prot · G50932 · 1981-12-31 00:00:00 — Och vem skall föra dessa förhandlingar, om inte staten?Jag tror att arbetsmarknadsministern missuppfattade mig på den punkten. Jag harpläderat för statens medverkan till att öka förutsättningarna för att åstadkommaenskilda initiativ ute i näringslivet genom att underlätta saker och ting,minska regleringar, byråkrati och handelspolitiska hinder. Det är det som dethandlar om. Får jag dessutom påminna om att denarbetsgrupp som föreslog inrättandet av exportorganet Promotiontillsattes av trepartiregeringen. Dess förslag är nu ute på remiss, och i lovade jordbruksministern i ett frågesvar här i kammaren att rapportenkommer att läggas till grund för förslag från regeringens sida i det härsyftet. Jag har i dagens debatt med utgångspunkt i gruppens principförslagutvecklat en rad idéer till konkreta åtgärder. Jag tycker att det var litetonödigt att ge mig slängen om att det skulle vara en plädering för statligaingrepp. Det är bättre att ta fasta på de konkreta förslagen och att försökabeakta dem i det fortsatta beredningsarbetet, såsom regeringen också kommer attgöra på detta område. Jag är emellertid glad för att IngemarEliasson tog fasta på mina förslag på detta liksom också på det energipolitiskaområdet och för att han förklarade sig villig att när han kommer till oss den11 december närmare sätta sig in i våra problem och lyssna på företrädarna förmyndigheter, näringsliv och andra intressenter, både på länsplanet och pålokalplanet. Då kommer han säkerligen att få god vägledning i det fortsattaarbetet. Jag är tacksam för att med anledning av mina förslaghar givit denna utfästelse. Jag vill sedan vända mig till . När vi talarom att öka möjligheterna till provanställning hänvisar han till att det finnsavtal i olika sammanhang. Han säger också att det inte erfordras någonlagändring om provanställning. Då kan det vara bra för att vetahur sådana avtal som han pekar på kan se ut. Jag vill som exempel anföra ettavtal från verkstadsindustrin, där det heter i 16 § 1 mom.: "Med stöd av lokal överenskommelse kan arbetsgivareoch arbetare utöver lagens bestämmelser skriftligen komma överens omanställning för begränsad lid. Sådan överenskommelse kan träffas i fall, därsociala, medicinska eller andra särskilda skäl föreligger och får ej . Anställningav skolungdom under ferier gäller för begränsad tid." Av detta citat ur ett avtal av den typ somPaul åberopar framgår att man där inför inskränkningar ochrestriktioner. Vad vi önskar få till stånd är en generell, inte på något sättvillkorad rätt till provanställning upp . kommerförhoppningsvis ett sådant förslag. Med tanke på att regeringen hade utlovatdetta till tycker jag dock att det är anmärkningsvärt att viännu inte har fått se något sådant förslag. skriver vi , ochsåvitt jag vet har något förslag ännu inte kommit på bord. Jag tror att ett sådant förslag kan bidra till att förbättrasysselsättningsläget för våra ungdomar. 16SVEN-GOSTA (): I den del av arbetsmarknadsministerns svarvilken gällde lokaliseringar till lämnades inget definitivtbesked. Svaret var på den punkten liksom i övrigt riksinriktal. Men jag trorändå att jag kan hysa en liten förhoppning, eftersom en representant förregeringen tidigare besökt och talat om detta län ilokaliseringssammanhang. Jag förmodar alt det nu som under de socialdemokratiskaregeringarnas fid är så att regeringen fungerar som ett lag, där man samarbetaroch inte gör solouttalanden. Jag förmodar att det ligger någonfing i det somsagts. Jag är i så fall tacksam för beskedet på den punkten. Jag är dock inte nöjd med hänvisningen till kommunernasegna möjligheter. Kommunernas medverkan har, som arbetsmarknadsministernsäger, varit mycket god - det tycker också jag. Men vad beror denna medverkanpå? helt enkelt på att kommunerna har känt sig tvingade till den, till stordel på grund av regeringens oförmåga att klara uppgifterna. Men ha inte en alltför stor tilltro till att kommunerna skallkunna klara dessa! Jag sade förut att kommunernas