prot · G50980 · 1981-12-31 00:00:00 — a. all den nya finanspolitikoch den nya näringspolitik som uUovades skulle ge ungefär 1 000 nya jobb, ocharbetsmarknadspolitiken som då föreslogs och hänvisades till skulle geytterligare 1 000 personer sysselsättning i vårt län. Arbetsmarknadsministernbekräftade att detta var en rimlig beräkning och ett bra mått, även om detnaturligtvis inte kunde vara helt exakt. Beträffandeden ordinarie arbetsmarknaden kan man säga alt del har ju inte häntnågonting i positiv riktning sedan vi senast diskuterade de här frågorna. Ochsom framgår av dagens svar väntar sig arbetsmarknadsministern inget egentligti fräga om positiva händelser förrän under nästa budgetär och kanske vid nästaårsskifte, vad jag förslår. Då skall regeringens politik slå igenom, då skalldet kunna bli en effekt ute i den ordinarie arbetsmarknaden. Vi som ser vadregeringens politik har lett lill och som är har kunnat följautvecklingen har ju inte riktigt samma förhoppningar - del får välarbetsmarknadsministern förslå. Närdelgäller , så harjuarbetsmarknadsläget försämrats kraftigt ända sedan mitten på 1970-lalel.Ryggraden i näringslivet i Västmanland- de s. k. basindustrierna inomstålindustrin och verkstadsindustrin - förändras oerhört snabbi lill delsämre. Del är också en djup internafionell lågkonjunktur i jämförbara ländersom gör att man inte kan hysa de förhoppningar när del gäller exportökningarsom man vanligtvis gör när det gäller industrin i värt län, eftersom den ansesvara så exportberoende. Jag har diskuterat det här medindustriminister för att försöka få någon ändring på inriktningen av denpolitik som gäller basnäringarna i vårt län, och det har inte lyckats. Jag förståralt arbetsmarknadsministern inte heller kan fä till stånd någon sädan ändring.Han har ju den otacksamma uppgiften atl komma sist i ledet. Först läggerekonomi- och budgelministern fasl en dålig ekonomisk politik. Sedan följs dettaupp med en industripolitik som inte är någon industripolitik alls, och såkommer arbetsmarknadsministern och skall ställa allt till rätta med sina småmedel. Jag förstår att del här är en myckel besvärlig situation. Jag avundasverkligen inte arbetsmarknadsministern. Utöver basindustrierna har byggnadsindustrin slorbetydelse för värt län, och det är utmärkande också för den alt problemen ärenormt stora. Mellan 700 och 1 000 arbetslösa byggnadsarbetare väntades del bliunder vintern, och i stort sett har det också blivit dessa siffror.Bostadsbyggandet i länet är oerhört lågt, därför att de flesta av krisorternadrabbas av avflyttning, och del blir tomma lägenheter i stället för kö efterlägenheter. Del är kanske unikt för vårt län, men problemet är i ston sen attdel finns lägenheter - om det nu är sä alt nägon skulle vilja flytta in. Därförkan man inle ensidigt förespråka en utvidgning av bosladsbyggandel jusl i dekommunerna, om vi inte ändrar hyrespolitiken naluriigtvis, så att ungaarbetslösa kan få tillgäng till en lägenhet. Det är inte riktigtarbetsmarknadsministerns bord, men jag framför ändå denna önskan. Här måste mani stället satsa på andra offensiva investeringar inom t. ex. den offentligasektorn - dagisbyggande, skyddsrumsbyggande osv. En hel del sådant finns allgöra för all någol lätta situationen i fråga om byggandet i värt län. Antalet friställda och varslade har accelererat väldigthastigt, får man säga, underden senasle tiden. 3 300 personer har i vårt länvarslats om uppsägning . och bara varslades lika många somunder 1979 och 1980 lillsammans. Skall den ulvecklingen fortsätta under 1982drabbas vi av en ren katastrof - den saken är klar. Sverigesmest industrialiserade län slår för arbetslöshetssiffror som är Om arbetslösheten i , och Uppsalalän Om arbetslösheten i , och Uppsalalän bland dehögsta, och det måste väl ändå stämma regeringsledamöter till eftertanke, närsjälva basen för hela vår induslriella ulveckling drabbas så hän. Del är elt ensidigt näringsliv i värt län. Traditionelltdomineras den lunga industrin