prot · G50934 · 1981-12-31 00:00:00 — En indragning av postkontoret på skulle varaolyckligt och motverka en fortsatt positiv uppbyggnad av berörtskärgårdsområde. Blidöborna är väldigt oroade över denetableringsplan som finns och i vilken det står att postkontoret på börläggas ner. Det finns ju också en skärgård utanför som berörs. Som jagnämnt har kommun för sin del en positiv inställning till ettbevarande av postkontor. Kan jag då utgå från att kommunikationsministernbeaktar de synpunktersom inkommer från kommunstyrelsen i kommun med anledning av attkommunen beretts tillfälle att inkomma med yttrande till postverketsregionförvaltning? Jag villställa ett par följdfrågor: Är kommunikationsministern beredd att göra någotpositivt uttalande för ett bevarande av postkontor och därmed lugna deoroliga och upprörda blidöborna? Jag vill också påminna om ett uttalande från postverketsgeneraldirektör , då han bl, a, sade; "De månganedläggningarnas tid för postkontoren är nu förbi," I vilken utsträckningkan kommunikationsministern instämma i det uttalandet? Generaldirektörens uttalanden får hannaturligtvis motivera själv i de fall där det behövs. Jag tycker det låter somom det var ett klokt uttalande han har gjort i del här fallet. När det gäller andra fråga, om jag i dagär beredd att ge någon mening till känna i Blidöfallet som skulle lugna dem somär berörda därute, så vore det fel av mig att ge mig in på ett sådantresonemang. Jag sade ju i svaret att ärendet f, n, har gått på remiss tillkommunen. Det är alltså en beredningsprocess som pågår, och det vore fel av migatt gå in milt i den och avge något yttrande. Jag hoppas att är nöjd med vad jag harsagt om min allmänna inställning i dessa frågor, att man skall vara försiktigmed ätt lägga ner postkontor. Men det innebär alltså inget ställningstagande idet konkreta fallet, eftersom jag inte gärna kan göra något sådant, 21 (); Jag ber att få tacka kommunikationsministernför det kompletterande svaret. Kommunikationsministern instämmer i postgeneralensyttrande och säger att det är ett klokt uttalande. Då kan man väl utgå från attkommunikationsministern är av samma uppfattning, nämligen att de postkontorsom vi har bl. a. i glesbygderna och i skärgården inte skall läggas ner. Det är klart alt det är en beredningsprocess som pågår f.n. - jag är väl medveten om del - med hänsyn till den plan som är utsänd. Mendet hade varit tacknämligt om kommunikationsministern hade haft några tankar inågon riktning att framföra i det här fallet. Om bibehållande av postkontoret på 22Kommunikationsministern : Herr talman! Det är kanske onödigt attupprepa, men jag tror att arbetsordningen i hela vårt system blir omöjlig althantera om ett ansvarigt statsråd i olika frågor går in och avger en bestämdmening under ett ärendes beredning. Jag tror det är klokare att ha den arbetsprincipenatt man väntar tills allt beslutsmaterial ligger på bordet - då tar manställning. Överläggningen var härmed avslutad. Om breddning av gymnasieutbu-det i och 7 §Meddelande om svar på interpellation 1981/82:75 Med hänvisning till riksdagsordningens 6 kap.1 § får jag meddela alt jag på grund av resor inte är i tillfälle att besvaraGöran interpellation om skolans förstärkningsresurser inom föreskriventid. Jag avser att besvara interpellationen . 8 § Svar på fråga 1981/82:77 om breddning avgymnasieutbudet i och har frågat mig om jag, medanledning av utredningsarbetet om en flexiblare skolplanering, tänker låtaorter som och starta försöksverksamhet med social servicelinje igymnasieskolan. Enligt har regeringen sagt nej, närTidaholms och kommuner velat starta sådan försöksverksamhet för att breddagymnasieutbudet och ta ansvar för ungdomars sysselsättning. Jag vill här först nämna att och Varasframställningar till regeringen var betydligt mer omfattande. Vad man begärdevar att försöksverksamheten med yrkesinriktade linjer på icke gymnasieortskulle avskaffas, alt gymnasieskolutbildning på dessa orter skulle jämställasmed övrig