prot · G50954 · 1981-12-31 00:00:00 — De kraftiga neddragningarna leder naturligtvisofrånkomligen till ännu längre köer och till onödigt och förvärrat lidande förmånga patienter både inom och utom . har läst upp en radvittnesbörd om detta. Sjukvårdsregionen har också framfört kraftiga protester.Landstinget har framfört kraftiga protester. Representanter förpersonalorganisationer, riksdagspartier och patientorganisationer har framförtkraftiga protester. Ett enigt landsting har också ställt sig bakom en i stortsett oförändrad verksamhet och har också anslagit erforderliga medel för detta.Från statens sida har motståndet inte varit betingat av ekonomiska skäl,eftersom statens bidrag till läkarlöner och drift i stort sett skulle blidetsamma med det förslag vi nu har att ta ställning till som med det somlandsting och direktion begärt och som vi moderater också fört fram i vårmotion nr 122. Detta är mycket viktigt att notera. Vad det gäller har alltså inte varit mera pengar frånstatens sida. Trots detta tillstyrker utskottet de av regeringen föreslagnaramarna, enligt vad jag förstår till stor del av formella skäl. Utskottetsskrivning i övrigt är nämligen sådan att väsentliga önskemål och synpunkter i vårmotion ändå har möjligheter att tillgodoses. Men innan jag går in på dennautskottets mycket positiva skrivning vill jag något ta upp motivet för attutskottet tillstyrker de av regeringen föreslagna ramarna. "Utgångspunkt för förhandlingsuppgörelsen i vad avserekonomiska frågor har enligt vad utskottet erfarit varit de ekonomiska ramarför verksamheten vid sjukhuset under innevarande år, om vilka regeringen fattatbeslut och vilka genom prop. 1981/82:25 föreläggsriksdagen för fastställande. Med hänsyn härtill tillstyrker utskottet att dessaramar fastställs." Jag tror, herr talman, att denna utskottets motiveringberor på en missuppfattning. Enligt samstämmiga uppgifter från förhandlarnafrån läns landsting har man inte diskuterat ramarna för innevarandebudgetår i förhandlingsuppgörelsen. innebär såledesinte att skulle ha godkänt de ekonomiska ramar som föreslås för1981/82. läns förhandlare har i stället konstaterat att dessa ramar ärorealistiskt låga. Det är också helt fel som har antytts att ellerdess förhandlare t. o. m. skulle ha motsatt sig en vidgning av ramarna eller avläkarlöneanslaget. i länet har tvärtom klart sagtifrån att man inte accepterar ramarnas nivå. Jag har, herr talman, velat noteradetta till kammarens protokoll. Motiveringen för utskottets avstyrkande avvåra motioner håller därför knappast. Avsikten är nu att formellt skall ta överhuvudmannaskapet för sjukhuset och det ekonomiska ansvaretredan den 1 juli 1982. Det väsentliga måste därför nu vara att se till attAkademiska sjukhuset under detta sista halvår inte drabbas av ytterligaredrastiska nedskärningar eller av inte planeringsbara inskränkningar i vården.Jag uppfattar också utskottets skrivning så, att detta är utskottets bestämdamålsättning. Utskottet skriver: "Enligt utskottets mening bör regeringenges möjlighet att såvitt avser /82 justera ramen för läkarlönersamt ramarna för löner till annan personal än läkare och för omkostnader medhänsyn till angelägenheten av en smidig förändring av verksamheten vidsjukhuset och av att nämnda kategori utomlänspatienter får erforderligvård." Jag uppfattar detta som inte bara ett medgivande tillregeringen att göra erforderliga justeringar av läkarlöneanslag ochkostnadsramar utan också som en direkt uppmaning till regeringen att vid behovvidta sådana justeringar. Även jag vore tacksam att av utskottets ordförande fåen bekräftelse på att jag har rätt i denna min förmodan. Jag noterar också med tillfredsställelse att utskottetklart har tagit avstånd från sådana synpunkter som att neddragningarna skullevara