prot · G50972 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag kan inte låta bliatt göra reflexionen att de pengarna skulle räcka till att informera mångaarbetslösa om möjligheterna till arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbetenetc. eller, varför inte, om de ungdomsplatser som LO/PTK-SAF kommit överens omoch som regeringen möjliggör med ett nytt statsbidrag. Jag gör också en annan reflexion. Såvitt jag kan minnaskampanjerade inte LO på det här viset 1972, när arbetslösheten var lika hög somi dag eller högre. Inte berodde det väl på att man var mindre intresserad attåtervända till den fulla sysselsättningen då? Nej, sanningen är naturligtvisatt det åren politisk kampanj, som inte skulle ha kommit till stånd om vi i daghaft en socialdemokratisk regering, ens om arbetslösheten varit den dubbla. Men all right. Allt som håller uppe kampen motarbetslösheten har en god sida. Om det sedan följs upp med realistiska förslag,så mycket bättre. gick 125 000 människor utan arbete i Sverige.Det är av vår arbetskraft. Det är alldeles för hög arbetslöshet.Ambitionen måste vara att all arbetslöshet - oavsett nivå - skall bekämpas. Vi har trots allt lyckats förhållandevis bra med det iSverige. Sedan får oppositionen ta till vilka överord man vill. I EG-ländernagår 10 miljoner utan arbete och i 25 miljoner. I våra närmastegrannländer ligger arbetslösheten på den dubbla eller tredubbla svenska nivån.I det av socialister styrda ligger den på och i det avkonservativa styrda på . Ingen arbetslös i blir hjälpt av att höra det. Mendet är en viktig kunskap, därför att det är i den världen vi skall lösa våraproblem. Det är i den världen vi skall försöka sälja mer svenska varor ochtjänster och därmed skapa sysselsättning i , en värld där de flesta hardet mycket värre än vi och anstränger sig hårt att få oss att köpa mer av dem.Den verkligheten kan man välja att blunda för och skylla allt på den svenskaregeringen. Det gör det enkelt att vara i opposition, men det löser ingaproblem. I en internationell jämförelse har vi lyckats bra i , men visträvar alltid efter att lyckas än bättre. Mest oroande i denna situation är ungdomarnas belägenhet.I går 4 miljoner ungdomar utan arbete. Ungdomsarbetslösheten är entidsinställd bomb, sade en hög EG-tjänsteman i en tidningsintervju häromdagen.Det är vår uppgift att se till att den inte briserar. Det kan bara ske om vifill ungdomarna kan förmedla en tro . Det sker bäst genom att gedem fillfälle till god utbildning och arbete. har så många olika beslut tagits om förbättrademöjligheter till arbete, utbildning och praktik för ungdomar att en repetitionskulle lägga beslag på hela min talefid. De viktigaste inslagen är emellertidden utbyggda gymnasieskolan, den förstärkta yrkesinriktningen i studierna ochutbyggnaden av praktikarbete och lärlingsutbildningen. Jag vill emellertid säga några ord om det senaste inslageti arbetet på att bereda alla ungdomar utbildning, praktik eller arbete. Jagtänker på vad vi kallar för ungdomsplatser. förklarade sigregeringen beredd att med hjälp av finansfullmakten finansiera särskildaungdomsjobb, om bara parterna kom överens om de närmare villkoren. Så har nuskett. Dagen före var LO/PTK-SAF klara med sitt avtal, och det har nuföljts upp på den kommunala sidan. Det som hänt är glädjande på många plan. Först och främstnaturligtvis för att några tusen 16-17-åringar får jobb. Men det visar ju ocksåatt samspelet mellan parterna och regeringen fungerar under ytan, trots detordkrig som förs så att säga ovan ytan. förhandlas det lokalt om hur många ungdomsarbetsplatsersom tas fram i resp. branscher och företag. Det är både parternas ochregeringens önskan att detta sker snabbt utan onödig fidsutdräkt. ASEA planeraratt anställa 300 ungdomar. kommer att ta emot 250. Här i att 1 000 ungdomsplatser kan inrättas. Jag uppmanar enträget andra att följa efter. Ge ungdomarnaden chans de förtjänar. Effekten av devalvering, justering av Åmanlagarna,generöst stöd till