gymnasieskolutbildning och att uppdelningen i gymnasieorter och ickegymnasieorter skulle upphöra. Med gymnasieort avses den ort inom en gymnasieregion ditden gymnasiala utbildningen är koncentrerad. Uppdelningen i gymnasieorter ochicke gymnasieorler har sitt upphov i 1968 ärs riksdagsbeslut om den integreradegymnasieskolan, som skall sammanföra elever med både praktiska och teoretiskautbildningsmål. Man behövde då kunna erbjuda eleverna flertalet gymnasielinjer påde orter som hade eller skulle få gymnasieskola. Med den differentiering av dengamla yrkesskolan som föreslogs krävdes ett rätt stort elevunderlag för attutbudet skulle kunna bli tillräckligt stort och skiftande. Antalet g-orterkunde därmed inte ökas särskilt mycket. I belänkandet om en flexiblare skolplanering diskuterasbl. a. möjligheterna att nyetablera yrkesinriktad utbildning på ickegymnasieort. Det var bl. a. för att inte föregripa remissbehandlingen av dettabetänkande som regeringen inte vidtog några åtgärder beträffandeframställningarna från och . Vad till slut gäller inrättandet av en studieväg på enviss ort vill jag erinra om att sådana frågor avgörs av inomde ramar som anges av regering och riksdag. I fråga om just social servicelinjegäller all denna bedrivs som försöksverksamhet inom en ram av 2 000 elevplalseri årskurs 1 läsåret1981/82. har avslagit framställningar från och Varaom inrättande av social servicelinje. 25 (); Jag ber att få tacka för svaret på min fråga. Frågan ställdes , alltså för tre veckorsedan. Med hänsyn till den långa tid som förflutit sedan frågan ställdes hadede berörda kommunerna och jag själv hoppats på ett positivare besked omförsöksverksamhet med yrkesinriktade linjer på icke gymnasieort. I finns f. n. gymnasieskolor av kategorin"särskild enhet typ 1" på två orter, nämligen och . Ibåda fallen är skolenheten väl etablerad som inslag i kommunens skolväsende ochanses ha betydelse för serviceutbudet i kommunen. Sedan beslutet om den integrerade gymnasieskolan fattadeshar ett flertal betydande förändringar inträtt beträffande kravet på utbildningför ungdom i åldern . Den omfattande ungdomsarbetslösheten har tvingatfram åtgärder, innebärande ett ökat ansvar för kommunerna, särskilt då detgäller ungdomar i dessa åldrar. Den s. k. ungdomsgarantin, vilken innebär ettgenerellt ansvar för ungdomar upp till , är en viktig uppgift förkommunernas skolstyrelser. och kommuner har gjort framställning om attfå starta försöksverksamhet med social servicelinje. ochlänskolnämn-den i har fillstyrkt de berörda kommunernasframställan. Det är bara att beklaga att regeringen här har en negativinställning. Den bidrar till att obalansen i utbildningsutbudet kommer attbestå. Den obalansen drabbar särskilt flickorna, som redan nu är mer utsattaför arbetslöshet. Det vore bra om statsrådet här kunde ge mig beskedom när man tänker vidta åtgärder med anledning av den remissbehandling som harföretagits av utredningsförslaget om flexiblare skolplanering och som nutydligen är avslutad. Del vore intressant att få veta vad regeringen har föruppfattning i den här frågan. Jag har läst i pressen att statsrådet har för avsikt attbesöka pä fredag och där träffa representanter för bl. a.kommunstyrelser och länskolnämnd. Det vore väl lämpligt att kunna ge dem ettmera positivt besked - att frågan kommer upp vid det tillfället är jag alldelessäker pä; det är eniga kommunstyrelser och eniga skolstyrelser som står bakomframställningen. Om breddning av gymnasieutbudet i och Den fråga som ställt äregentligen ett bevis för behovet av en flexiblare gymnasieplanering.Olägenheten med en för långt driven centralisering när det gällergymnasieorganisationen har man på flera håll börjat märka. Därför kommer vi påutbildningsdepartementet att arbeta fram en proposition som tar hänsyn till debrister som f. n. råder 2 protokoll 1981/82:34-36 Om total vertikal integration i skolorganisationen och vållaronödigt många elever olägenheter i form av långa resvägar och ibland äveninackordering. Betänkandet En flexiblare skolplanering, som skall liggatill grund för propositionen, är f. n. föremål för remissbehandling.Remisstiden går ut . 