försvarbara i den mån de träffar den s. k. utomlänsvården. Direktionen har vidtagit kraftfulla åtgärder för attanpassa verksamheten vid sjukhuset till den i propositionen föreslagnatotalramen samt till den föreslagna ytterligare neddragningen av läkarlönerna.Trots den korta tid som har stått till direktionens förfogande har ändå enplanerad verksamhetsbegränsning kunnat genomföras. Men den innebärnaturligtvis, som jag nämnde tidigare, en utomordentligt kännbar reduktion avinte minst den kvalificerade specialistvården vid sjukhuset. Enligt vad jag erfar synes utgifterna för andra löner änläkarlöner samt omkostnaderna härigenom kunna hålla sig inom den föreslagnaekonomiska totalramen. Annorlunda ställer det sig dock med läkarlönerna. Iförhållande fill föregående budgetårs utfall räknar man med att kunna nedbringaläkarlönerna med 5 milj. kr. Men en ytterligare nedskärning med 5 milj. kr. iförhållande till riksdagsbeslutet , vilket ju föreslås i propositionen,förefaller mycket svår att genomföra fram till den 1 juli 1982.Vikariatsanslaget är redan neddraget till det absolut yttersta. AntaletAT-läkare och andra läkare under utbildning kan man inte begränsa. Avtal ochlagar måste iakttas. Vad som återstår är att inte återbesätta de läkartjänstersom av olika anledningar blir vakanta och att inte vikariebesätta ens sådanjourkompensafionsledighet som direkt skulle gå ut över vården. Eftersom läkarlöneanslaget är dimensionerande förverksamheten, riskeras då ytterligare nedskärningar av vården, men av ickeplaneringsbart slag, alltså nedskärningar som man över huvud taget inte kanbalansera av. Man brukar räkna med att en dubbelavdelning på 46 vårdplatserkräver 3 ä 4 läkartjänster och att det kostar ungefär 1 milj. kr. Skullesjukhuset på det halva året fram till behöva skära ned ytteriigare 5milj. innebärdet behov av omedelbar avveckling av läkartjänster som motsvarar ungefär 8dubbelavdelningar med bortåt 400 vårdplatser, av de 1 300 som återstår. Ochannan vårdpersonal skulle då också direkt drabbas, utöver naturligtvis,patienterna. Under alla förhållanden skulle kliniker ochvårdavdelningar delvis sättas ur funktion genom en sådan otillräckligläkarbemanning, vilket skulle få direkta konsekvenser för antalet patienter somkan tas emot och ges erforderlig behandling. Det sämre resursutnyttjandetskulle krasst ekonomiskt också drabba staten, eftersom det ju är staten somskall täcka det ekonomiska underskott som i så fall skulle uppstå. Låt mig allra sist upprepa min fråga tillutskottets talesman: jag uppfatta utskottets uttalande som inte bara ettmedgivande till regeringen att göra erforderliga justeringar av läkarlöneanslagm. m. utan också som en direkt uppmaning till regeringen att vid behov vidtasådana justeringar, så att ytterligare nedskärningar av det slag jag berört kanundvikas? I avvaktanpå det svaret har jag inget yrkande. Idetta anförande instämde (). 165JÖRGEN (): Det är naturligt att vi som företräderUppsala län i slår vakt om . är ju ett länssjukhus för länsom ger länsborna en god vård. Men är också ett regionsjukhusmed högt specialiserade vårdavdelningar. Från länssjukhusen skickas komplicerade sjukdomsfall tillAkademiska sjukhuset, där man har större specialkunnande och bättrelaboratorieresurser av olika slag. Därmed blir möjligheterna att få fram enriktig diagnos och behandling bättre. Den personliga närsjukvården är viktig, men den kansjälvfallet aldrig ersätta vården vid regionsjukhusens specialavdelningar. VidAkademiska sjukhuset får f. ö. patienter från andra sjukvårdsregioner en vårdsom de inte kan få någon annanstans. Till bilden hör också att den medicinskaforskningen vid har stort internationellt anseende. Det är mot den bakgrunden oerhört viktigt att man undvikerdrastiska nedskärningar av vårdplatserna