beredskapsarbete, praktikarbete och ungdomsplatser iindustrin måste bli att näringslivet öppnar sina portar för ungdomarna. Detborde bli näringslivets bidrag till återupprättandet av framtidstron för detuppväxande släktet och upprätthållande av den fulla sysselsättningen. Kring den fulla sysselsättningens politik har funnits enbred enighet i vårt land. Jag är osäker på om så längre är fallet. Till högerförordar man en politik, som innebär att man åtminstone temporärt medvetetdriver fram en hög arbetslöshet som ett led i en omställning av ekonomin. Deterkänner man öppet. Till vänster förordar man en politik, som skulle leda tillständigt stigandeskattetryck och därmed långsiktigt hota den fulla sysselsättningen. Deterkänner man inte öppet. Jag skall här hålla mig till vad jag uppfattar somsvagheter och inkonsekvenser i den socialdemokratiska politiken. Det gör jaghelt enkelt därför att det är socialdemokratin som utgör huvudalternativet tillden väg mittenregeringen stakat ut för att nå och upprätthålla den fullasysselsättningen. Om den politik socialdemokraterna förordat ioppositionsställning genomförts, skulle det mest märkbara nog vara att vi haft ett högre skattetryck. Sannolikt skulle fler människor varasysselsatta i AMS-åtgärder än -men ännu mer sannolikt: färre hade varitsysselsatta i öppna marknaden, särskilt inom industrin. Kort sagt: läget påarbetsmarknaden hade varit sämre, om socialdemokratins politik förverkligats. Eftersom socialdemokraterna förordat högre skatter ochdessutom ännu större budgetunderskott, har den arbetsmarknadspolitik partietsföreträdare fört till torgs enbart handlat om krav på ständigt högre anslag.Ibland har kritiken varit ännu mer begränsad, nämligen till synpunkter på närbesluten borde fattas, eller stannat vid någon statistisk träta. Då har socialdemokraternas ekonomiska politik innehållitintressantare inslag. Det presenterade ekonomiska s. k. krisprogrammetinnehöll många intressanta angreppssätt. Men det synes ha stannat vid godaavsikter. För när man summerar den socialdemokratiska politiken, finner man attden kännetecknas av vankelmod och obeslutsamhet. Jag skallta några exempel. Liksom regeringen förordar socialdemokratin en industriellexpansion. Ett bland många instrument som då bör användas är att man medvetetlägger ut offentliga beställningar till industrin. Socialdemokraterna utvecklarmed förkärlek sambandet mellan offentiig upphandling och expansion avindustrin. Det är en politik som också förordats av . Ochregeringen har tillämpat det synsättet på flera områden. Det kanske allra bästa exemplet som är aktuellt ärsvensk flygindustri. Den har givit upphov till många tusenarbetstillfällen inom industrin i , och den har lett till innovationersom också kommit till nytta i annan industriell tillverkning. Mot den bakgrunden, av hänsyn till svensk neutralitets-och säkerhetspolitik och med den ambition som socialdemokraterna säger sig haatt knyta samman offentliga beställningar med en industriell expansion, kundeman vänta sig att socialdemokraterna tidigare än något annat parti skulle hatagit ställning för en svenskbyggd ny flygplansgeneration, ett svenskbyggt JAS.Men tvärtom kännetecknas deras hantering av denna för vår säkerhetspolitik ochför vår industri och sysselsättning så vikfiga fråga av vankelmod ochobeslutsamhet. Ett annat område där ord och handling inte stämmer överensär kampen mot inflationen. Hela krisprogrammets uppläggning gick ju ut på kampmot inflationen. Det var en förtjänstfull uppläggning. föreslog en sänkning av momsen för att motverka en alltförsnabb inflationstakt efter devalveringen, gick socialdemokraterna mot detförslaget. Och inte nog med det, socialdemokraterna upprepar i motionen kravetpå att momsen skall höjas. Vad betyder det? Jo, naturligtvis snabbareinflation, tvärtemot vad målet för deras ekonomiska politik sades vara. En höjning av momsen kan vara rätt medicin, om efterfrågani ekonomin är för hög och riskerar att leda till överhettning, eller om syftetär att