prot · G509148 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:148 23 § Vissa yrkestrafikfrågor (forts.) Fortsattesöverläggningen om trafikutskottets betänkande 1981/82:30. 83 (): Vi diskuterar nu trafikutskottets betänkande nr 30, som handlar omyrkestrafikfrågor. Yrkestrafiken är mångskiftande, och den är omgärdad medregler och anvisningar till hjälp för dem som utövar yrket och till skydd fördem som anlitar dess tjänster och för samhället som helhet. De fyrareservationer som är fogade till betänkandet och som , och här har talat för omfattar frågor, som berör de trestörsta yrkestrafikgrenarna, nämligen lastbil, buss och taxi. Reservafionnr 1 av socialdemokraterna omfattar två punkter. I den första punkten vill reservanternaatt den behovsprövning för den yrkesmässiga lastbilstrafiken som slopades den 1januari 1979 skall återinföras. Angående behovsprövningen för yrkesmässigtrafik sade i sitt anförande att 1978 olyckligtvisföljde den borgerhga regeringens förslag trots fackliga protester. Men inteannat än jag har kunnat finna var trafikutskottet den gången enigt. Vianser, precis som ett enigt trafikutskott gjorde 1978, att denna behovsprövningär av ringa värde från samhällets synpunkt. För de redan etableradetrafikutövarna hade den ett värde såsom skydd mot konkurrens, men detta skyddverkade hämmande på rationaliseringsintresset och motverkade enrationell transportuppläggning. Behovsprövningen liknar enligt min uppfattning enåtergång till det medeltida skråväsendet men är tiofalt mer byråkratisk ochkrånghg och därmed dyr. Somjag förut sade tog man alltså bort behovsprövningen för beställningstrafik medgodstransporter 1979 men behöll den ekonomiska lämplighetsprövningen av demsom ansökte om tillstånd. Till grund för tillståndsmyndigheternas bedömning avden ekonomiska lämphgheten skall ligga en av sökanden utförd ekonomiskutredning. Utredningen skall omfatta bl. a. verksamhetsbeskrivning, årsbudgetoch finansieringsplan. Det är alltså fråga Nr 148 om relativt omfattande bestämmelser, vilkas tillämpning medför en heldel Torsdaeen den arbetesåväl för tillståndsmyndigheterna som för de enskilda företagarna. 13 mai 1982 Trotsdenna prövning av den ekonomiska lämpligheten föreligger storaproblem med företag, som kan sägas vara olämpliga just i ekonomiskt Vissa vrkestrafik- hänseende, precis som sade. De sköter inte sina betalningar fråsor skatter och moms samt andra avgifter, och dekonkurrerar på ett illojalt sätt med branschenskorrekt drivna företag. Mycket tyder därför på att värdet av den särskildaekonomiska lämplighetsprövningen inte motsvarar det arbete och de kostnader somläggs ner på den. Den är med ändra ord ineffektiv, och orsakerna härtill ärflera. Sökandeav trafiktillstånd är oftast personer, som fidigare ej registrerats förtrafikmässiga eller ekonomiska oegentligheter. Den ekonomiska kalkyl sompresenteras för är svårkontrollerbar, och att fortsätta ellervidga den ekonomiska lämplighetsprövningen betyder ökad administration ochbyråkrati och kostar mer än det smakar. Därför föreslår kommunikartionsministern i proposition nr 78 att lämplighetsprövningen avskaffas.Majoriteten i trafikutskottet delar den uppfattningen. Menhur skall man då komma till rätta med de oegentligheter och det bristandebetalningsansvar som finns hos en del företag inom transportbranschen och somdrabbar såväl samhället som de lojala konkurrenterna? Jo, dels genom bättreinformation och utbildning, inte bara beträffande trafikbestämmelser o. d. utanockså rörande företagsekonomi, dels genom en betydligt bättre uppföljning avhur de som fått tillstånd sedan sköter sig. En sådan kontroll förekommer justinte , vilket gör att en olämplig företagare kan fortsätta sin verksamhetunder , innan samhället får vetskap om detta och kan ingripa. Genomatt vi nu tar bort den ekonomiska lämphghetsprövning som sker när en blivandeföretagare först söker tillstånd, en prövning som vi alltså konstaterat ärineffektiv och kostnadskrävande, får vi resurser till en bättre