vid . När sådanasom en konsekvens av vårens enhälliga riksdagsbeslut föreföll troliga, var detnaturligt för och representanter på Uppsalabänkenatt lägga ned all tänkbar energi på att få regeringen att i tilläggspropositionbehandla sjukhuset mera generöst än vad som skulle bli en följd av vårensriksdagsbeslut. Vi förde därför i samtal efter samtal med ansvariga statsrådAkademiska sjukhusets talan. Våra och andras ansträngningar för Akademiska sjukhusetssak fick den framgången att regeringen i tilläggspropositionen föreslår atttotalramen skallhöjas med 10,5 miljoner utöver vårens riksdagsbeslut och dessutom att 7 milj.kr. kan läggas utanför ramen. det är fråga om ett nettotillskott jämförtmed vårens enhälliga riksdagsbeslut på 17,5 milj. kr., förutsatt att riksdagenändrar vårbeslutet och följer propositionen på denna punkt. Folkparfi- och centerpartirepresentanterna i länhar dessutom motionerat om att en uppgörelse om förändring av huvudmannaskapet,så att landsfinget tar över, bör ske möjligt och att systemet med en avstaten fastställd totalram, med undantag av läkarlöner, därmed bör avvecklas. Efter det att motionen väcktes har just syftet med den -att nå en snabb uppgörelse om ett övertagande - nåtts. träffadesen preliminär uppgörelse mellan företrädare för staten och landstinget.Uppgörelsen stöds av socialdemokratiska, moderata, centerpartistiska ochfolkpartistiska företrädare för . Sjukhusdirektören också i en kommentar i ; "Läggerman ihop allt det stöd som staten ger för Akademiska så ska vi nogkunna upprätthålla den standard vi har på vården, forskningen ochutbildningen." Ett enhälligt utskott har inte heller redovisat någrainvändningar. När det gäller frågan om en uppgörelse har alltså center- ochfolkpartimotionen fått välvilligaste tänkbara behandling. Vi menade också att det skulle vara möjligt att avskaffatotalramen i samband med en uppgörelse. Så långt har vi nu inte nått när detgäller det halvår som är kvar av innevarande budgetår. Men i utskottetshemställan föreslås regeringen bl. a. med anledning av vår mofion fåbemyndigandet att besluta om överskridande av de ekonomiska ramarna förverksamheten vid för /82. Det öppnas alltsåen ventil utöver de av regeringen föreslagna. Låt mig också, herr talman, något kommentera IngegerdTroedssons agerande i denna fråga. var liksom vi andra medom det beslut som fattades och har därefter framträtt som en mycketenveten kritiker av mittenregeringen. var det faktiskt just på förslag av dåvarandesjukvårdsministern som systemet med en av staten fastställdram för sjukhusets verksamhet med undantag av läkarlöner infördes. DenTroeds-sonska ramen bekräftades sedan av vårriksdagen 1981 på förslag avElisabet . Det var också det moderata statsrådet som mycket kraftigtunderströk att direktionen för skulle vidta kraffiga ochverkningsfuHa åtgärder för att i fortsättningen hålla utgifterna inomfastställda ramar och genomföra en stram kontroll över sjukhusets kostnader. Det är faktiskt på det sättet, herr talman, att det är denav lanserade ramen, fullföljd och uppbackad av ElisabetHolm, som har orsakat mycket av de bekymmer vi haft när det gäller Akademiskasjukhuset. Mittenregeringens bidrag har ju varit att trots enhälligabeslut föreslå en vidgning av ramen och att 7 milj. kr. skall läggasutanför denna. Det vore bra om visade det kuraget atthon erkände sitt ansvar som f. d. sjukvårdsminister och också medgav att detmittenregeringen har åstadkommit innebär klara förbättringar jämfört medvårens riksdagsbeslut. Jag yrkar bifall till utskottets enhälliga hemställan. I detta anförande instämde och (båda 166 Förste vice talmannenINGEGERD () replik; Det är ett något märkligt inlägg JörgenUllenhag gör. I stället för att inrikta sig på att söka vidga de ekonomiskaramarna, så att