av män. Kvinnornas möjligheter att komma ut påarbetsmarknaden är väldigt små. Arbetslösheten bland kvinnor är också hög ilänet. För någon tid sedan var jag på en genomgång där chefen förarbetsförmedlingen i länet fanns med, och han sade att ändå kan man notera atti krisorten är andelen arbetslösa kvinnor lägre än i övriga delar avlänet. Då kan man tycka att det är underbart - del kan man instämma i. Men omvi ser efter vad det beror pä finner vi att det för det första beror pä att manflyttat kvinnojobb frän en annan krisort, , till . Som norbergsbofår man naturligtvis vara tacksam för att det kommer några jobb till Norberg.Men för det andra beror det pä att andelen arbetslösa kvinnor beräknas iförhällande till antalet arbetslösa män och resultatet är alltså inte såpositivt som man kan tro. Det går väldigt många män arbetslösa uppe i den norralänsdelen. , , , , Hallstahammar-arbetsmarknadsministern som har bott i länet känner lill alla orterna. Det ärde som har drabbats mest . På de andra orterna går man väl i principoch väntar på alt också bli drabbad, för det kommer att uppslå problem även påde orterna. Januarisiffrorna, som skulle vara "historiska",har ju diskuterats rätt myckel, och jag behöver inte gå in mer pä dem. Belräffande arbetsmarknadspolitiken i vårt län förhållerdet sig precis sä som arbetsmarknadsministern säger i sitt svar, all där hardel satsats. Man hade 1 500-1 600 personer iberedskapsarbete med hjälp av de anslag som dä fanns. kan man tack vareökade anslag till beredskapsarbeten hälla i gäng 1 800-1 900 personer. Det är300 personer fler än . Så långt är allt gott och väl. Men om man dåser att antalet sökande för omedelbar placering har ökatmed ungefär 800 personer, står det alldeles klart att arbelsmarknadsresursernai det här avseendet är otillräckliga. Arbetsmarknadsministern har ju uttalatflera gånger under dagens debatt att man inte kan acceptera arbetslöshet. Härfinns ändå etl gap mellan resurser och behov. Del vore intressant att få hörahur man tänker fylla detta gap. Tiden går, och debatten blir läng. Jag skall försöka rundaav den litet grand. Jag har några frågor med mig från milt län som direkl haranknytning vad arbetsmarknadsministern har sagt . Arbetsmarknadsministern sade alt satsningar görs päarbetshandikappade - jag tror han formulerade det så. Man har etl system medvilande förtidspensionering. Man skall inle behöva kasta ut människor iförtidspensionering i onödan. Det är bra, för en förtidspensionering är förmånga en dom . Men hur går detta ihop med de nedskärningarsom gjorts när det gäller Samhällsföretag? Jag har varit på Västmannaprodukler och pratat medföreträdare för personalen och ledningen där. De var mycket oroade över denedskärningar som skerunder innevarande budgetär när det gäller Samhällsföretag. Det innebär, sademan, all del blir minskade möjligheter alt anställa arbetshandikappade ochnärmast omöjligt att anställa gravt handikappade. De blir dä i ställetförtidspensionerade. Det blir, förutspår man, en omedelbar minskning av dedirekl anslällda, dvs. arbetsledare och personer i liknande befattningar. Deltakommer ytterst atl försvåra utslussningen lill den ordinarie arbetsmarknaden, iden män den ordinarie arbetsmarknaden kan ta emol några arbetshandikappade överhuvud laget. Jag skulle vilja ställa den här frågan tillarbetsmarknadsministern; Detta kan väl ändå inte vara en riktig polilik, om manvill värna om de handikappade och salsa på dem? Politiken atl skära nerresurserna för Samhällsföretag är ju en politik i direkt motsatt riktning, sommycket häri drabbar dem som har väldigt liten chans att konkurrera pä den öppnaarbetsmarknaden. I går fick jag en liten lapp från en person som arbelar påarbetsförmedlingen. Han berättade om deras tolkningsproblem. Jag vet inte omarbetsmarknadsministern känner lill delta tidigare, men förhoppningsvis gör handet. Del är ju så att antalet arbetslösa i värt län ökar, ochvi har väldigt många invandrare i vårt län. Flera invandrare söker sig