resurser är mycketansträngda. Man kan i fortsättningen inte ställa så stora förhoppningar på dem,utan det måste bli staten som åtar sig det arbetsmarknadspolitiska ansvaret. Mitt hemlän är uppdelat på 16 kommuner. Länets litenhetgör alt det inte blir så höga siffror i varje kommun. Som sagt ärsiffrorna för länet som helhet dock katastrofala. I min hemkommun har vii dag omkring 1 000 arbetslösa, mest ungdomar. Det är deprimerande att se. Jag blir litet rädd när arbetsmarknadsministern säger, attom läget blir ännu mer besvärligt i , skall resurser sättas in.Släng inte ut livbojen när den nödställde har sjunkit - gör del innnan hansjunker! Sedan vill jag bara säga några få ord till känner inte igen honom från debatterna vi har haft hemma i . Då harhan inte varit någon förespråkare för socialistiska insatser ochplanhushållning. Men jag tycker att mycket av det som sades i här var bra. Inte skall han be om ursäkt. Var i stället stolt över dettaanförande, ! Jag tycker att mycket var bra i anförandet. Och omSten har med sig samma uppfattning hem till , såskall vi i samverkan se till att förverkliga mycket av det som han här harföreslagit, eftersom det är gamla socialdemokratiska idéer. Får jag först något kommentera frågan omprovanställning, som tog upp. kommer förslaget rörandeprovanställning, och jag hoppas att fattar beslut om alt under nästaår, närmare bestämt fr. o. m. , i lag tillåta provanställning, Vihar i detta förslag tagit fasta på den ordning som gäller på arbetsmarknadenoch i första hand låtit avtalen på ijänstemannaområdet vara till vägledning.Det som anses riktigt och nödvändigt i avtal mellan de parterna måste ocksåkunna tillämpas på resten av arbetsmarknaden och därmed kunna upphöjas tilllag. När det gäller förväntningarna på effekterna av dennamöjlighet till provanställning har jag kanske, , en något merrealistisk syn än den som det har getts uttryck för från visst håll inomnäringslivet. Men när vi nu vidtar denna i princip riktiga åtgärd, vill jagrikta en uppmaning till näringslivet; nu upp till de löften som har ställtsut! Genom förslaget ges den begärda möjligheten till provanställning, så nu kande olika näringslivsorganisationerna uppmana sina medlemsföretag att hålla'delöften som har givits. Klarar man av att infria bara en del av dessa löften,kommer sysselsättningsläget för ungdomar att förbättras. Jag har själv gettuttryck för den uppfattningen att, om en enda pojke eller flicka kan beredasarbete utan att tryggheten försämras för dem som redan har arbete,regeländringen är motiverad. Så några ord om balansen mellan generellaekonomisk-politiska insatser och arbetemarknadspolitik, som naturligtvis alltidär värd att diskutera. Den fråga som har varit aktuell var i vilken grad manskulle sänka momsen och i vilken utsträckning dessa resurser i stället skulleanvändas för arbetsmark- Här finns del naturligtvis enalldeles klar koppling. Låt mig ta ett exempel. Om vi med en hög momsförorsakar att omsättningen i detaljhandeln sjunker, påverkar detta givetvismöjligheterna för butikerna alt behålla eller öka antalet anställda. I ettsådant läge är det mycket svårt att övertyga butikerna om att i stället ta emotberedskapsarbetare. Vi kan alltså inte försämra efterfrågan på arbetskraft medden ena handen för att sedan genom utbetalningar försöka kompensera med denandra. Vi måste i huvudsak se till att det finns en spontan efterfrågan. Detvar detta som motiverade förslaget om den momssänkning som genomförts. Varselreglerna är införda för att arbetsförmedlingarna ochlänsarbetsnämnderna skall få erforderlig tid för att hjälpa berörda medomställningsåtgärder av olika slag. som aktuella varselligger kan vi till att börja med hoppas och förvänta oss att deekonomisk-politiska åtgärderna ger viss effekt på efterfrågan på arbetskraftoch att vi inom de lediga platsernas ram, med platsförmedlingens hjälp, kanförmedla de berörda till andra arbeten. Vi kan också hoppas attarbetsmarknadsutbildning dras i gång för dem som måste byta