökat kontinuerligt, och det finns goda skäl att antaatt förslagsanslaget på 28 milj. kr. kommer att överskridas. I så fall kommerbesparingen kanske ändå upp i de 28 milj. kr. som vi har angivit. 154TAGE ():