ersätta en sänkning av annan skatt. Men så är inte fallet med s-förslaget.Därför leder socialdemokraternas skattehöjarpolitik till sänkta reallöner,urgröpt köpkraft, högre priser och lägre efterfrågan i ekonomin. Det leder isin tur ofelbart till högre arbetslöshet. Ett tredje exempel på vankelmod och diskrepans mellanåsikter och handlande inom socialdemokratin är debatten om huruvida man skalllåta den ekonomiska politiken kännetecknas av ekonomiskt lättsinne eller avåtstramning. Här har förts en intressant och rätt avslöjande debatt mellansocialdemokratiska tidningar och s-märkta ekonomer. Att den socialdemokratiskapartiledningen inte tagit ställning meHan dessa läger framgår med önskvärdtydlighet för alla som lyssnar. Det framgick kanske tydligare än någonsin, närKjell-Olof i fick frågan om han tyckte regeringensbudgetunderskott var för stort. Både ja och nej, blev svaret. Kan det tydligaresägas att socialdemokratin inte har något färdigt alternativ till regeringensekonomiska politik? Med det s. k. septemberpaketet innehållande devalvering,momssänkning och sysselsättningsskapande åtgärder, senare kompletterat medräntesänkning, har grunden lagts för en industriell expansion. Det bekräftasnu av fristående och omdömesgilla ekonomer. SNS-ekonomerna säger t. ex. i sinrapport att "grunden är lagd för en utveckling mot balans ochtillväxt i ekonomi". Här finns emellertid framför oss en risk och ett problem.Nu sjunker inflationstakten, men vi kan dra på oss en ny kostnadsexplosion, somförstör de goda utsikter som vi nu ser framför oss. En anledning fill dennuvarande sjunkande inflationstakten är naturligtvis det ansvarsfulla avtal somparterna på arbetsmarknaden träffade . Det utgör en god grund för enåterhämtning i svensk ekonomi. finns aHtså en risk för en kostnadsexplosion, om enförbättrad lönsamhet inom näringslivet överutnyttjas. SNS-ekonomerna har pekatpå möjligheten att göra några slags vinstavsättningar för att undvikainflationsdrivande lönelyft i nästa avtalsrörelse. Metoden med en vinstfrysning har använts tidigare ochskall väl inte uteslutas om behovet uppstår ytterligare en gång. Däremot bordedet fondsystem som socialdemokratin har bundit sig för uteslutas som en metodatt komma till rätta med detta problem. Det skulle förvärra situationen istället för att förbättra den. har i ett anförande sagt att frågan omlöntagarfonder är en viktig arbetsmarknadsfråga. Om kloka karlar sätter sig nerskall man säkert finna en lösning på den frågan, sade enligtfidningsreferat. 4 protokoU 1981/82:72-74 Låt mig lägga till, att förutsättningarna nog blir ännustörre om också några kloka kvinnor ingår i gruppen. Jag är ganska säker på att om så skedde, skulle man snartkomma fram till slutsatsen att de socialdemokratiska löntagarfonderna bordeföras åt sidan för att inte ytterligare komplicera nästa avtalsrörelse -åtminstone om det fondförslag som socialdemokratiska partiet lagt fram skallläsas bokstavligt. Om man därför vill göra en viktig insats för att skapa godaförutsättningar för nästa avtalsrörelse och därmed undvika att den grundraseras som har lagts för återhämtning och industriell expansion, då skallman se bort från prestige och bindningar till detaljer och lägga det föreslagnafondsystemet åt sidan. Man kan ju fråga sig varför just det nuvarande förslagetskulle vara det sista och slutgiltiga. Frågan har ju diskuterats under så mångaår, och så många skisser har sett dagens ljus och lagts undan. Om också det härförslaget läggs åt sidan, tror jag inte att någon större olycka är skedd försocialdemokratin, men jag är säker på att en stor olycka undviks för landet. Det behöver ju inte innebära att de problem som man trorsig lösa med förslaget avförs från debatten. Tvärtom kan de diskuteras i en merkonstruktiv atmosfär. För aktieägandet behöver spridas på fler händer, ochriskvilligt kapital behöver komma fill stånd i större omfattning, gärna som ettstabiliserande inslag i avtalsrörelser. Men socialdemokraternas nuvarandefondförslag