uppföljning avhur företaget sköts när det kommit i gång. Vi hoppas på det sättet kunnaundvika förluster för samhället och stärka de lojala företagarnaskonkurrenssituation. Ireservation nr 2 anser att tillstånd till uthyrning av bussarendast bör ges "till trafikutövare som sysslar med beställnings-,turist-eller linjetrafik och så att tillstånden avser bussar som huvudsakligenanvänds i sådan verksamhet". Det anser inte vi andra i trafikutskottet. Vianser att en sådan bestämmelse i flera fall skulle eliminera möjligheterna fören idrottsklubb, ett fotbollslag eller en förening att på ett ekonomiskt överkomligtsätt transportera sig till exempelvis tävlingar eller utflyktsmål. Utskottsmajoritetensäger emellerfid, och det är viktigt att stryka under, att den förutsätter attregeringen ser till att uppmärksamheten skärps mot missförhållanden som kanförekomma i uthyrningsrörelser. Exempel på missförhållanden, som bör kunnamedföra återkallelse av tillståndet, är enligt utskottets mening medverkan tillolaga yrkesmässig trafik - utskottsmajoriteten tycker inte om olagayrkesmässig trafik, vilket jag tyckte att antydde - ,till att bussar körs av ovana förare och till att Nr 148 förare anlitas som saknaranknytning till det privata eller ideella ändamål för Torsdaeen den vilken bussen är hyrd. Vi kan alltså dela WiggoKomstedts uppfattning att det finns anledning att följabussuthyrningsverksamheten med uppmärksamhet, men så långtgåen- Yissayrkestrafik de inskränkningar somKomstedt har i sin reservation nr 2 ställer vi inte upp frågor Ireservation nr 3 anser att transportköparansvaret bör utvidgasså att det även blir tillämpligt på dem som yrkesmässigt köper eller förmedlarsådana transportuppdrag som avser beställningstrafik för persontransport med buss,om trafiken drivs utan tillstånd. är ensam även om denreservationen. Vi andra i trafikutskottet anser inte att en sådan utvidgning avtransportköparansvaret är lämplig. Eventuella missförhållanden bör mötas meden utökad informationsverksamhet. är bättre än förbudsvägen. Ibetänkandet nr 30 tas också upp en motion från , mig själv som berör frågan om taxis anslutning till beställningscentraler.Den frågan behandlades också i trafikutskottets betänkande 1979/80:27, ochutskottet skrev då bl. "Ipropositionen föreslås att tillståndshavarna regelmässigt skall vara anslutnafill en gemensam beställningscentral. Från denna huvudregel skall länsstyrelseni vissa fall - såsom i glesbygd med stora avstånd mellan de enskilda trafikutövarna -kunna medge undantag. motionärernas uppfattningatt en viktig förutsättning för en ekonomiskt sund och rationell taxitrafik äratt trafikutövarna är anslutna till en gemensam beställningscentral. Därför börsåsom framhålls i propositionen sådan anslutning utgöra en huvudregel. Det ärdock rimhgt att har möjlighet att medge undantag frånhuvudregeln, särskilt på de grunder som anges i propositionen." Dettauttalande blev sedermera också beslut. Dethar nu visat sig att detta riksdagsbeslut givit upphov till storatolkningssvårigheter ute hos våra länsstyrelser och skapat stor oro och mångabekymmer hos enskilda taxiägare. Tolkningssvårigheterna synes huvudsak-ligenhänföra sig till vad som skall läggas i begreppet glesbygd - det var också LarsHedfors inne på - och taxifolkets oro och bekymmer har främst rört sig kring deekonomiska konsekvenserna av att tvingas tillhöra beställningscentralen samtsvårigheterna att förena detta med den personliga service och lokalkännedom manhittills kunnat ge på dessa mindre taxistationer. För att undanröja dessaolägenheter av riksdagsbeslutet angående taxi kontra beställningscentralerbehövs ett nytt, klarare riksdagsuttalande. Transportrådetanger i sina tillämpningsföreskrifter till riksdagsbeslutet angående taxisverksamhet några skäl till dispens från tvånget att tillhörabeställningscentral. Vi motionärer instämmer i denna transportrådets bedömningmen anser att dessa skäl bör förtydligas och kompletteras på en viktig punkt. Enligt vår uppfattning börriksdagen