prot · G509139 · 1981-12-31 00:00:00 — Men det finns en högst märklig knorr på detta nej. Deborgerliga ledamöterna tycks ha drabbats av ångest i sitt handlande. mannämligen: "- rent allmänt vill utskottet framhålla att planerings- och budgetarbetetsåvitt gäller /84 måste inriktas på att personalförstärkningartillförs särskilt utsatta distrikt eller verksamhetsgrenar inte bara genomomfördelningar utan också genom en effektiv ökning av antalet nyatjänster." Jag skulle vilja fråga herrar , Polstam ochPetersson i från utskottsmajoriteten som står efter mig påtalarlistan: Vad menas med denna skrivning? Jag skulle också vilja frågajustitieministern hur han uppfattar ett beslut enligt detta borgerligamajoritetsförslag: Är det ett besked om att vi inte har någotstatsfinansiellt problem? Eller är det ett besked om att behoven avpersonalförstärkningar inom polisen just tar över de statsfinansiellaskälen? Eller är det övertygelsen om att vi har en socialdemokratiskregering, som är beredd att ge behövlig polisförstärkning när det gällernarkotikabekämpning och organiserad och ekonomisk brottslighet? Här krävs det en förklaring, särskilt som den borgerligaregeringen har gått ut med direktiv för det budgetår som kommer och där detsannerligen inte talas om något utrymme för personalutökningar inom polisen. Jag skulle vilja passa på att fråga justitieministern hurhan uppfattar ett beslut enligt den borgerliga majoritetens skrivning: Kommerdet beslutet att betyda nya direktiv från regeringen för budgetutrymmet när detgäller tjänster inom polisen, till , länsstyrelserna ochpolisdistrikten? Det vore mycket intressant att få ett besked på den punkten,innan vi går dll beslut. Det står däremot klart att såväl regeringen som denborgerliga majoriteten i jusddeutskottet inte kan tänka sig någonpersonalförstärkning till polisen från fram till den 30 juninästa år. Då vill jag fråga justitieministern: man i regeringenmedveten om hur allvarligt narkotikaläget är i exempelvis ? Ärman i regeringen medveten om hur många som utsätts för frestelser genom denolaga narkotikahandel som pågår? Är man i regeringen på det klara med hurpolisen i kämpar - långt utöver vad regeringen har fastställtnär det gäller tjänstetablåer - för att åtgärda narkotikabrottsligheten? Jag skall ta några aktuella exempel från länsom belyser dagens eländiga situation. I Handens polisdistrikt finns det, enligt uppgifter frånpolisen där, obegränsad tillgång på hasch. Inom distriktet finns ocksåförsäljare av heroin. Spaningsroteln i Handen beräknar att det finns 400heroinmissbrukare och ungefär 1 000 etablerade haschmissbrukare ipolisdistriktet. Narkotikamissbruket i skolorna i Handen är mycket allvarligt,säger polisen. I detta polisdistrikt finns ingen narkotikarotel, men manhar där tagit i anspråk polismän med andra uppgifter. Ökade resurser för polisens narkotikabekämpning m. m. Ökade resurser för polisens narkotikabekämpning m. m. åklagare iHanden är till nästan full tjänst avdelade för att bekämpanarkotikabrottslingarna, I Handen ropar man efter nya polistjänster för åtgärdermot den tilltagande narkotikabrottsligheten, I polisdistrikt behöver polisen inte ägna sig åtspaning när det gäller narkotikahandeln - man har så många fips inne att maninte hinner bearbeta alla, trots att man har avdelat sju-tio polismän utöverden av regeringen fastställda personaltablån just för att bekämpanarkotikabrottslingarna. I det distriktet arbetar två åklagare enbart mednarkotikamål. I har man ett dokumenterat behov av nya polistjänster föratt kunna bekämpa den tilltagande narkotikabrottsligheten. I polisdistrikt har man en omfattande lokalnarkotikabrottslighet. Ända har man i det distriktet avdelatpolismän, utöver dem som ingår i den äv regeringen fastställda tjänstetablån,för arbetet mot narkotikabrottsligheten - minst sex polismän. Inom distriktetarbetar två åklagare ibland på helfid med narkotikamål. Även har nuunder bevisligen haft behov av polisförstärkning i kampen