27 (); Jag ber att få tacka för upplysningen att vitydligen efter kan vänta ett besked på denna punkt. Visserligenblir inte de ungdomar som skulle vilja komma in på gymnasieskolan hjälptadärmed, men vi hoppas att alla ungdomar kan få plats pågymnasieskolan. Även om man spontant kan ställa sig positivtill de frågor som tar upp vill jag understryka att vikommer att lägga fram ett förslag som underlättar lösningar vid den mån de blirpraktiskt möjliga att åstadkomma. Det säger en del om vår inställning när detgäller en skolplanering som är bättre anpassad till både tätort och landsbygd. 29 (); och kommuner, som jagspeciellt har frågat om, har enligt vad och länsskolnämnden harpåpekat i ett yttrande till en långt framförhållenskolplanering. Därför anser jag att jag kan tyda statsrådets uttalande så attdel för dessa kommuner finns stora möjligheter i framliden. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på fråga 1981/82:91 om total vertikal integrationi skolorganisationen har frågat mig om vad jaganser om total vertikal integration i skolorganisationen. Begreppet total vertikal integration är mångtydigt. Enskolverksamhet kan sägas vara vertikalt integrerad då undervisningen skergemensamt för eleverna, oberoende av deras ålder. avses med integrationendast att annan verksamhet än undervisning är gemensam eller att verksamhetenäger rum i samma byggnader för alla elever. avses med vertikalintegration enbart att det finns en för flera stadier gemensam skolledning. Enligt mål och riktlinjer i den nya läroplanen förgrundskolan (Lgr 80) är en vertikal integration av olika årskurser inom ettstadium värdefull. Exempelvis kan en arbetsenhet bestå av årskurserna 1, 2 och3. En arbetsenhet kan också bestå av elever på olika stadier. grundskolankan enligt läroplanen vara gemensamma för flera stadier. Möjligheterna tillvertikal integration mellan förskolan och behandlas av utredningen(U 1981:01) om samverkan mellan förskola och skola. Utredningen skall enligtsina direktiv bl. a. studera erfarenheterna frän förskolan av arbete isyskongrupper och i vilken utsträckning detta arbetssätt kan överföras till grundskolanoch då speciellt lågstadiet. Byggnader och skolledning är ofta gemensamma för flerastadier i . I ulredningsbetänkandet (Ds U 1981:7) En flexiblareskolplanering föreslås åtgärder som skall göra det möjligt att anordna småhögstadier och därmed öka möjligheterna till vertikal integration. Betänkandetremissbehandlas f. n. Före gymnasieskolans införande fanns i vissutsträckning gemensam skolledning och gemensamma lokaler för grundskola ochgymnasium eller fackskola. principbeslut om införande avgymnasieskola innebar att det tidigare gymnasiet integrerades horisontellt medfackskola och yrkesskola. Studievägar med olika inriktning och längd bordeförekomma i samma skolenhet. En vertikal integration mellan klasser i ochgymnasieskolan i betydelsen undervisning inom samma byggnad eller skolenhetförekommer fortfarande i vissa fall. En sådan organisation leder emellertidantingen till mycket stora enheter eller till alt den gymnasieskola som anknytstill blir begränsad till att omfatta ett fåtal studievägar, oftasådana som karakteriserade det gamla läroverket. Vertikal integration kan alltså ses ur flera aspekter. Detvärde som ligger i den, t. ex. att lärare kan få kännedom om undervisningen påflera stadier, måste vägas mot riskerna för ensidighet i skolenheternassammansättning och mot ekonomiska krav på en rationell organisation. Om total vertikal integration i skolorganisationen 31ELISABETH (): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fråga, som löd; Vad anser statsrådet om total vertikalintegration i skolorganisationen? Jag är nöjd med svaret till någon liten del, men jag äricke nöjd till större delen. Låt mig börja från början. Total vertikal integration innebär att låg-, mellan- ochhögstadierna