klart uttala att undantag från 7 protokoll 1981/82:147-150 huvudregeln skall kunna medges för taxistationer meduppställningsplatser inom en tätortskommuns landsbygdsområde. Genom denna klartuttalade vidgade dispensmöjlighet kan de mindre taxistationernas mycket godaperson- och lokalkännedom lättare tas till vara, deras möjligheter att, om deså önskar, även fortsättningsvis bedriva verksamheten i form av familjeföretagökar, och de för dem alltför orimliga ekonomiska konsekvenserna avtvånget att tillhöra tätortens beställningscentral elimineras. Utskottet har ställt sig bakom denna motion mensocialdemokraterna går emot. De menar att anslutning till centralabeställningscentraler måste till för att taxi skall kunna ge allmänheten godservice. Det är möjligt att det är så i storstadsområdena, men inte pålandsbygden. Jag skulle vilja citera ur en dispensansökning, skriven aven aktiv socialdemokratisk kommunal- och landstingspolitiker. Den visar attinte alla socialdemokrater ute i landet har samma uppfattning som socialdemokraternai trafikutskott: "Det är utomordentligt allvarligt, när man utanhänsynstagande till verkliga förhållanden fattar beslut av detta slag ochdärför måste givetvis de regionala myndigheterna se fill att dispensermedgives, så att en god service kan upprätthållas i alla delar av en kommun.Talet om bättre och effekfivare service är ett påstående, som saknarmotsvarighet i verkligheten. När man beslutade om samgåendemellan olika kommuner, hade man exakt samma mofivering för sitt beslut som i detta ärende. Man ansåg nämligen, att man genom tillskapande av storkommuner skulle göra det bättre för den enskilde medborgaren, skapa bättre service på alla områden, etc. Vad har hänt? Avståndet mellan myndigheterna och den enskilda människan har blivit allt större. Den byråkratiska apparaten växer sig allt starkare, medan individen - den enskilda människan - blir bortglömd. Den nu aktuella centraliseringen är ju dessutom en totalmotsats fill vad statsmakterna, näringslivet i allmänhet, länsstyrelser, utvecklingsfonder och andra organ propagerar för: ''. Genom en dylik centralisering medverkar man otvivelaktigt till att bokstavligen 'slå ihjäl' de mindre och bra taxirörelserna ute i glesbygderna. Den som utrett denna fråga om centralisering avbeställningsverksamheten synes sakna all kunskap om de verkliga förhållandensom är rådande. bedrivs verksamheten som små familjeföretag, där denpersonliga kontakten med ortens folk är mycket viktig. För gamla människor i englesbygd är kanske taxi en av de få kontaktpunkterna vederbörande har underlånga tider. När det gäller skolskjutsarna förekommer det attföräldrar ringer fill den 'lilla' taxistationen och meddelar, att deras barn ärsjukt eller ringer och meddelar, att barnet är friskt efter en fidssjukdom. Detta gör att man begränsar onödiga körningar, vilket bl. a. är enviktig del i energisparandet och icke minst från kostnadssynpunkt. Hur trorbeslutsfattarna att sådana personliga kontakter skall kunna ske ?Kommer en beställningscentralatt ringa till taxi X och meddela, att fem barn är sjuka och att debor där eller där? Vad medför detta? Jo, fördyrade kostnader,bortslösande av dyrbar bensin eller olja, etc. Många andra exempel skulle kunnaanföras, men säkerligen är beslutsfattare betydligt närmareverkligheten än den beslutsfattande församlingen i ." Låtoss nu se om inte den beslutande församlingen här i kammaren kan fatta ettbeslut som visar att vi inte är så långt ifrån verkligheten som vissakommunalmän tror. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan på samtiiga punkter ochalltså avslag på alla reservationerna. 