tillarbetsförmedlingarna. De bidrag som utgår från arbetsmarknadsverket lilllänsarbetsnämnderna för tolkservice har förbrukats. Man har alltså nu ingapengar till tolkservice ute på de olika förmedlingarna. Det har gått ut ettbrev frän länsarbetsnämnden i till förmedlingarna, där manbeklagar att tolkservicen f. n. inle kan tas i anspråk i önskad omfattning. Manhoppas att kunna anlita servicen fullt ut kommande budgetår, om lillräckligamedel erhålles. Som en person som arbetar på en förmedling sade, kan del kommain en invandrare på förmedlingen som kommit till ganska ochabsolut inte förstår svenska. Vi kan inte, sade den här arbetsförmedlaren, enstala om alt vi pä grund av dälig ekonomi inte kan skaffa nägon tolk. Detuppstår alltså väldiga problem. Jag skulle gärna vilja ha med mig hem till milt hemlän endeklaration från arbetsmarknadsministern, om han har uppmärksammat problemetoch om han i sä fall länker sig ett tilläggsanslag eller liknande, sä alt mansnabbt kan klara ut den här situationen. Om arbetslösheten i , och Uppsalalän 49LARS-OVE (vpk): Befolkningen minskar.Antalet arbetslösa ökar och är i januariräkningen uppe i 6 644, vilkel är över100 fler än . Hälften är kvinnor, och är ungdomar. Ocharbetslösheten har sligil trots alt beredskapsarbetena har ökat med 331 och f.n. är uppe i nästan 2 000. Därmed är nu sammanlagt 6 070 människor föremål förarbeismarknadspoliliska åtgärder. Delta belyder alt vi behöver 13 000 fasta,ordinarie jobb i för att få balans. Därmed kan konstateras altarbetsmarknadslägel i är så dåligt alt det utgör etl klart underbetygför den förda politiken. Om arbetslösheten i , och Uppsalalän Strukturproblemen är slora i Bergslagen och i synnerhet iDalarna. De defensiva insatserna inom stålnäringen gör att sysselsättningenviker snabbt. I t. ex. Domnarvets järnverk har antalet jobb minskat med 2 000under i kanslihuset. förtidspensioneras t. o. m.människor , vilket är samhällsekonomiskt vansinne. Med den borgertiga ekonomiska politiken kommer ocksägruvorna i kläm, och snart har de gjort sitt. Nya rekryter väntas tillarbelslöshetsköerna. Detta sker trots att Bergslagen är ett mineralrikt område,som med en vettig industri- och mineralpolilik kunde förse samhällel medvärdefulla råvaror. Men någon sädan inriktning finns inle i regeringensekonomiska polilik, och därför blir det inte heller några arbeten i dettaområde. Huvuduppgiften för regeringen är tydligen atl minska lönerna och gynnastorfinansens export-strävanden - och då finns del inte plats för en rikugmineralpolilik. Byggnadsverksamheten är för tillfället den storakrisbranschen i . 1 000 byggnadsarbetare är arbetslösa. Ett för Dalarnaanpassat bostadsbyggande, ombyggnader, industri- och samhällsbyggande med bl.a. anläggningsarbeten, brobyggen och vägbyggen, men även anläggningsarbetenvid en satsning pä kollektivtrafiken i form av järnvägar skulle ge en god grundför arbele ät byggnadsarbelarkåren. Men det finns inget underlag för det i denav regeringen förda politiken. Bosladspoliuken skördar också sina offer påbyggnadsarbetarsidan och inom snickeri- och trähusbranschen. Det verkar precissom om regeringen inle är pä det klara med atl varje byggnadsjobb ger mångajobb i andra led, i andra branscher. Sysselsättningen ökar inte inom någon av övrigabranschdelar. Strypningen av den offentliga sektorn får också följdeffekteröver hela linjen. År efter är har den borgerliga politiken gett del frianäringslivet sin chans i detta län. Men inte blir del några nya jobb iBergslagen och . I stället flyr dessa intressen Bergslagen. Vi är inganostalgiker som säger att allt gammalt skall vara kvar, men vi menar alt manskall förnya de gamla branscherna, inte rasera dem. Det måste vara enhuvuduppgift. När jag nu tackar arbetsmarknadsministern för svaret kanjag bara konstatera att den borgerliga politiken inle innebär någrakraftåtgärder för att häva arbetslösheten i , vilket jagefterlyste. Arbetsmarknadsministern säger all han tar arbetslösheten påallvar, men han