blockerar varje meningsfullt tankeutbyte. Socialdemokraterna anklagar regeringen med hög och gällröst för att vi med nödvändiga besparingar i statsbudgeten försvåraravtalsrörelsen. Och det är sant att avtalsrörelserna blir svårare, när vi intekan lösa alla problem genom att betala oss ur dem. Men därvidlag finns ingenväg udenom. Den stora blockeringen, som jag ser det, för ökat samförståndmellan parterna på arbetsmarknaden är emellertid socialdemokraternaslöntagarfondsförslag. Jag förordar ingalunda att löntagarna skall ge sig på nådoch onåd inför arbetsgivarna. Tvärtom skall löntagarna kräva en rättmätig del iföretagens kapitaltillväxt. Men om man hotar med förslag som långsiktigtinnebär överförande av ägandet av företagen till centraliseradefackföreningsstyrda löntagarfonder, då är det bäddat för frontalkollision. Om talet om ansvarsfull ekonomisk politik är allvarligtmenat - lägg då undan löntagarfonderna! Det skulle främja samförståndet mellanbåde parter och partier. Och vi behöver ökat samförstånd, inte ökad konfrontation. Jag fårmeddela att anslag om kvällsplenum nu har uppsatts. 44ANNA-GRETA LEUON (s) replik: I debatten i går kunde berättaatt man på har haft ett möte, där man i klartext sadeatt det skall vara fritt fram att använda även de tarvligaste argument ikampanjen mot Jag måste säga att jag inte hade väntatmig att skulle sälla sig fill skaran av arbetsgivardirektörer.Men jag tycker att hans inledning här, med kritiken av LO:s akfion för denfulla sysselsättningen, är precis lika tarvlig som mycket av det man ser iSAF-tidningen av vulgärpropaganda, halvlögner och annat mot vårt förslag omlöntagarfonder. räknar upp hur hög arbetslösheten är ivärlden omkring oss. Han säger: Det är den världen som vi skall sälja varortill. Ja, den ser inte särskilt bra ut. Vi borde därför lära oss två saker. Fördet första: Utnyttja alla de exportmöjligheter vi har. För det andra; Se tillhur vi skall producera för vår egen hemmamarknad. I förrgår var jag på Sågverk i Dalsland.Verksamheten där går för halv fart, inte därför att man lider brist på order.Tvärtom får man säga nej till order- i stort sett exporterar man bara. Flerautländska order har man fått säga nej till. Jo, därför att man inte fårråvara . Hur har inte vi från socialdemokratiskthåll i den här försökt påverka de borgerliga regeringarna att se tillatt vi utnyttjar exportmarknaden på bästa möjliga sätt genom att sörja för attdet finns råvaror till den svenska industrin? Det skulle hakunnat bidra tiH. När det gäller hemmamarknaden har vi fört fram en lång radförslag i motioner som har väckts till årets och tidigare för attstimulera hemmamarknaden. De förslagen möts bara av överlägsna ord från deborgerliga. tog också upp frågan om ungdomsplatserna,och han bredde ut texten om hur bra de var. Jag tycker också att de är bra. SomIngemar vet var det ursprungligen ett förslag från arbetarrörelsen. Jag skulle vilja rikta två frågor fill första frågan är: Hur blir det efter ? Såvitt jag kan se avregeringens alla skrivningar finns det inte ett ord om några pengar fillungdomsplatser efter . Och vidare: Hur blir det? Skall man krånglatill det här? Skall ungdomar genomgå yrkesintroduktion innan de får enungdomsplats eller ej? Buden är olika när man talar med olika företrädare förden regering som tillhör. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 45Arbetsmarknadsministern : Fru talman! togilla upp därför att jag påpekade att LO, efter vad jag kan minnas, intekampanjade mot den socialdemokratiska regeringen när arbetslösheten var högreän den någonsin varit. Det tycker jag är onödigt. Det är bara att konstateraatt det var så. Jag drog den enda slutsats man kan dra, att det är en politiskkampanj. Jag lyssnar gärna till de förslag som förs fram och som gäller hur viskaH komma ur den här situafionen. Hänger det budskap ihop somsocialdemokraterna för fram och som handlar om offentliga beställningar ochindustriell expansion, om kamp mot inflation, förslag till momshöjning och endel