samt gymnasieskolan förläggs till samma skola. Tolv årskurserarbetar således i nära kontakt med varandra. Låt mig understryka att avsikten inte är att den enskildaeleven absolut skall tillbringa sina tolv skolår i samma skola. Nej, denpositiva effekten är i stället att elever från tolv olika årskurser lär sig attumgås med varandra, att arbeta parallellt eller tillsammans, att respekteravarandra och visa hänsyn mot varandra. Den vertikala skolan innebär eninnehållsmässig förankring i flera delar av skolarbetet: projektarbete,temadagar, fadderverksamhét, friluftsdagar, för alt exemplifiera några av demöjligheter som den vertikala skolan har. Projektarbetenoch temaarbeten kan naturligtvis genomföras över alla Omtotal vertikal integration i skolorganisationen stadierna,med elever i olika åldrar som resurs och som stöd för varandra. På det sättetengageras kanske elever i åldrarna ända från till i ett gemensamtarbete. Här har vi en bit av den existerande verksamhet som medför en positivåldersintegration. Likaså kan naturligtvis friluftsdagarna utnyttjas i dettakontaktskapande syfte. Fadderverksamheten är ytterst väsentlig. Gymnasister ellerhögstadieelever tar t. ex. hand om ängsliga yngre kamrater på lågstadiet, och.nota bene, den verksamheten, det samarbetet mellan högstadieelever ochgymnasister å ena sidan och de små eleverna i skolan å andra är utvecklande föralla grupper som deltar. utredning En flexiblare skolplanering, somUlla Tilländer var inne på redan i det tidigare svar som hon gav, har lovordatsav , och det förstår jag. I den finner man nämligen många av deidéer och tankar som präglar den vertikala skolan. Lärarna i de här skolornafår en mer flexibel tjänstgöring. De undervisar ofta på flera stadier. Dettagagnar både dem själva som individer och främst naturligtvis deras yrkesutövning. Genom verksamhet med projektarbeten och temadagar kommerlärarna i kontakt med många av de elever som är i skolan och som de själva ickeundervisar. Främlingskapet minskar, och den trygga miljön vinner terräng. Jag märker att min taletid är slut, och jag ber att fååterkomma i replik. Man kan fråga sig hur stor den här totaltvertikalt integrerade skolan skall vara - om den skall innefatta bådegrundskolan och gymnasieskolan för att vara totalt vertikalt integrerad. Om grundskoledelen har tre paralleller, får den ungefär650 elever. Vill vi begränsa skolstorleken till 1 000 elever totalt, kan jugymnasieskolan bara bestå av högst fyra treåriga linjer eller sex tvåårigateoretiska linjer. De fyra treåriga linjer som tar emot flest elever ärekonomisk, samhällsvetenskaplig, naturvetenskaplig och teknisk linje.Sammanlagt tar de emot av en årskull. Förlägger vi de linjerna till dentänkta skolan skulle 20 av de 80 avgångseleverna från kunnafortsätta på samma skolenhet. För dem blev skolenheten integrerad. Förde övriga60 blev det ingen integration. Och av eleverna i gymnasieskolans årskurs 1skulle komma från annan skolenhet. Den skola som är totalt integreradför alla elever är en omöjlighet, om man inte vill bygga mastodontskolor. När det gäller del mångtydiga begrepp som avses medvertikal integration, har jag redan påpekat att det inte är något nytt, vilketju i och för sig inte gör saken sämre. Man talar om nyupptäckter. Det som ansesgammalt och förlegat, förkastat och bortglömt befinns plötsligt fungeraförträffligt i en ny situation. Ett exempel på det är renässansen förB-skoleformen. Den förkastades i samband med att skolornas storlek gjorde denantikverad. upptäcker man den på nytt som ett förträffligt pedagogisktmedel, med vilket man kanbibehålla mindre skolor. De fördelar som stora centraliserade skolor eventuelltkunde ha uppvägde inte de nackdelar som de kunde innebära, med långa resor ochlånga skoldagar. B-skolorna kan innebära utlokaliserade klasser från en centralskola med gemensam skolledning och administration, och det blir mycketbilligare än om varje skola hade haft sin egen skolledning. 