jobb. På denpunkten finns fortfarande kapacitetsutrymme. Enligt uppgift gäller det ocksåSkaraborgs län. I övrigt måste vi naturligtvis, om detta inte räcker, se tillatt ytterligare arbetsmarknadspolitiska åtgärder sätts in, främst dåberedskapsarbeten. När det gäller synpunkter på vad som kangöras så verkar det som om oppositionen till höger och vänster vill förena sigom åtgärder som ställer större krav på statliga insatser. värjersig, och jag får väl då lita till alt det inte är ökade statliga ingrepp somefterfrågas utan initiativ från statens sida för att minska regleringen. I dedelarna instämmer jag naturligtvis i ambitionen att vi skall"avkrångla" så långt det någonsin är möjligt. När det gäller jordbrukspolitiken har vi emellertid att setill vad som är nödvändigt för vår självförsörjning. I övrigt skall jag inte gåin på jordbruksministerns domäner, men jag har naturligtvis ett allmäntintresse av att följa förändringarna där, i den grad de påverkarsysselsättningsläget. får ändå förstå, att när det i ettåtgärdsprogram talas om ökad statlig stimulans så brukar det kosta pengar. Detvar med den förlängda reflexen jag reagerade här. När det gäller propositionen om anställningsskyddslagenkan jag meddela att den kom till i går, enligt uppgift,och jag hoppas att den nu finns i postfacken här ute. Slutligen vill jag, herr talman, till sägaytterligare ett par ord om läget för ungdomarna och kommunernas ansvar. Skolanhar ju nu ansvaret för ungdomarna upp till - en uppgift som skolan ihuvudsak klarar mycket bra. Men det krävs ju statliga medel och statligainitiativ när det gäller att utvidga utbildningsmöjligheterna. Jag har fått enuppgift om att man i har dragit i gång yrkesintroduktion, introduktionsprogramoch lärlingsutbildning för 445 ungdomar. Allt fler ungdomar omfattas alltså avdessa åtgärder. Det är en omläggning av politiken, som tidigare inte alls gillade, som ser ut all ge allt flerungdomar den hjälp de behöver, nämligen en brygga över från skolan till arbetslivet. Antalet beredskapsarbeten för ungdomar har ökat från 154förra hösten till 520 . Det är alltså en mycket kraftig insats frånstatens sida inom arbetsmarknadspolitiken för att komma ungdomarna till hjälp. Det är mot denna bakgrund, , inte särskiltmotiverat alt tala om att vi rullar över ansvaret på kommunerna. 18PAUL (); Jag vill först säga till den nyeplanhushållaren att han nu skall stå på sig och inte låta sigskrämmas av de små rallarsvingar som han har fått av arbetsmarknadsministern.Om har den uppfattning som han gav uttryck åt här, att staten börgå in mera och hjälpa till i olika sammanhang när det gäller att lösanäringspolitiska frågor och även den framtida utvecklingen på olika håll, inteminst i , och om han står på sig, så kan jag, som sade, lova att vi skall backa upp dessa idéer ganska kraftigt. Jag är tacksam för att arbetsmarknadsministern ville varamed om att åtminstone till hälften avliva en myt beträffandeprovanställningarna. Arbetsmarknadsministern var så pass öppen att han sade atthan är medveten om att saken har överdramatiserats ute i näringslivet, och detär precis vad som har skett. När man träffar näringslivsföreträdare-vi hade endebatt med sådana , där var med - får man intrycketav att det är så besvärligt med dessa Åmanlagar och arbetsmarknadslagar att detsvenska näringslivet förkvävs. Men så är det ju inte. Det medges också frånmera sansat håll, när man tar upp denna diskussion. Men detta hindrar inte attjag hyser tvivel om att förslaget om en utökad, generell provanställning kommeratt få särskilt stor betydelse. skall ju förslaget prövas av , ochdet är då viktigt att man beaktar vad arbetsmarknadsministern sade, nämligenalt det gäller att näringslivet och företagarna tar sitt ansvar. Det var braatt detta blev utsagt i den här frågan. Arbetsmarknadsministern säger vidare alt varslen är tillför att ge erforderlig tid till länsarbetsnämnderna för att de skall kunnaställa om sig och skaffa fram nya jobb, och det är klart att det är så. Mensamtidigt