förmår inte göra någonfing. Politiken är kraftlös ochlikgiltig, ja egentligen är den nonchalant mot dem som bor i . På min fråga får jag till svar att beredskapsarbetena ocharbetsmarknadsutbildningen skall öka. Del är bättre än ingenting, men del ärlångt ifrån några krafunsatser. Möjligen kan del vara en kraftinsats av enorkeslös regering. Den fråga som arbetsmarknadsministern skulle svara på är:Var skall de 6 644 arbetslösa i inom en rimlig tid kunna få ell arbete? Basindustrierna har raserats lill följd av en defensivpolitik, lillverknings-och verkstadsindustrin likaså. Och den offentligasektorn stryps. Det behövs en ny och offensiv polifik för Dalarnasframtid. Annars ökar avfolkningen och arbetslösheten. Trots att stora belopp har satsats på utbildning ochberedskapsarbeten är det inle tillräckligt. Trots att det finns 1 958beredskapsjobb i är 2 288 ungdomar arbetslösa. Enligt AMS är antaletberedskapsarbeten i hela riket nästan 40 000. Det är en ökning med över 6 000sedan föregående räkning. Men 55 997 ungdomar är arbetslösa. Dessa proportionervisar att någonting är otillräckligt. Det är pä de arbetslösa som vi skallinrikta våra åtgärder. Ett arbete är inte bara en fråga om försörjning. Man kansäga alt del är genom introduktionen i arbetslivet som man fär lära sigsolidaritet och att vara kollektiv. Man får lära sig vardagsfärdigheterna, altgå till arbetet, delta i arbelskollektivel, uppleva hur det känns att vara nöjdmed en arbetsinsats och en arbetsdag. Har man inte ett arbete har man intetillgång lill dessa kunskaper. Det är dessa erfarenheter som den borgerligapolitiken förnekar dagens ungdom. De arbetslösa behandlas som slaggprodukter ien stålprocess - de kastas bara pä en hög. Det är det synsätt som harvarit kännemärke, som en gammal partiledare har sagt. Nägol radikalt måste göras åt arbetslösheten. Vpk harframställt ell förslag om att ungdomar inte skall behöva gä arbetslösa.Tidigare har del talats om åtgärder på detta område, men det har inte gettmänga jobb. Ungdomen har i alla fall hamnat i arbetslöshet. Vår utgångspunkt äratt det på arbetsmarknaden finns dels de som köper arbetskraft, dels de sommåste sälja sin arbetskraft. Vårt parti representerar naturligtvis dem somsäljer sin arbetskraft, i första hand arbetarklassen och de lägretjänstemannaskikten. Ägandet av och därmed makten över produktionsmedlen göratt arbetsmarknaden är köparnas marknad, och därmed är det också köparna som istort sett bestämmer över arbetslösheten. Vid sidan av ägandet skulle de ocksåha ansvaret. Därför kräver vi att arbetsköparna skall ha ansvaret för alt hållamed sysselsättning. Vpk föreslår att en allmän ungdomsgaranti skall införas.Den skall omfatta hela arbetsmarknaden och utformas som en lag, som gerarbetsförmedlingarna rätt att i såväl privat som offentlig verksamhet anvisaen arbetslös per 50 anställda. Den skall också innebära en skyldighet förföretagen och förvaltningarna att bereda ungdomarna en meningsfullsysselsättning. En förutsättning är naturligtvis atl de lokala fackföreningarnagodkänner en sådan här anvisning. Garantin skall kunna lösas ut för alla ungdomarsom är . För att hävda principen att det är samhällets angelägenhetall skaffa ungdomarna arbete, skall löner och sociala avgifter betalas genom ensärskild avgift på förelagens förädlingsvärde. De medel som denna avgift gerskall täcka av kostnaderna för löner och sociala avgifter för de ungdomarsom anställs i privat verksamhet och av kostnaderna för dem som anställsi offentlig verksamhet. Lönerna för ungdomarna skall vara avtalsenliga ocharbetsuppgifternas karaktär sä lik de ordinarie arbetsuppgifterna påarbetsplatserna som möjligt. Om arbetslösheten i , och Uppsalalän Om arbetslösheten i , och Uppsalalän skallinnefatta alla ungdomar, även handikappade och invandrarungdomar. En sådan här ungdomsgaranti för jobb kommer naturligtvisinte att skapa något jubel från t. ex. SAF:s ideologer. Men med enungdomsgaranli skulle man kunna skapa arbele åt ungdomen, som