annat? På de punkterna har inga svar. Jag vill gärnaupprepa min fråga: Menar att vi t. ex. kan hjälpa fram enindustriell expansion i genom ett beslut om ett svenskbyggt JAS? Ellerkan vi vara överens om att vi skall försöka hämma inflationstakten genom attinte onödigtvis höja momsen, som ni nu föreslår? Det skulle, såvitt jagförstår, också vara ett störande inslag i avtalsrörelsen. När det gäller frågorna om ungdomsplatserna kan jag sägaatt läget är det att en förordning utfärdats. Där står att läsa vilka reglersom gäller. Det är sant att den gäller till , helt enkelt därför attvi och våren bör sammanfatta erfarenheterna av de olika åtgärdersom nu vidtas när det gäller ungdomarna. Jag är alldeles på det klara med attvi skall ha det här systemet också . Men samspelet med andraåtgärder bör vi diskutera och bestämma oss för inför nästaintagning till gymnasieskolan och inför arbetsmarknadssituationen nästa höstoch vinter. Som vet bättre än de allra flesta kan vi anslå depengar som behövs via finansfullmakten, precis som vi gjorde . När det gäller frågan om yrkesintroduktion skall skolanpröva möjHgheterna till yrkesintroduktion innan ungdomar anvisasungdomsplatser. Det framgår också av förordningen. Däremot är det intenödvändigt att genomgå yrkesintroduktion om yrkesintroduktionsplats inte finnseller om det inte är den lämpligaste åtgärden för pojken eller flickan i fråga.Man kan anvisa dem till ungdomsplatser. Det är en alldeles onödig förvirringsom här uppkommit på den här punkten. Jag skulle inte bara för egen del utan för denallmänna konsumentupplysningens skull gärna se att ocksåbesvarade de frågor som låg i mitt anförande, om vi kunde vara överens om hurvi skall få till stånd en industriell expansion och därmed ett bidrag till attåtervända till den fulla sysselsättningen, som vi ju i allmänna ordalag ändå äröverens om. 46ANNA-GRETA LEHON (s) replik: Jag är glad över det som om yrkesintroduktionen. Den förvirring som uppstått har sin orsak i detsom står i den förordning som har skrivit. Men som jag tolkardetta så kan man nu alltså i praktiken jobba på det sätt som vi har sagt när viskrivit om ungdomsplatserna, nämligen att de skall vara en ersättning föryrkesintroduktionen. I praktiken kommer det att fungera smidigast på detsättet. väljer att ställa nya frågor till mig,som har betydligt än han för att tala, i stället för att svara påde frågor som jag ställt. Frågan om råvaror till den svenska skogsindustrin är en avde mest centrala om vi skall ha möjligheter att klara oss både ute påexportmarknaden och på hemmamarknaden när det gäller att konkurrera medimportförefag. Vi vet att vi förlorat miljardinkomster på att vi inte haftskogsråvara tillräckligt. Jag nämnde ett konkret exempel på detta som jaghäromdagen själv upplevt. Frågan om i vilken utsträckning JAS kan stimulera framsysselsättning i det här landet är en av de frågor som den grupp som detsocialdemokratiska partiets verkställande utskott tillsatt har att titta på.Det är beklagligt att vi inte kan få tillräckHgt fullödiga svar på sådanafrågor i det material som regeringen ger oss. är ansvarig för arbetsmarknadspolitiken idet här landet, men det verkar som om han inte är särskilt intresserad av attdiskutera de frågorna. Faktum är att vi i har tiotusentalsmänniskor onödigtvis öppet arbetslösa, därför att arbetsmarknadsministern intevill eller inte kan få fram tillräckligt mycket pengar förarbetsmarknadspolitiska åtgärder. vet att t. o. m. denborgerliga regering som satt 1978 hade bättre ambitioner i det avseendet än vadhan har . Hur man än värderar beredskapsarbeten, arbetsmarknadsutbildning,sysselsättning inom Samhällsföretag och de andra åtgärderna kan ingen påstå atten öppen arbetslöshet för någon enda människa är att föredra. Men det ärfaktiskt det valet som den borgerliga regeringen ger människorna : hellreöppen arbetslöshet än att utnyttja den kapacitet som vi har inom arbetsmarknadspolitiken.Det är en dålig politik. Den leder inte till full