måste ju varslen betraktas som något man har för att ge rådrum ocherforderlig tid även för att planera för beredskapsarbeten, när det blirnödvändigt. Med den ekonomiska politik som förs och som vi är motståndare tillkan jag inte se att momssänkningen åren åtgärd som skulle komma attfå en sådanbetydelse att det plötsligt blir en massa nya jobb. Jag tillåter mig,tillsammans med mitt parti i övrigt, att tvivla på effekterna av den åtgärden.Där står våra uppfattningar emot varandra, men det skulle vara bedrövligt omdet visar sig att den här satsningen, som regeringen tror på, slår fel och mansamtidigt "avlövar" arbetsmarknadsverket de möjligheter del måste haom sysselsättningskrisen fördjupas ytterligare. Det finns ändå tecken somlyder på detta, och det finns också tecken som tyder på att den högkonjunktursom vi väntat på och som är försenad med blir försenad ytterligare. bekant på att vända sig nu i , vilket jaghoppas att arbetsmarknadsministern har lagt märke till. Då kan vi komma i densituationen att vi måste ha ett starkt inslag av arbetsmarknadspolitiskainsatser, så att vi inte slänger ut ännu flera människor i arbetslöshet.Särskilt viktigt är det att vi inte ökar svårigheterna för ungdomarna. Den senare delen av debatten har emellertid ändå medförtatt arbetsmarknadsministern torde ha fått upp ögonen för de problem vi har iSkaraborgs län. Jag är tacksam för att han, i motsats till andra borgerligastatsråd, inte har upprepat de gamla slagorden och klyschorna, att Skaraborgslän har det så bra att man egentligen inte behöver göra några insatser där. 19STEN (): Jag vill ännu en gäng understryka värdet idet som arbetsmarknadsministern gav uttryck för, även om vi i sak är oeniga omolika frågor på det skattepolitiska området, nämligen att vi skall inrikta allavåra ansträngningar på att åstadkomma balans i den svenska ekonomin ochprioritera generellt verkande åtgärder för att skapa bättre förutsättningar förnäringslivet att utvecklas. Det är i linje med denna politik som jag vill attstaten på motsvarande sätt skall ta initiativ för att minska regleringar ochöka förutsättningen för att ge ett större utrymme för enskilda initiativ på bl.a. livsmedelsområdet. Det är ju statens uppgift att skapa förutsättningar, menarbetena i sig skall åstadkommas av enskilda företag. Jag har alltså pläderat för bättre villkor och bättreförutsättningar för att investera, bygga ut och skapa flerasysselsättningstillfällen inom livsmedelsindustrin. Detta skall ske genomstimulansåtgärder som gör det mera lönande för de företag som redan finns ochför dem som ämnar nyetablera på området att beräkna kalkyler för en dyliksatsning. Att det här uppfattas som en plädering för planhushållning är mig engåta, men det är positivt om nu socialdemokraterna tycker alt de vill ställa sig bakom detta. Även om de gör en felaktigtolkning av innebörden i min politik, så är jag ändå glad över att kunnakonstatera att man vill ställa sig bakom en satsning som går ut på att vi skallöka förädlingsverksamheten inom livsmedelsindustrin i syfte alt skapa fleraarbetstillfällen och att vi skall salsa mer på export. Därigenom får vimöjligheter att utveckla samhället vidare. Får jag , herr talman, också påpeka en sak somrör arbetsmarknadsministerns kommentarer till vad jag sagt när det gällerstimulansåtgärder. Jag sade när det gäller energiområdet att man inte skullegå i traditionella banor och bara fortsätta alt använda statliga pengar tillberedskapsarbeten, utan i första hand i stället använda dessa medel till attsänka arbetsgivaravgifterna med inriktningen att ge servcie och stimulans förskogsägarna att med bibehållet arbetsgivaransvar själva uppfylla sinröjningsplikt. Det var det jag var ute efter. Om staten med olika åtgärderskapar stimulans så är detta inte att uppfatta som någon styrning, utanhärigenom skapar man bättre förutsättningar för det enskilda initiativet attgöra sig gällande. Det är delta det handlar om. Om arbetarskyddsreglerna för ungdomars arbete inom sjukvården 