andemeningen i vårens beslut om att begränsningen avverksamheten skulle inskränka sig till kan upprätthållas, har JörgenUllenhag ägnat sig åt att föra en kampanj om systemet med ramar. säger att det skulle hedra mig om jag hadehaft kuraget att erkänna detta. Om hade haft tid och intresseför att läsa min motion, skulle han ha sett att jag där har ett helt avsnittsom gäller medelsramar. Jag skall läsa högt för honom vad han tydligen inte harhaft fid eller intresse för att läsa själv: "Medelsramar infördes på grund av Uppsalaläns landstings då uttalade oro över kostnadsutvecklingen vid Akademiskasjukhuset. Avsikten var att direktionen inte skulle kunna fatta beslut somlandstinget senare bara hade att betala. Dagens situation är en helt annan. Ett enigt landsting harbegärt en höjning av ramen så att verksamheten skall kunna hållas i stort settoförändrad. Medel har också anslagits för ändamålet." Det är nämligen så, , att systemet medramar har haft en funktion att fylla. har det inte längre den funktionen.Ramsystemet har inte heller på något sätt grundlagskaraktär, vilket man harfått ett intryck av ibland när man hört och andra folkpartisterdiskutera den här frågan. Om hade varit tillräckligt framgångsriki sina informationsförsök, hade det varit fullt möjligt för regeringen attlyfta bort den ramen. Det är också vad själv har motionerat om. Jag vill emellertid , herrtalman, understryka att det i dagens situation inte skulle ha räckt med att tabort de ekonomiska ramarna. Vad som framför allt är det stora bekymret försjukhuset och dess direktion just nu är nämligen regeringens förslag att minskaläkarlöneanslaget med ytterligare 5 milj. kr., vilket innebär en minskning avläkarlönerna i förhållande till föregående budgetår med inte mindre än 10 milj.kr. Det är, herr talman, viktigt att framhålla detta. 167JÖRGEN () replik: Två saker har klart framgått av diskussionenmellan och mig här . Den ena är att det mycketomdiskuterade förslagetmed en statlig medelsram för infördes genom beslut iriksdagen på förslag av den dåvarande ministern . En stor delav diskussionen har handlat om just denna ram. Den andra saken, som jag tycker klart har framgått här, äratt mittenregeringen har lagt fram förslag som, om de genomfördes, påtagligtskulle förbättra situationen för sjukhuset. Den typen av information harförekommit mycket sparsamt i tidigare inlägg i den härfrågan, och det beklagar jag. 168 Förste vice talmannenINGEGERD () repHk: Får jag i all vänlighet be lyssna lite bättre på vad jag säger i mina inlägg. I mitt inledande inlägghär framgick det klart att vi alla var ansvariga för det riksdagsbeslut somfattades . Men det borde lika klart ha framgått för attden vidgning av ramarna som föreslås i kompletteringspropositionen är heltotillräcklig för att begränsa neddragningen av vårdverksamheten till 2 %.Resultatet blir i stället en neddragning av verksamheten med inte mindre än 9,vad gäller antalet vårdplatser samt en neddragning med över 35 000öppenvårdsbesök. Det tycker jag är lika viktigt att framhålla. Syftet med medelsramarna, , var att hjälpalandstingen i en besväriig situation, inte att stjälpa dem. Det har funnitsalla möjligheter för regeringen att ta bort dessa ramar. Jag vill än en gång upprepa vad jag har sagt, nämligen atten erforderlig vidgning av ramarna i enlighet med vad läns landstingoch dess direktion har begärt och som vi också har fört fram i vår motion, ickeskulle innebära en kostnadsökning för staten. 