mot narkotikabrottsligheten,utan att bli tilldelad några resurser. I polisdistrikt har man haft nio-tiopolismän utöver dem som ingår i den fastställda tjänstetablån avdelade förspaning och utredning när det gäller narkotikabrott. Inom distriktet finns fipslångt utöver vad man hinner bearbeta. Att man behöver poliser för detta arbetetorde vara enkelt att bevisa, men varken regeringen eller den borgerligamajoriteten i utskottet anser det vara möjligt att inrätta några tjänster. Manfår försöka finna lösningar utanför de fastställda tablåerna. I polisdistrikt har man utöver vad somupptas i tablån inrättat en narkofikaenhet om tre-fyra poHsmän. I polisdistrikt har man ennarkotikagrupp på fyra polismän, som framför allt arbetar med narkotikahandelni skolorna. I polisdistrikt har man två polismän avdelade,utöver dem som ingår i den fastställda tablån, med narkotikabekämpning somhuvudsaklig syssla. Under enbart en månads arbete inom distriktet kunde mangripa in i narkotikahandeln och göra 19 anhållanden. Detta, herr justitieminister, är situationen i -den är alltså egentligen eii helt annan än den som justitieministern beskrevhär i talarstolen. Det jag har talat om är situationen utanför Stockholmsinnerstad. Tar vi hänsyn till förhållandena i innerstaden, bhr naturligtvisbilden ännu dystrare. Jag har med detta velat bevisa att man runt om iStockholms län har sådana enorma problem med narkotikabrottsligheten, att manvill beteckna situationen i södra delen av länet och i som alarmerandeoch i övriga delar av som mycket allvarlig. Att polisen i avdelar 70-80 polismän utöverdet som regeringen ansett behövligt och som fastställts i tjänstetablåernamåste bevisa endera att regeringen felbedömt behovet av insatser eller ocksåatt man är okänslig för detta problem. tror kanske en del att narkotikabrottsligheten är ettproblem bara i och dess omgivning. fick jag ett brev från kriminalkommissarieErik i som berättade att man även där har fått avdelapoliser, utöver dem man har enligt tjänstetablån, för kampen motnarkofikaproblemen. Det har resulterat i att det registrerade antalet brott enligtnarkotikastrafflagen har ökat från 1979 till 641 . Även Skellefteåskulle alltså behöva en narkotikaenhet och poliser avdelade för arbetet mednarkotikabrottsligheten. När vi socialdemokrater yrkade på en extra satsning med225 nya polistjänster var det i vetskap om den situation jag här har beskrivitgenom de exempel jag givit. Vi kan aldrig få bukt med narkotikabrottslighetenenbart med vackra skrivningar och litet ökade anslag. Det behövs enormaförebyggande insatser - sådana frågor behandlas i annat sammanhang här ikammaren - men dessutom personalförstärkningar i framför allt polis- ochåklagarväsendet. De förstärkningarna är vi socialdemokrater beredda att säga jatill därför att de är nödvändiga. röstade den borgerligamajoriteten här i kammaren ned ett förslag som vi presenterade om nya tjänstervid åklagarväsendet och ytterligare omfördelningar av polistjänster framförallt i kampen mot den organiserade och ekonomiska brottsligheten. Den kampen ärnära sammankopplad med de insatser mot narkotikahandeln och annannarkofikabrottslighet som vi behandlar. Vårt förslag då röstades ned, med hänvisning till detstatsfinansiella läget. har våra förslag om ytterligare 225 polismanstjänster ikampen mot narkotikabrottslighet och annan organiserad och ekonomiskbrottslighet avstyrkts i justitieutskottet av den borgerliga majoriteten. Jag vill fråga justifieministern: det försvarbart avregeringen och av den borgerliga majoriteten att hänvisa till det statsfinansiellaläget när det gäller det avgörande som vi nu står inför? Är det försvarbart attsäga att vi inte har råd att vidta åtgärder, när vi ser hur tusentals ungamänniskor är på väg att sjunka - och drunkna - i narkotikaträsket? Inte kan justitieministern vara till freds med att iregleringsbreven skriva fast att 236 av vårt lands drygt 16 000 polismän skallbedömas som en kraftfull insats på polisområdet mot narkotikabrottsligheten? Ärdet någon polisverksamhet som bär sig för samhället, så är det den som avdelasmot narkotikabrottsligheten och mot den ekonomiska och organiserade brottsligheten.Det går inte att motivera de borgerliga avslagen med det sfatsfinansiellaläget, justitieminister . De lidanden som narkotikaoffrendrabbas av och deras behov av vård väger enormt tungt i förhållande till deytterligare polistjänster som vi föreslår. tycks den borgerliga fronten stå samlad och säga nej.