därmed skullekomma in pä arbetsmarknaden. Ungdomsgarantin skulle spara 1,4 miljarder åtstatskassan, som betalas ut i form av bidrag av olika slag. Det skulleinnebära minskade sociala utgifter, som arbetslösheten kostar, och ökadeskatteinkomster. Del är dags att ta ansvar för ungdomen. Frågan är vadregeringen gör. Vi har i debatten talat om förhoppningen attfackföreningar och företagare skall anställa dessa ungdomar under ålder.Denna garanti är på ett utmärkt sätt den inkörsport till arbetslivet som hargått förlorad genom strukturomvandlingarna och arbetsköparnas hänsynslösarationalisering, där ungdomen ställs utanför. Skall vi ta elt solidarisktansvar för ungdomen, är denna ungdomsgaranti ett utmärkt exempel på hur vi kangöra det. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 50OSWALD (vpk): Jag har i min interpellation tagit upp tvåkonkreta frågor från län. Det är ju till sinstruktur litet ovanligt,eftersom den norra delen närmast är all hänföra till Bergslagen och de problemsom finns där, medan den södra delen är mera hänförbar till och dessproblem. Det har betytt att den södra delen av län , i varjefall fram till fjolåret, har klarat sig relativt bra, medan däremoi Nordupplandi likhet med andra skogslän alllid har varit ett problemområde. I min interpellation har jag särskilt tagit upp frågan omkonfektionsföre-tagel Heltemarks i . Det är en kommun därarbetslösheten nu slår speciellt hårt mot kvinnorna. Därför är de olika turernakring Hettemarks anmärkningsvärda och industridepartementets och regeringenshandläggning av affären minst sagt skandalös. kan juarbetsmarknadsministern säga: Det här är inle mitt bord. Jag blir intresseradförst när folk kommer ut i arbetslöshet, och om det sker genom sjabbel iindustrideparlemenlet eller på annat vis kommer inte mig vid. Menförhoppningsvis fungerar väl ändå regeringen som en helhet, och därmed är ocksåarbetsmarknadsministern medansvarig. När Cewilko, elt förelag inom den statliga Eiserkoncernen,beslutade att avveckla Hetlemarks i , kom som vanligt frågan omersättningsindustri upp. Del fanns köpare. a. var de 175 anställdaintresserade av alt fortsätta verksamheten pä egen hand. Ett villkor var dockatt de fick behålla firmanamnet Heltemarks. Detta kunde dock inte Cewilko gåmed på, utan man presenterade en köpare som enligt uppgift frän regeringen,från industriministern själv, skulle garantera 60 jobb i . Det varjualltid något, och därmed föreföll de anställdas möjlighel all ta över somobefintlig. Närköparen dök upp, visade det sig emellertid att han inte alls hadegaranterat några jobb i , utan ville hyra ut fabrikslokalerna där såsnart som möjligt. Del blev tablå förstås, och de anslällda och kommunenförnyade sina anslrängningar för att rädda företaget och jobben. På den vägenär det, och jag kan försäkra arbetsmarknadsministern att de anställda påHetlemarks är oerhört intresserade av varje besked från regeringen, oavsettfrån vilken minister del än kommer. Jag vill därför pä nytt fråga IngemarEliasson som ansvarig för arbetsmarknadsfrågorna, vilka besked och vilkel stödregeringen den här gängen kan utlova de anställda på Hetlemarks. Förra gängenblev del ju platt fall. Sä över till det andra området i Llppsala län, därproblemen är av ett helt annat slag. Arbetsmarknadssituafionen i Norduppland har aldrig varitsämre än den är . Problemen är välkända. Tyvärr är arbetsmarknadsministernssvar också välkänt. Det är nu jag tog upp frågan om ersättningsindustrierför kärnkraflsbygget i Forsmark, och svaret är delsamma som då, nämligenatl en arbetsgrupp utreder frågan. Men medan gräset växer dör kon. Enarbetsgrupp utan ekonomiska resurser bakom sig kan utreda sig själv till dödsulan resultat, och jag anser alt det är vad som håller på atl ske medersättningsarbetena lill Forsmark. Ingenting har hänl, . gåranläggningen snabbi mol sin fullbordan, och kurvan för arbetslösabyggnadsarbetare går lika snabbt uppåt. Vad har regeringen och dessarbetsmarknadsminister för konkreta förslag