syselsättning, IngemarEliasson. När det gäller råvaror till skogsindustrin vetAnna-Greta att det har beslutats om ett antal åtgärder som förbättrarmöjligheterna att få fram råvara. Det sker bl. a. genom skattestimulanser. Denskatteomläggning som vi är överens om skall genomföras är jag säker på kommeratt ge ett gott bidrag till detta. Vi har anslagit kraftigt ökade bidrag tillskogsvägar för att man skall få ut råvaran ur skogen. Vi har inomberedskapsarbetspengarnas ram startat många skogsvårdande projekt. Men detfinns områden där vi inte behöver vänta på att sådana åtgärder skall geresultat utan där vi kan fatta beslut. Jag tog ett sådant exempel, nämligen detnya flygplanet. Det är ändå något av den obotfärdiges förhinder att man intekan komma loss med ett beslut i den frågan från socialdemokraternas sida. Jag kan ta ett annat exempel. När vi tar bortForsmarkstunneln som alternafiv betyder det att verkstadsindustrin får en nystor marknad för stora värmepumpar. Också i den frågan har haft svårt att få fram ett beslut. De resurser som har tilldelats arbetsmarknadsverket under1981 har ökat med . Det finns inget annat område som har fått en sådanprioritering inom statsförvaltningen. Dessa resurser är ännu inte fulltutnyttjade. Det finns fortfarande här och där ledig kapacitet inomarbetsmarknadsutbildningen. Vi ökardessutom på för nästan . beslut om industribeställningar för 44 milj. kr., som gersysselsättning inom verkstadsindustrin runt om i landet. Det hjälper inte, , att med stora ordbara säga att regeringen har övergivit den fulla sysselsättningens politik. Motdessa allmänna floskler står en praktisk politik som innebär att regeringengång på gång har ökat på anslagen, just för att ge arbete och utbildning åtungdomar och andra på arbetsmarknaden. Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare replik. 48SIVERT (): Den genomsnittliga industriarbetaren har sedan1976 fått sin köpkraft minskad . Köpkraften har alltså minskat med överen månadslön under den borgerliga regeringsperioden. Den borgerliga regeringspolifiken har inneburit en rå ochoförfalskad omfördelningspolitik till förmån för de redan besuttna. . Åsling har med en viss uppriktighet uttalat sig ien tidskrift som jag hittade på ett hotellrum . På en fråga om hantycker att finansförvaltning och särskilt konsten att hantera penningflödet ärden konstart som svenska företag bör fortsätta att satsa på, svarar hanföljande: Självfallet är det beklagligt att finansavdelningarna harkommit att spela en större roll än produktionsavdelningarna på många företagunder senare år. Jag vill emellertid inte anklaga någon för det. Hade vi här ilandet haft ett lägre kostnadsläge hade kanske utvecklingen varit den motsatta. Han ville inte anklaga någon, den gode Åsling. Och det ärväl en skön själs bekännelse. Och det visar vad det är fråga om. Investeringarna i produktionen har minskat och är entredjedel lägre än . Byggindustrins investeringar har, somIngemar väl känner fill, sjunkit än mer. Och från regeringskansliethar vi hört signaler om ytterligare neddragningar på byggnadssidan. I stället ökar antalet miljonärer. Det finns nu 25 000miljonärer i . Det bör jämföras med att antalet var 17 800. Ochdet handlar om nya miljonärer som är allt annat än industribyggare. Det ärmiljonärer som gjort sig rika på den spekulationsekonomi som är en direkt följdav den nuvarande regeringspolitiken. De rika har blivit fler och plånböckerna för löntagarnatunnare. Och utvecklingen kommer att fortsätta - kostnadsläget säger ju NilsÅsling ligger för högt. fortsätter regeringen angreppen mot de sämst ställda idet svenska samhället..De arbetslösa har alltsedan 1976 fått försämradevillkor. 1973 beslutades att de arbetslösa skulle kompenseras med dryga avsin tidigare lön, alltså upp till den nivå där ersättningen vid sjukdom ligger.För en genomsnittlig metallarbetare gör det . föreslåsen försämring som kostar den arbetslöse . genom att man planerar att Omläggningen är en katastrof för de fackligaorganisationerna.