Även , som normalt brukar vara anhängare av ytterligare polistjänster,har förenat sig med centerpartister och folkparfister. Detta är en förändring som är intressant att studera. Jaggick års protokoll från den debatt som motsvarar den vi hari dag i kammaren. Då hette justitieutskottets ordförande , heter utskottets ordförande - men båda har samma politiska Ökade resurser för polisens narkotikabekämpning m. m. Ökade resurser för polisens narkotikabekämpning m. m. hemvist.År 1972 sade att man bedömde att brottsligheten kostadesamhället . nämns, som vi vet. belopp på 20-40miljarder. Med narkotikaproblematiken i bilden, sade AstridKristensson, kommer man upp i ännu högre belopp. Och så lade hon till:"Jag vill med detta säga att det är en god investering att satsaytterligare pengar på att utöka antalet poliser. Man kan därmed göra ensamhällsekonomisk vinst." Det var syn 1972, när den socialdemokratiskaregeringen föreslog 230 nya polistjänster och sade att vi bordesatsa ytterligare 710. föreslår den borgerliga regeringen ingenting, och viföreslår en satsning ungefär motsvarande den insats som gjordes då. Det kanvara intressant att göra denna jämförelse. Jag ber, herr talman, med det anförda att få yrka bifalltill det socialdemokratiska förslaget, som innebär en satsning med ytterligare150 polistjänster mot narkotika och mot den ekonomiska brottsligheten,ytterligare 75 tjänster för kvarterspoliser, 10 nya narkotikahundar och enförstärkning av utrustningen med ytterligare 1 milj. kr. - med andra ord bifalltill reservationerna 1, 2 och 3 i det nu aktuella betänkandet. 84ÅKE POLSTAM (c): Det var en väldig vidräkning med regeringensförslag som gjorde. Men den var egentligen väntad. I flera avseenden är emellertid utskottsmajoritetenöverens med reservanterna. a. är man ense om att polisens ökade satsningarpå att bekämpa narkotikabrottsligheten har gett resultat och att betydelsen aven effektiv narkotikapolis knappast kan överskattas. Konsekvenserna avnarkotikabrottsligheten är ju förödande både mänskligt och socialt sett. Vi är också överens om att utvecklingen, trots detintensiva arbetet på det här området, inte har kunnat hejdas. Ändå vet vi intehur situationen hade varit om vi inte hade haft en så effektiv narkotikapolissom vi haft. Men vi har inget facit. Reservanterna tror nu att orsakerna till att vi inte heltfått stopp på narkotikabrottsligheten är att polisen inte har tillförtstillräckliga resurser för ändamålet. Jag håller gärna med om att det hade varitbra om vi hade kunnat tillföra den lokala polisorganisationen en förstärkning,numerärt sett. Då hade också omfördelningen av tjänster från andra - men ocksåväsentliga -områden av polisverksamheten varit enklare att genomföra. Ändå hadevi inte haft någon färdigutbildad narkotikapolis. Vi känner väl tillutbildnings-fidens längd när det gäller nyrekryterad personal.Grundutbildningen tar , och därefter krävs det ganska lång erfarenhet iyrket för att vederbörande skall kunna ingå i en effektiv styrka, som kansättas in på det här området. Därför har vi ingen annan väg att gå än attomfördela personal från annan verksamhet till narkotikabekämpningen. Förhållandena på det här området är analoga med dem somrör den organiserade och ekonomiska brottsligheten. Det är enprioriteringsfråga för oss politiker och en prioriteringsfråga för ledningen avden operativa styrkan inompolisen att avgöra hur resurserna skall fördelas. Ni reservanter vill satsa pånyanställningar, och