20PAUL (): Jag vill säga ett par ord till ,eftersom det han sade är intressant när det gäller möjligheterna att skapa jobbi . När det gäller industrin för förädling och vidareförädlingav livsmedel hade och jag vår första motion i 1965. Vihar varit överens om att vi skall försöka utveckla den härnäringsgrenen och göra mer färdiga produkter hemma i av denstora råvarubas som vi har på jordbrukssidan. Om nu ställer upppå de gamla krav som vi haft , blir man naturligtvis tacksam föratt få det stödet. Den gången handlade det om att staten skulle medverka tillatt starta en förädlingsindustri för livsmedelsprodukter på Varaslätten.Visserligen avslogs den motionen då, men bankoutskottet, som behandlade dettaärende, skrev att om det blir nödvändigt , så var man inte främmandeför att staten kunde gå in även på det området. Mot den meningen reserveradesig då samtliga borgerliga ledamöter på Skaraborgsbänken och röstade emotdetta uttalande. har visat intresse för detta område. Han äryngre och har kanske en vidare blick än de tidigare borgerliga ledamöterna påSkaraborgsbänken. Kanske kan vara med på att man med statlighjälp i en eller annan form drar i gång en sådan verksamhet för att åstadkommaett bättre näringsliv hemma i . Jag hoppas bara att han alltfortstår fast vid de synpunkter han ursprungligen framförde här i kammaren. 21 (): Självfallet står jag fast vid alla dekonkreta förslag som jag framförde i mitt första anförande. Jag konstaterar attalla goda krafter nu måste samlas för att åstadkomma sysselsättning ochutveckling. Arbetsmarknadsläget i vårt län är ju mycket allvarligt, och vimåste överväga alla tänkbara åtgärder för att engagera våra ungdomar och skapaen framtid för dem, så att de kan stanna kvar och få utbildning och arbete inomsitt eget län. Överläggningenvar härmed avslutad. 7 §Svar på interpellation 1981/82:59 om arbetarskyddsreglerna för ungdomars arbeteinom sjukvården har frågat mig om jag är beredd att se över gällandearbelarskyddsregler så att inte anställning inom sjukvården av 17-åringar med vårdutbildningförsvåras i onödan. Bestämmelserna om minderåriga i arbetslivet sågs över ingående i sambandmed arbelsmiljölagens tillkomst. En utgångspunkt för de föränd- ringar somdå gjordes var att reglerna skulle utformas så att de befrämjar ungdomarsyrkesutbildning och inte avskärmar ungdomar från arbetslivet. I arbetarskyddsstyrelsens kungörelse om minderåriga iarbetslivet finns en lista på sådana arbeten som anses riskfyllda för ungdomarunder . Inom vårdområdet är bl. a. arbete på akutmottagningar ochintensivvårdsavdel-ningar förbjudna för minderåriga. I kungörelsen finnsemellertid undantagsregler som innebär att ungdomar som genomgått utbildningför sådant arbete undantas från förbudet om de kan uppvisa läkarintyg om att riskför skadlig inverkan på hälsa eller utveckling inte föreligger. Således kanungdomar som bara är 17 är när de lämnat gymnasieskolans vårdlinje beredasarbete inom i stort sett hela vårdområdet. Det finns däremot inga generella undantag frånbestämmelserna om minderårigas arbetstid i arbetsmiljölagen. Dispens måste ivarje enskilt fall sökas hos arbetarskyddsstyrelsen. På vårdområdet förekommerrelativt ofta arbetstidsscheman som inte ligger inom de tillåtna gränser somgäller för minderårigas arbetstid. I många fall förekommer också sådanaarbetsscheman som av erfaren personal bedöms vara mycket påfrestande. Enligtvad jag har erfarit från arbetarskyddsstyrelsen är praxis att dispens beviljasför 17-åringar inom vårdområdet om det rör sig om mindre avvikelser frånarbetstidsbestämmelserna. Jag kan upplysa om att departementet f. n. behandlararbetstidsutredningens förslag till ny arbetstidslag. Förslaget innebär bl, a,att yrkesinspektionen helt övertar dispensärenden om minderårigas arbetstid. Enavsikt med detta är att förkorta handläggningsliderna och utnyttja denlokalkännedom som yrkesinspektionen har. Enligt min mening är det viktigt att alla ansträngningargörs för att underlätta ungdomars möjlighet att