84 ()replik: I mitt inlägg före middagspausen konstaterade jag att det inomåkerinäringen tyvärr förekommer en omfattande ekonomisk brottslighet, och attdet är bra att kommer att fatta en hel del beslut i anslutningtill den här behandlade propositionen och med anledning av de förändringar ipropositionen som företagits i trafikutskottet och som kommer att göra detmöjligt att komma till rätta med en stor del av denna ekonomiska brottslighet. Detjag har beklagat i mitt anförande är att en av de väsentligaste orsakerna tillatt vi har detta stora problem inom åkerinäringen är den överetablering somföreligger inom näringen. En av orsakerna till att vi fått denna typ avöveretablering är att vi numera tyvärr inte har någon s.k. etableringskontrolleller, med riksdagsspråk, någon behovsprövning vid beställningstrafik förgodstransporter. Det var olyckligt att vi avskaffade behovsprövningen den 1januari 1979. Jagvill säga till att vi socialdemokrater inte ärföreträdare för något medeltida skråväsen. Vi för fram de synpunkter sombranschorganisationer, fackliga organisationer, myndigheter, de allra flestalänsstyrelser och kronofogdemyndigheter har. De säger alla att det varolyckligt att vi avskaffade behovsprövningen. Facit visar , , att det var olyckligt. Då tycker jag att vi polifiker skallvara så pass ärliga att vi kan konstatera att det var ett felaktigt beslut somvi fattade när vi avskaffade behovsprövningen . Närdet gäller den ekonomiska lämphghetsprövningen kan många skäl anföras mot detbyråkrafiska system vi har. Men ingen kan få mig att bli övertygad om attdet skulle vara fel att den som vill etablera sig inom åkerinäringen måstekunna presentera ett underlag som visar att han med hänsyn till ekonomin ärlämplig för det. Självfallet tycker jag att den ekonomiskalämplighetsprövningen skall förenklas. Vi säger i vår reservation att man inteskall ha ett byråkratiskt system, att det inte behövs för de större företagenosv. Den erfarenhet vi har från näringen och den situation vi befinneross i visar med all tydlighet att vi behöver den ekonomiskalämplighetsprövningen. Nr 148 Anf. 85 () replik: Torsdaeen den Herrtalman! Det är ibland besvärligt här i kammaren att hävda att man 13 mai 1982 sakfrågan, för då blir man ofta ensam och får en förkrossande majoritet Vissa vrkestrafik- som utskottets talesman säger att man inte velat fråsor S "' reservafion 2 till mötes av den anledningen att man intevill försvåra idrottsföreningars ochandras möjligheter att hyra ut bussar. Jag sade i mitt inledningsanförande attavsikten inte är denna, utan tvärtom menar jag att om en idrottsförening finnerett behov av att använda en buss, så skall den också ha möjlighet att skaffa ensådan. Eftersom föreningen under en mycket begränsad tid av året använderbussen för sin egen verksamhet, hyrs den ut i offentliga annonser, trots attingen svarar för att vagnen är i fullgott trafiksäkerhetsskick. Det finnsoftast ingen ansvarig i en förening. Man har ungefär lika dålig kontroll närdet gäller vem som skall ha hand om administrationen för att se till att depengar som flyter in redovisas. Det är inte den formen av verksamhet som idrottsrörelsenskall syssla med. Det bästa stöd vi kan ge den rörelsen är att se till att deninte hamnar i en sådan situation att den rent av kan råka göra sådant som kanbedömas som brottsligt. Av det skälet, menar jag, skall man inte vara sågenerös som man är med att ge tillstånd till uthyrningsverksamhet. Vistöder inte svartåkeriet på andra områden. Då skall vi inte heller stimuleratill det i det här fallet. Sedansäger att man beträffande reservation 3 tyckt att detskulle räcka med information om transportköparansvaret. Då vill jag fråga: Vadär det för skillnad på följande fall? Om någon etablerar sig somtransportförmedlare i och lejer ett antal åkare att köra grus ochvederbörande inte har tillstånd och inte har betalat sina skatter ärbeställaren ansvarig. Men om samma beställare i stället etablerar sigsom transportförmedlare och uthyrare av bussar och tar emot beställningar, dåär det fritt fram. Det är bara att välja bussen i stället för lastbilen. Detfinns ingen som helst skillnad i detta sammanhang. Det borde vara lika stortansvar om jag transporterar någon som jag kan tala med som om jag fippar av enlast. Anf.86 () replik: hävdar här att beslutet skulle innebäranågot slags centralisering av taxi verksamheten. Det