vi andra vill utnyttja redan befintliga resurser på bästatänkbara sätt. Men målsättningen är densamma - att bekämpa och om möjligteliminera narkotikabrottsligheten. I går fick vi veta, vilket också omtalat här,att 236 polismän i landet är direkt avdelade för narkotikabekämpningen ochdärför också organiserade på särskilda rotlar för det arbetet. Jag kan hållamed om att det låter förvånansvärt litet i förhållande fill alla de poliser somsysslar med den traditionella brottsligheten. Det blir i varje fall slutsatsenvid en jämförelse mellan den avskyvärda narkotikabrottsligheten och annanbrottslighet. Men då skall vi inte glömma bort alla de polismän som i annanform av tjänst kommer i kontakt med narkotikabrottslighet och då ingriper ochvidarebefordrar anmälningar av sådana brott fill utredningspersonalen. Detberörde också jusfitieministern i sitt anförande. Detsamma gäller de allmänna spaningsrotlarna och allakvarterspoliser, som mycket väl känner till langare och missbrukare i sinaansvarsområden. Det är med andra ord åtskilliga andra polismän som också deltari kampen mot narkotikan. Tid efter annan görs det också särskildapunktinsatser. Vi fick höra, vilket väl dé flesta redan kände till, att detsenast gjordes en stor satsning, som också gav resultat. Denskedde med hjälp av personal från andra delar av polisorganisationen. Det varalltså insatser som verkligen gav resultat. Det har ständigt pågått planering och prioritering inompolisväsendet såväl på riksplanet som på regional och nivå för att manskall kunna motverka narkotikans härjningar. Och det arbetet fortsätter. Snartkommer också, som vi hörde, en betydande förstärkning av organisationen att skei . Även om det inte blir ett större antal polismän som kommer attarbeta med dessa frågor kommer det i alla fall att ske en förstärkning avorganisationen. Och den styrkan blir förmodligen så stor som den över huvudtaget kan vara för att den skall vara hanterlig och effektiv. Ingen möda sparassåledes, , för att - trots det ekonomiska läge som råder i landet-bekämpa narkotikabrottsligheten. De siffror som redovisade fick vi höra vid denberedning som vi deltog i båda två i går, och de är naturligtvis skrämmande.Men det är ändå fel av reservanterna att säga att regeringen ochutskottsmajoriteten av statsfinansiella skäl inte vill göra något åt den härbrottsligheten. Vad vi säger är att det av statsfinansiella skäl inte gåratt nu tillsätta nya polismanstjänster, men vi gör i stället en direktbeställning till regeringen för nästa budgetår, 1983/84. Vi säger, som ArneNygren har citerat frän utskottsbetänkandet, att planerings- och budgetarbetetmåste inriktas på att personalförstärkningar filiförs särskilt utsatta distrikteller verksamhetsgrenar, inte bara genom omfördelningar utan också genom eneffektiv ökning av antalet nya tjänster - jag upprepar det. Vi kan inte, lika litet som socialdemokraterna iregeringsställning kunde, bifalla motioner om anslagsökningar på tiotalsmiljoner utan att sådana anslag varit föremål för budgetbehandling idepartementen. Ökade resurser för polisens narkotikabekämpning m. m. Ökade resurser för polisens narkotikabekämpning m. m. övertygadom att inser detta, även om han just nu mera känner för enprofileringspolitik. I det här sammanhanget kan jag inte heller underlåta attframhålla, att polisen egentligen är ganska gynnad i förhållande dll andrastatsförvaltningar, som alla tvingats att infria sparmålet . Tag t. ex. de300 administrativa vikarietjänsterna, varav några förmodhgen också fanns iUmeå. Dessa tjänster varslades om uppsägning, men varslen behövde aldrigutlösas genom att pengarna togs fram och tjänsterna kunde vara kvar. Detkostade åtskilliga , och det visar ambitionerna hos regeringenatt inte ställa polisen i skottgluggen - snarare tvärtom. Annars är vi ju nödsakade att spara på allasamhällsområden, och då kan naturligtvis inte heller polisen undantas. I detläget gäller det i än högre grad att verkligen utnyttja resurserna väl - ochdet tycker jag att man gör också. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tilljustitieutskottets hemställan på alla punkter. 85ARNE () replik: Min fråga fill herrar , Polstam ochPetersson i och till jusfitieministern var just vad man skulle läggain i beställningen på nya polismanstjänster fill . Jag fick inget svarav . Jag hoppas att jag får svar av justifieministern, . tog upp ett resonemang om utbildningen. I det nummer av Svensk Polis som har kommit oss fill hända ärman mycket orolig för den polisutbildning som man tycker har bantats ned. I detnummer av , alltså , som kommer om någonvecka, är man ännu mera oroad för den utveckling som också berörde. Man säger där att räknar man fram t.o.m. det kommandebudgetåret, har den centrala utbildningen för polisen nästan halverats på sexår. Att man valt är väl därför att vi har haft borgerliga regeringar nuunder . Med den takt i nedrustningen på polisutbildningens områdesom har skett upphör utbildningen om - så drastisktuttrycker sig den utbildningsansvarige ombudsmannen nr 4, som kommer om ett tag. Han redovisar också att antaletpolismän utan assistentutbildning nu är 5 200. Det är ingen tvekan om att det med en sådan nedrustning påutbildningens område, , är stor risk för att vi får svårt attrekrytera till de tjänster inom narkotikapolisen, ekorotlar osv. som vi här förett resonemang om. Jag ber , herr talman, att få upprepa min fråga,och jag hoppas att justitieministern ger sin tolkning av vad det kommer att bliför följder om följer den borgerliga skrivning som utfärdar enbeställning på nya polismanstjänster . Kommer det att innebära nyadirekfiv ut till , till länsstyrelser och tillpolisstyrelser? 86ÅKE POLSTAM (c) replik: Jag tyckte att jag förklarade för som ingick i den här beställningen. Det var ju era yrkanden om inrättandetav nya polismanstjänster till en kostnad av 11 milj. kr. - jag tror det var såmycket -som vi inte vill att skall bifalla utan att ärendet beretts idepartementen. I stället vill vi, precis så som vi har skrivit i betänkandet,be regeringen bereda ärendet och framlägga förslag fill om det antaltjänster som kan anses vara befogat. Jag skulle också vilja säga att det är viktigt attutbildningskapaciteten ökas, men det är en väldigt svår anklagelse som ArneNygren riktar mot regeringen, när han säger att det nedrustas på det härområdet. Visst har antalet utbildningsplatser minskat , menutbildningsplatserna har aldrig varit så många under någon socialdemokratiskregering som under de borgerliga regeringarnas tid. Om jag inte minns fel harantalet utbildningsplatser maximalt varit 800 . Om det visar sig att detfinns behov av fler utbildningsplatser i första hand för att fylla vakanser,skall naturligtvis sådana platser tas fram. Jag är övertygad om att regeringenockså är beredd att göra det. Ökade resurser för polisens narkotikabekämpning m. m. 87 () replik: Sanningen när det gäller grundutbildningen,, är att antalet platser där krymper till 400 . Det är långtunder det antal platser som fanns 1976. Men det är ju inte baragrundutbildningen det gäller utan framför allt annan utbildning. Vad jag nämndevar att man i redovisar att antalet polismän utanassistentutbildning nu är 5 200, Och det är - det hoppas jag hållermed mig om - helt otillfredsställande. Anledningen fill att jag begärdeordet var att lade in en ny tolkning i utskottets skrivning på s, 3i betänkandet om antalet polistjänster , sade att man villrikta en beställning fill regeringen att bedöma det antal tjänster som kan varabefogat. Men det gör ju regeringen varjeår-det hoppas jag, , att viär överens om. Vad ni beställer är ytterligare nya tjänster, och jag uppreparmin fråga till , till övriga företrädare för de borgerliga partiernaoch dll jusddeministern: Om ert förslag går igenom, måste väl följden bli attnya direktiv får utfärdas till dem som har att inkomma med budgetäskanden för1983/84? 