få arbete. Lika viktigt är delockså att se tillatt ungdomar i sina första kontakter med arbetslivet inteutsätts för sådana hälso- och olycksfallsrisker söm kan innebära men för derasfortsatta liv och yrkesverksamhet. Jag är därför inte beredd alt i daggenerellt ompröva arbetarsskyddsreglerna för minderåriga. Om arbetarskyddsreglerna för ungdomars arbete inom sjukvården 23PÄR (); Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministernför svaret på min interpellation. Vi är alla starkt medvetna om att ungdomsarbetslösheten ärett av de största problem som vi har att brottas med i just , ochmycket tyder väl på att det är ett vä.xande problem. I den allmänt besvärligaarbetsmarknadssituation som vi har är ungdomarna de värst drabbade. Att ungdomsarbetslösheten är så mycket högre än dengenomsnittliga arbetslösheten har i och för sig flera orsaker. Men en viktigorsak är alt ungdomarnas arbetsmarknad är mycket mer begränsad än de vuxnas.Särskilt gäller det naturligtvis ungdomar . Realiteten är att detinte finns så förfärligt många jobb som de kan ta. Många arbeten faller bortdärför att man ställer krav på utbildning och yrkeserfarenhet som ungdo- Om arbetarskyddsreglerna för ungdomars arbete inom sjukvården marna intekan ställa upp med. Men många arbetsuppgifter omöjliggörs också av olika typerav arbetarskyddsregler som gäller speciellt ungdomar . Det är naturligtvis viktigt - det är vi väl också eniga om- alt på olika sätt skydda ungdomar mot orimliga påfrestningar i arbetslivetsom har att göra med arbetsmiljöns utformning, arbetets art ellerarbetstiderna. Det är alldeles givet att vi inte får skapa en situation därungdomarna riskerar hälsa eller t. o. m. liv på grund av bristande arbetsmiljö.Det kan möjligen sägas att man inte heller skall utsätta vuxna för sådanasituationer, men särskilda hänsyn bör naturligtvis tas till ungdomar. är det viktigt att inte lägga onödiga hinder ivägen för ungdomarnas inträde på arbetsmarknaden. Vi måste vara på det klaramed alt i den mån alternativet för en ung människa är arbetslöshet, kan delmånga gånger vara det skadligaste av allt. Vi vet att arbetslöshet iinledningen av ett skede där man skulle börja sitt yrkesverksamma liv kan skapamycket stora, långsiktiga problem och leda till utslagning av ungdomar, missbruksproblemosv. Jag tror därför att det är viktigt - när man ser pä dessaarbetsmiljö- och arbetstidsregler - alt också fundera litet över vad som kanbli alternativet för många ungdomar. Min interpellation har sin bakgrund i att man inomsjukvården upplever att det finns begränsningar som kraftigt försvårarmöjligheterna alt anställa unga människor, både sådana som saknar utbildningoch sådana som har vårdutbildning. De här begränsningarna gäller bl. a. vilka områden ungamänniskor får vara verksamma inom. De begränsningar som finns nämndes litegrand i svaret. Faktum är att begränsningarna är mer omfattande än vad somframgår av den exemplifiering som fanns i svaret. Såvitt jag förstår gäller del, intensivvårdsavdelningar, infektionsavdelningar, operationsavdelningar,brännskadeavdelningar, akutmottagningar, avdelningar för sluten psykiatriskvård, toxikomanvård, dialysarbeten och arbete vid mikrobiologiskt laboratorium.Kvar blir då i princip medicinsk och kirurgisk vård samt långtidsvård. Förutom de allmänna begränsningarna, där vissavårdsektorer är helt uteslutna, finns det krav på anpassning avarbetsuppgifterna för alt de skall passa ungdomarna och stämma med derasförutsättningar. Det krävs alltså en individuell anpassning och i vissa falläven särskild handledning. Del är alltså ett ganska omfattande regelverk somman måste tillämpa. menar arbetsmarknadsministern i sitt svar att denundantagsregel som finns i den aktuella arbetarskyddskungörelsen, 1980:13.innebär all om man har någon form av vårdutbildning så får man alltid utföradet jobb man är utbildad för. Jag tycker att den tolkning somarbetsmarknadsministern gör är värdefull. Uppenbarligen gör man inte alltid dentolkningen ute på fältet.