är ju en fullständigmissuppfattning. Meningen med det beslutet var ju att vi skulle skapa enflexibel och stark taxiorganisation, som skulle kunna ge service åt alla människor,inkl. dem som bor på landsbygden, ute på glesbygden. Dessutom var ni ju själva,, med om att fatta det beslutet. I så fall har ni varitmed om att fatta ett beslut som skulle innebära en centrahsering. Jag kundealdrig tänka mig att ni centerparfister skulle vilja vara med på något sådant. Vidareenvisas med att säga att riksdagsbeslutet 1"*J har gett upphov till tolkningssvårigheter, främstbeträffande begreppet glesbygd.Men "glesbygd" är ju ett begrepp som vi använder nästan daghgen Nr148 ochstundligen i riksdagsdebatten. Begreppet förekommer också i det ena Torsdaeen den beslutetefter det andra. Det ger i allmänhet inte upphov till några 3 : igoj tolkningssvårigheter.Varför skulle det just nu vara tolkningssvårigheter när det gällerbegreppet glesbygd? Sanningen är, som jag sade i mitt inlednings- yisavrkestrafik-anförande, att vad som har gett upphov till tolkningssvårigheter ärdet frneor obehagliga faktum att den dåvarande kommunikationsministern gickut med uttalanden som spred stor förvirring, inte minst på länsstyrelserna. Jag har här en tidskrift som ges ut av och där sägs följande om dåvarande kommunikationsministern ochstatsrådet : "Då dyker dåvarande statsrådet upp påarenan. Det borde man ha väntat, det har han gjort både förr och . I etttelefonväktarprogram i Radio knäpper han bl. a. iMalmöhus län på näsan och beskyller dem för att göra felaktiga tolkningar avriksdagens beslut samfidigt som han uttrycker den uppfattningen att ommänniskorna (taxiägarna) får göra som de själva vill blir det bäst. Det låterfint, eller hur? Men, Adelsohn, det ställer fill förvirring!" Det äralltså på det viset tolkningssvärigheterna har uppstått! 87 () replik: Först till : Isocialdemokraternas motion 1891, som ligger till grund för reservation 1, sägersocialdemokraterna bl. a. att "samthga i branschen involverade äreniga" om att behovsprövningen bör återinföras. Det har också KurtHugosson sagt här . Men det är inte rikfigt. , som väl ändå får anses vara i högsta grad involverat i branschen,säger ett bestämt nej till att vi återigen inför behovsprövning för denyrkesmässiga lastbilstrafiken. Förbundet anser att detta skulle varakonkurrens- och rationahseringshämmande och begränsa möjligheterna till enutveckling av transportsystem. Socialdemokraterna skriver vidare i sin motion:"Härvid ges de fillstånds-givande myndigheterna möjlighet att direkt kunnaavvisa ansökningar om trafiktillstånd med hänvisning exempelvis tillarbetsmarknadsläget inom regionen." Detta måste bli kolossalt krångligt,dumt och byråkratiskt. Hur skall man med arbetsmarknadsläget inom en vissregion som bas kunna behovsgradera transporter som går över hela landet? Även när det gäller den ekonomiska lämplighetsprövningenhar samma inställning som utskottsmajoriteten, nämligen att deninte fyller någon väsentlig uppgift med tanke på de resurser den kräver. Nej,säger förbundet, satsa i stället på en ordentlig uppföljning av redan verksammaföretag! Jag vill än en gång betona, , att vi harvarit eniga om att det är viktigt med den här uppföljningen. Vi skall ocksåsatsa på bättre utbildning, inte minst i egen regi. Till : I socialdemokraternas reservationangående taxi står det bl. a. att reservanterna inte finner något skäl att frångå det förra 101 Nr 148 riksdagsbeslutet. En sådan formulering visar att man frånsocialdemokrater- Torsdaeenden '" '"' fäster någon vikt vid alla de ansökningar som efterriksdagsbe- 13 mai 1982 slutetkommit in till länsstyrelserna och där man anhåller om att få slippa tillhöra den centrala beställningscentralen. Vissa vrkestrafik- " ' landsortsåkare i . I mycket skarpa ordalag ger de fråeor uttryck för sitt motstånd motbeställningscentraler. Jagkan hålla med på en enda punkt, nämligen att vi som företräder denborgerliga sidan inte var tillräckligt distinkta i vår skrivning förra