88ÅKE POLSTAM (c) replik: Det är inte fråga om någon ny bedömning. Detär klart att det kommer att gå ut direktiv om hur man skall göraanslagsframställningar och redovisa de behov som finns. Det sker ju varje år.Det är klart att regeringen tar hänsyn till vad uttalar. Inte låterregeringen bli att rätta sig efter önskemål. Det trodde jag att ArneNygren kände till. Visst är det sant att man får bara 400 utbildningsplatserdet kommande arbetsåret, men detta är naturligtvis temporärt och betingat avbehovet. Antalet utbildningsplatser kan naturligtvis ökas, om man anser att det Ökade resurser för polisens narkotikabekämpning m. m. behövs.Skulle man t. ex, enas om att det är nödvändigt att öka antalet nya tjänster,måste man naturligtvis också öka antalet utbildningsplatser. Detta hängersamman - det vet mycket väl, men det är bara så att nu skall detgöras politik av den här frågan. Jag tycker att den är alltför allvarlig föratt man skall ta upp den på det sättet. 89 HANS i (fp): Detta är en mycket allvarlig fråga, ochnästan ingen av oss trodde att den skulle få den dignitetsom den har . Det känns litet svårt och kanske litet bittert att slå sigför bröstet och påstå att vi har varit bättre än ni. Jag tycker att vi alla hardel i den utveckling som vi haft. Man kan emellertid inte undgå att konstatera att väldigtstora delar av samhällets resurser tas i bruk för att begränsa och stoppainflödet av narkotika, för att uppspåra den narkotika som kommit in i landet,för att spana efter, gripa och lagfora narkotikabrottslingar och inte minst föratt betala de ökade kostnaderna för den vård som ju ständigt följer inarkotikans spår. Vi har, som justitieministern påpekat, ett väl utbyggtsamarbete med andra länder, vare sig det nu sker mellan polismyndigheternadirekt eller genom . Jag tycker att det också är viktigt att nämna depolisattachéer som justitieministern räknade upp. De gör också ett väldigt fintarbete. Det bästa är naturligtvis att försöka stoppa narkotikaninnan den kommer in i landet. Där gör våra tulltjänstemän storabeslag, men det är ju en omöjlighet att kontrollera alla som reser in i ett såöppet land som vårt. Man gör alltså inom olika myndigheter och kanske särskiltinom polisen stora insatser för att stoppa narkotikaflödet, men vi kan inte senågon minskning. Det finns väldigt mycket pengar involverade här. Risktagningenär minimal för dem som sitter i toppen på syndikaten. Vi griper langare, och vigriper kurirer, men de ersätts ständigt med nya - det finns alltid pengar attbetala med. För narkotikans offer och deras anhöriga slutar det ofta i entragedi. Narkotikasvindlaren klarar sig alltid bra. När vi diskuterar vem som varit bäst och läggerskuldbördan på varandra, bör vi kanske titta litet tillbaka i tiden och se pånarkotikalagstiftningen alltsedan 1968. Då fick vi alltså ennarkotikastrafflag, och den gäller i princip fortfarande oförändrad. Vi harändrat straffskalorna och litet annat när det gäller grova narkotikabrott. Meni princip är alltså lagen oförändrad. Däremot har det i fråga om synen på innehav av narkotikaför eget bruk, där så att säga inkörsporten till narkotikamissbruket på allvarbörjar, skett en väldig omsvängning under de år som gått . Det harockså skett en omsvängning i synen på narkotikan som sådan. Så sent som ibörjan rådde det t. o. m. inom lagrådet en osäkerhet om huruvidacannabispreparat skulle anses vara särskilt farliga. Regering och riksdag hademycket länge en väldigt mild syn på innehavet av narkotika för eget bruk. Denna syn har också präglat riksåklagarens cirkulär från1972, där han fastslog att man i princip skulle kunna få åtalseftergift, ävenom man påträffades med en så stor mängd narkotika som är tillräcklig för enveckas eller någon veckas förbrukning. Då tillämpades, med rätt eller medorätt, en social syn på narkotikamissbruket och även på langningen, särskilt påsmålangarna. Man betonade ständigt vårdaspeklen, fastän man visste att antaletvårdplatser icke på något sätt stod i rimlig proporfion fill narkotikamissbrukarnasbehov.