33 (): Statsrådet talar här om mastodontskolor. Sombekant decentraliserar vi f. n. gymnasierna ute i landet. Därom skriver ocksåLars Du i sin utredning. I verkligheten innebär detta inte att man fårnågra mastodontskolor. Jag tror att vet alt det i Stockholmskommun finns ett par exempel på skolor av ifrågavarande slag, som rakt inte ärnågra mastodontskolor och som fungerar väl. Jag är ledsen över att UllaTilländer inte ännu - jag tror att hon kommer att begagna tillfället att göradetta - har varit ute och besökt dessa skolor. Kanske får hon då en annanuppfattning. Det är självklart att sådana skolor inte kan ha ett utbudomfattande alla linjer, men den nackdelen kan kompenseras genom de fördelar somskolorna dock kan visa upp. Jag var litet mångordig, herr talman, i milt förstaanförande, och jag är rädd för att jag snart kan bli nedklubbad även i det häranförandet. Jag skall därför skynda mig att ställa några kompletterande frågor. Många människor har en mycket positiv syn på den totalavertikala integrationen. Vilka slutsatser vill dra av detta fördessa människors räkning? Borde inte denna totala vertikala inegration, someventuellt är på väg ut ur vår skolorganisation, utvärderas? Jaghade f. ö. hoppats att SÖ för länge sedan skulle ha initierat en sådanutvärdering. Har vi inte i vår skolorganisation en sådan alternativskolform? Det vore väl dåligt av oss, som har ett så väl utvecklatutbildningssystem, alt inte i detta kunna inrymma det alternativet. Det tyckerjag att kunde hålla med om. Min sista fråga till är: Fordrar interespekten för alla de många elever, lärare och föräldrar som är engagerade idenna fråga att en sådan utvärdering kommer till stånd? Om total vertikal integration i skolorganisationen Anledningen till att vi kommer attlägga fram en proposition, som kommer att ge möjlighet till planering av mindreskolenheter, är just att så många människor är engagerade för inrättandet avsådana skolor. Men den möjligheten gäller för både tätort och landsbygd. är ju en varm förespråkare av attlärare skall få undervisa på flera stadier. Det innebär alt lärare på gymnasietundervisar på högstadiet, men också på mellanstadiet, utan att ha egentligutbildning för det. Jag skulle vilja fråga : Anser ElisabethFleetwood att det är tillfredsställande att man undervisar på ett stadium utanatt man har en utbildning som är anpassad för detta? Om svaret är ja, anserElisabeth Om total vertikal integration i skolorganisationen Fleetwooddå också att lärare skall få undervisa på högre skolstadier än det egna, utanutbildning för detta? Om svaret är nej på de här två frågorna, vilket skulleinnebära alt anser att det krävs särskild utbildning bådenär lärare går ned till lägre skolstadier än det egna och när lärare går upptill högre skolstadier än det egna, ansluter sig då tilldet förslag som är närbesläktat med ? 35 (); Det förslag om möjlighet till mindreskolenheter som kommer i vår är bra. vill jag påpeka alt vi redan harnågra mindre skolor som fungerar väl. Därför tycker jag att jag efter vad UllaTilländer sade i den sista delen av sitt anförande kan konstalera att den utvärderingsom jag har efterfrågat är ännu mer väsentlig. frågar mig vad jag anser om lärarnasmöjligheter att undervisa på annat skolstadium än det egna. Ja, kanske är dellättare för en lärare som är utbildad för gymnasieundervisning att undervisa påhögstadiet. Min 20-åriga erfarenhet av detta är enbart positiv. Del finns mångapsykosociala faktorer som kommer in i bilden. Del ger mycket av kontinuitet föreleverna, och det tar bort mycket av den oro vid stadieövergången som vi här ikammaren så har konstaterat. Jag upprepar; Vill UllaTilländer hjälpa oss med att få till stånd en utvärdering av den vertikalaskolorganisationen? Jag har faktiskt en positiv inställning exempelvistill en utbildning som ger möjlighet att överskrida gränserna mellan stadierna,och den positiva inställningen grundar sig på en egen erfarenhet som jag har.Det var till väsentlig del vidareutbildade folkskollärare - vilka alltså hadepedagogisk erfarenhet av undervisning på två stadier - som bidrog till attenhetsskolan och senare också kunde genomföras. Det var enpionjärinsats, och den genomfördes trots kraftigt motstånd från kretsar som påden tiden inte hade någon förståelse för vertikal integration. 