gångenvi fattade beslut angående beställningscentraler. Men jag tycker att man inteskall vara sämre än att man kan ändra sig, om förhållandena förändras. Det ärdärför som jag inte heller vill angripa särskilt mycket för atthan vill ändra sig i jämförelse med det beslut som 1979 fattades angåendebehovsprövningen. LarsHedfors säger även att de mindre taxistationerna måste tillhöra den centralabeställningscentralen, om samhället i ökad utsträckning skall kunna köpatjänster av dem. Nej, det är inte nödvändigt. Genom kommunikationsradio,vetfigt upplagda rutiner och gott samarbete går det att ordna bra ändå, om denpolitiska viljan finns. Dessutom drar man då även ekonomisk av attdessa yrkesutövare kan sina kunder och sin bygd. Anf.88 () replik: Det är ett faktum, , att en orsak fill problemeninom åkerinäringen är att vi har en överetablering. Det medger ocksåÅkeriförbundet. En anledning till denna överetablering är att behovsprövningenförsvann . Om jag undantar , som kanske haruttryckt någonfing speciellt när det gäller just behovsprövningen, så kräver deallra flesta som arbetar med dessa frågor -länsstyrelser,kronofogdemyndigheterna och fackliga organisafioner - att vi på nytt skallinföra någon form av etableringskontroll och behovsprövning. Och deerfarenheter som vi har av problemen inom åkerinäringen borde ge oss entankeställare och få oss att fundera i dessa banor. Medtanke på den utveckling som har varit och den ekonomiska brottslighet somförekommer, är det väl ändå inte, , alltför förmätet attbegära att den som skall etablera sig inom denna näring skall underkastas enekonomisk lämplighetsprövning - inte minst utifrån samhällets synpunkt. Varkenlandet eller branschen har råd med företrädare för åkerinäringen som ifortsättningen uppträder på detta sätt. Då är det risk för att de seriösaföretagen får ännu större problem än de har. Närvi från socialdemokratiskt håll för fram detta krav, gör vi det inte för attgöra det krångligt för åkerinäringen, utan för att stärka de seriösa företagensställning. Och jag tror att alla i trafikutskottet är överens om att det beslutsom skall fatta kommer att innebära att vi slår vakt om dem somär seriösa och vill driva sin verksamhet enligt de regler och föreskrifter somvi i lagar och förordningar har dragit upp riktlinjerna för. Det är vårtgemensamma mål, . Därför tycker jag 102 att det är synd att vi,när vi är ense på alla andra punkter, inte har kunnat bli Nr 148 överensockså på denna punkt. 89 () replik: hänvisar till en skrivelse som har yhsavrkestrafik-kommit in till trafikutskottet från, som hon sade, 146 taxiägare iSkaraborgs frågor län. var det faktiskt bara 20 som hade skrivit underdenna skrivelse. Detär klart att det kan vara svårt att vänja sig vid sådana här nyheter. Det harjag full förståelse för. Men om inte alla, eller åtminstone flertalettaxiägare, är med i denna organisation, rycks det ekonomiska underlaget förbeställningscentralen undan. Då blir det svårigheter för centralen att klaraservicen. Det gäller särskilt i de mindre kommunerna, där man inte har råd attbli av med en enda medlem i beställningscentralen, ty då riskerar servicen attbli sämre för dem som i dessa kommuner skall betjänas av taxi. Det fick och jag bekräftat, när vi för deltog i enkonferens med . Detta framfördes av bådearbetsgivarrepresentanter och arbetstagarrepresentanter. säger att det naturligtvis går att ordna samhällsbetaldatjänster från taxi, även om någon taxiutövare står utanför beställningscentralen.Det gör det säkert. Men det kommer att bli sämre, och det kommer framför alltatt bli dyrare för samhället. Det gäller färdtjänsten och sjukresorna, som kansamordnas på ett helt annat sätt genom en beställningscentral. Det gällerskolskjutsarna, genom att skolskjutsschemat kan förbättras. I detta fall talarjag faktiskt av erfarenhet. Jag vet att man med hjälp av en beställningscentralkan organisera skolskjutsarna så att väntefi-derna för barnen blir betydligtkortare än om man inte hade haft en beställningscentral.