169JÖRGEN () replik: Jag konstaterar att det i det betänkande somvi nu diskuterar föreslås en möjlighet till ytterligare justeringar. Man haralltså, som jag sade i mitt tidigare inlägg, öppnat ytterligare en ventil.Såvitt jag förstår av inlägg har hon på den punkten ingenannan mening än den som alla partiers representanter i det enhälliga utskottetstår bakom. Den uppgörelse som har träffats ställer sig ocksåföreträdare för socialdemokraterna, , och moderaternapå landstingsnivå bakom. Därmed finns, såvitt vi kan förstå, möjligheter att -trots den debatt som vi här har fört - uppnå ett utomordentligt bra resultatför sjukhuset. Jag vill understryka vad jag sade i mina tidigare inlägg,nämligen att det vore klädsamt av att tala om vem som hadeansvaret för att den här så omdiskuterade ramen växte fram. Det vore värdefulltom kunde erkänna att regeringen verkligen har tagit intryckav den diskussion som har förts och försökt förbättra situationen. Det voreockså värdefullt om i den här frågan kunde uppvisa en viss,klädsam blygsamhet med tanke på vad som har förevarit. 170OSWALD (vpk): Det vi nu bevittnar är resultatet av skildaborgerliga regeringars agerande i sjukvårdsfrågan, i det här fallet rörandeAkademiska sjukhuset i men också en mängd andra sjukhus i hela landet.Det är ett mångårigt arbete för att angripa den offentliga sektorn, attnedrusta välfärdssamhället, att spara och skära ner och dra åt svångremmar påde platser i samhällskroppen där det drabbar de sämst ställda och dem som bästbehöver hjälp. Det är beklämmande att lyssna på käbblet mellan borgerligapartier om vem som har varit skyldig till vad. - För det är väl ingen som troratt om vi hade haft bra statsfinanser och god ekonomi, eller om vi hade haftregeringar med andra värderingar än borgerliga värderingar, så hade det inteblivit några nedskärningar på - eller för den delen påsjukhusen i , , , eller var de än ligger? Det ärdet som det ytterst handlar om här; inte om vem som har lagt ramar hit ellerdit eller vem av olika borgerliga sjukvårdsministrar som har sagt vad. Detta ärden springande punkten, som de borgerliga inte skall försöka att smita undansitt ansvar för. står det i utskottsbetänkandet att de motioner som ärskrivna - bl. a. den som jag har skrivit - är tillgodosedda och att det kommeratt bli väldigt bra vid . Men verkligheten talar för sigsjälv: avdelningen har stängts, personal har frikopplats - inte avskedats, hardet framhållits, men naturHgtvis inte fått fortsätta sina jobb, utanfriställts, som det så vackert heter i sådana sammanhang. Flera avdelningarkommer att stängas, mer personal kommer att förlora sina platser, osv. Detta ärverkligheten, som beror på att man vill skära ner i sjukvården. I det här fallethar det drabbat . Genom att det har blivit en opinionsstormi sjukvårdsregionen, i län och även från alla möjHga andra platser ilandet, föräldraföreningar för utvecklingsstörda barn m. fl., har de borgerligafått kalla fötter och börjat agera och tala om "värt sjukhus" iUppsala. Det mest skandalösa - det håller jag gärna med om - ärmoderata samlingspartiets agerande i den här frågan. Det är skamligt därför attmoderaterna är de som har kontakterna mot den offentliga sektorn. Det är de somhar försökt att dra åt svångremmarna där. Och kommer de och talar om att slåvakt om "vårt" Akademiska. Det är att bita huvudet av skammen ochingenting annat! Jag har inte mycket att tillägga i den här frågan. Jagvill yrka bifall till min motion i fråga om Akademiska sjukhusets anslag. 171 Förste vice talmannen () repHk: Jag vill i all vänlighet erinra att det är ett enigt landsting som har stått bakom önskemålet och begäran omoförändrad verksamhet vid - ett landsting som också harvarit berett att tillskjuta de ekonomiska medel som behövs för att driva enverksamhet av den omfattningen. Sedan- i den mån det tjänar något fill - kan jag upplysa om attden ideologi som vi förespråkar när det gäller sjukvården är att knappavårdresurser skall sättas in där det största behovet föreligger. Vi menar attdet är bra om man kan bygga ut den öppna vården men att det icke får ske