att komma med? När var ute i Forsmark antyddesdet all , som är välkänt vid det här laget, var intressantoch kunde tänkas tas upp igen. hänvisar arbetsmarknadsministern till enunderordnad myndighet, ÖEF, och säger alt den inle anser frågan aktuell. Delhär är ju någonling som vi har vant oss vid. De borgerliga regeringarna hänskjuterbesvärliga spörsmål till länsmyndigheter, kommuner och kommunmyndigheter istället för atl la i frågorna själva. Är det inte regeringens Sak att resolutta tag i en så viklig fråga som den som gäller en förbättrad oljelagring ilandet? Är det således ointressant från regeringens synpunkt att det inte finnsen enda oljelagringsanläggning i bergrum norr om ? Litar nifortfarande på den privata oljeindustrin när det gäller lagringen av dennaviktiga råvara? Det borde ni inle göra med de erfarenheter som gjorts desenaste åren. Det är frågor som är vikliga och som i fallet Norduppland ochForsmark kan betyda långsikliga arbeten och förbättrade möjligheter på en mängdområden. Men om nu inte är intressant för regeringen, vad harni dä att erbjuda i stället? Arbetsgrupper och löften ger inga jobb, varken iNorduppland eller pä andra ställen. Om arbetslösheten i , och Uppsalalän Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. Om arbetslösheten i , och Uppsalalän i frågade hur viskall fylla ut gapet, medan vi väntar pä uppgången i konjunkturen. Det skallske i huvudsak med arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det är just därför som viökat på dessa inför den gångna hösien och den här vintern sä kraftigt som harskett och som, om jag förstår i rätt, ocksåerkänns åtminstone när det gäller . I har anslagen ökatfrån 57 miljoner till 94 miljoner, vilket gett utrymme för en ökning frän 1 000till nära 1 700. De kan komma all öka ytterligare. Jag delar emellertid denmening som flera talare har varil inne på, nämligen att detta är en temporäråtgärd. Man skall dock komma ihåg all det för många människor innebär enarbetslivserfarenhet som gör det möjligt för dem att fä del av varakfiga jobbnär dessa dyker upp på arbetsmarknaden. Det är vad som sker i . De kvarståendelediga platserna har fördubblats . Även de nyanmäldahar ökat. Varslen har minskat. Det är, så som fallet är när del gällerVärmland, för tidigt att säga om detta är en varaktig och bestående vändning.Men det är alldeles klart att den inle hade kunnat komma till stånd ulan de ekonomisk-politiskaförändringar som regeringen har vidtagit. Det finns ocksä andra ljuspunkter pä den västmanländskaarbetsmarknaden. Man har efter en kampanj i höstaslyckats placera 75 handikappade. Man tror sig kunna placera 250 ungdomar päungdomsplalser. Det är med sådana mindre och större insatser som vi måstejämna vägen ut pä arbetsmarknaden för dem som har svårt alt hävda sig. i ställde två frågor. Hur går det ihop alt dra ned anslagen tillSamhällsföretag och vilja ge de handikappade en chans? Det försvårar enutslussning av de handikappade, säger . Jag anser att det inte ärsä. Jag ser inte Samhällsföretag som något egenvärde. I första hand skall vinaturligtvis försöka ge de arbetshandikappade sysselsättning på den öppnamarknaden. Därför bör vi förbättra möjligheterna att komma ut frånSamhällsföretag till en anställning på den öppna marknaden. Av den anledningenhar vi ökat på bidraget till arbetsgivare som anställer handikappade med ensådan bakgrund. Därmed ger vi fler handikappade möjligheter att komma in ochbli anställda i Samhällsförelags regi. Det arbele som där utförs är mycket värdefullt för mängamänniskor. Det krav vi ställer är att del skall utföras ännu mer rationellt.Det ligger ocksä i linje med vad har beslutat. Vad vigör är atl vi kräver av Samhällsföretag att man genomför sin plan någotsnabbare än man själv tänkt sig. Men den anställningstrygghet förarbetshandikappade som finns inom Samhällsföretag skall inte vara i fara. ställde ocksä en fråga om lolkservicen. Jagmåste dess värre medge alt jag inte kan ge något mer utförligt svar pä denpunkten.