37 (); Jag är naturligtvis mycket tacksam för denpositiva inställning som säger sig ha beträffande överskridandeav stadierna. Det är samma erfarenhet som jag har gjort. Men i och med att tar upp folkskollärarnasmycket fina insats och deras möjlighet att undervisa uppåt vill jag fråga;Borde inte samma effekt kunna förmärkas när det gäller övergånghögstadium-gymnasium? Varför skulle de lärarna vara sämre skaffade än folkskollärarnaatt undervisa på flera stadier? Om inte skolenheterna skall bli mastodonlerkommer det alllid att vara en mycket begränsad grupp elever som kan gå i sammaskolenhet i såväl grundskola som gymnasium. Det hindrar inte att det kan finnasmänga fördelar med ett sådant arrangemang i alla fall, och jag har nämnt värdetav att lärare tjänstgör på olika stadier. Jag vill tillägga att det ocksåligger ett värde i att äldre elever kan ta ansvar för yngre. 39 (); Jag sade redan tidigare att vi naturligtvisinte kunde ha alla valmöjligheter i dessa vertikala skolformer. Men samtidigtär det ju så att vi har sagt att vi skall skapa skolformer efter de behov somföreligger. Då tycker jag all det passar väl med den skolform som man har bl.a. i tätorter, där det inte är nödvändigt att i varje skola kunna välja varjelinje utan man kan välja en linje i närliggande skola. Jag tycker alltså att det senast framförda argumentet intepå något sätt upphäver de positiva konsekvenser som jag har pekat på. Och jagfrågar fortfarande om vi inte skulle kunna få en utvärdering av den totalavertikala integrationen i vår skolorganisation. Om skoldirektionens bedömning av gymnasieorganisationeni Överläggningenvar härmed avslutad. 10 §Svar på fråga 1981/82:92 om skoldirektionens bedömning avgymnasieorganisationen i har frågat mig på vilken grundjag har avvisat skoldirektionens bedömning av gymnasieorganisationen iStockholm. avslog regeringen besvär avStockholms skoldi-rektion över beslut att dra in tvåskolenheter med gymnasieskola i , Ahlströmska skolan ochHöglandsskolan, fr. o. m. . Vid bedömningen av skolenhetsorganisationen förgymnasieskolan i efter måste hänsyn tas bl.a. till uppdelningen av de teoretiska linjerna på ett mycket stort antalskolenheter och till det minskade behovet av utbildningsplatser vid mitten av1980-talet. De teoretiska linjerna är i f. n. uppdelade påinte mindre än 25 skolenheter. 13 av dessa skolenheter hade /79endast en intagningsklass sammanlagt på de humanistiska och samhällsvetenskapligalinjerna. Lika många enheter hade endast en intagningsklass pånaturvetenskaplig linje. Uppdelningen på halvklasser inom de humanistiska ochsamhällsvetenskapliga linjerna som görs i medför ökadelärarkostnader, och en sådan uppdelning förekommer normalt inte i landetsövriga större kommuner. Uppsplittringen av utbildningen på ett stort antalskolenheter medför dessutom ökade kostnader för skolledning. Om skoldirektionens bedömning av gymnasieorganisationeni Enligt de av redovisade beräkningarnauppstår 1982 på de teoretiska linjerna i ett överskott på 12klasser i jämförelse med /79, och 1985 stiger överskottet till 47klasser vid en oförändrad intagningskapacitet i kranskommunerna. Det minskadebehovet av teoretisk utbildning medför att en minskning avantalet skolenheter med sådan inriktning inom gymnasieskolan i ärnödvändig. Enligt bedömning motsvarar del minskade behovetav teoretisk utbildning ungefär kapaciteten vid nio av de nuvarandegymnasieskolenheterna med teoretiska linjer. Mot denna bakgrund och mot bakgrund av att regeringenredan en gång, 1979, givit skoldirektion en möjlighet attytterligare överväga skolenhetsorganisalionen vid gymnasieskolan i kommunen,avslog regeringen skoldirektionens besvär över beslut. 41BRITT MOGÅRD (m); Jag ber att få tacka statsrådet försvaret.