påbekostnad av en sluten akutvård för de patienter som har ofrånkomligt behov avsådan vård. Anf.172 (vpk) replik: Vackra ord hjälper föga. Det är meningslöst att tala om oförändradverksamhet vid , när vi alla vet att denna debatt harföranletts av att verksamheten inte kan hållas oförändrad. Det skall ju skärasned på en mängd olika platser - det är vad det handlar om. Omdet skulle ha funnits pengar, hade det inte varit fråga om några "knappavårdresurser". Men moderata samlingspartiet - och för den delen övrigaborgerliga partiers alla representanter i denna kammare - har aldrig någonsinställt upp till försvar för sjukhusvården i detta land eller för den offentligasektorn, när denna i alla möjliga sammanhang har varit uppe till debatt här. Dåhar man inte ställt upp, men passar det bra att tala om hur viktigt det äratt fördela knappa vårdresurser. Plockapengar någon annanstans, och öka i stället de knappa vårdresurserna! Dra åtsvångremmen på andra ställen - i de stora företagen eller i militärapparaten!Varför skall ni tala om att det är så knappa resurser just på vårdområdet? Idet avseendet är alla tre borgerliga partier Hka goda kålsupare. Och ni skallinte komma här och hyckla och säga att ni slår vakt om den allmänna sektorneller i , för det har ni inte gjort i någotsammanhang! 173 (): Efter den debatt som har förts mellan representanter,kan jag fatta mig relativt kort. Även med hänsyn till att vi i utskottet äreniga om att tillstyrka tilläggspropositionen skall jag bli kortfattad, trotsatt det förvisso finns mycket att säga om . Självfalletdelas inte vår uppfattning av alla i län. Det har också framgått avdebatten här. Men låt mig först säga några ord om det avtal om att landstingetskall överta hela verksamheten vid sjukhuset från ingången av 1983 som harslufits mellan staten och förhandlare. Även om det nu inte ärfråga om att ta ställning fill detta avtal, kan det ändå tjäna till belysningav frågan. Oavsetttvisten om miljonerna, tror jag att vi alla anser att det är bra attlandstinget övertar sjukhuset. Därmed försvinner det sista sjukhuset i statensregi, och över hela linjen är det sedan landsfingen som svarar för sjukvården.Det betyder att staten inte längre behöver syssla med sjukhusets budgetfrågor.Landstinget övertar den verksamheten och ansvaret för de ekonomiskakonsekvenserna. Jag vill uppriktigt säga att jag gratulerar uppsalabornatill arrangemanget. Men var säkra på att ni står inför stora svårigheter, närni tvingas banta ned sjukhuset. Jag tror att de ansvariga är medvetna därom ochvet vad som väntar dem. Det blir ingen smärtfri operation - det tror jag allainser. Så till den situation som vi står inför. Landstingetsövertagande sker alltså från . Men efter förhandlingar stårdet klart att redan från kommer att få kompensationför de kostnader som inträder. Då återstår det ett - om man så vill uttryckadet - ouppklarat halvår. Det är givet att sjukhuset måste fortsätta att fungeraäven då. Vården får under inga förhållanden eftersättas. Inom parentes vill jag säga att det naturligtvis äromöjligt för ett riksdagsutskott att uttala sig för vad som är motiverat inomde olika ramar som sjukhuset har att rätta sig efter. Vi kan helt enkelt integå in på enskildheter. Vi har att följa de uträkningar som skett inomdepartementet, och det i sin tur har att följa de beräkningar som gjorts avdirektionen. Mofionärerna med nära anknytning till harnaturligtvis sina speciella synpunkter - och opinioner - att ta hänsyn till.Motionärerna vill att ramarna för verksamheten vid skallvidgas. De belopp som de yrkar på är litet olika, men i korthet går yrkandenaut på att mera pengar skall ges till sjukhuset. Vi säger i utskottet nej till att redan nu höja ramarnautöver vad regeringen har föreslagit. Men vi är bestämda i vårskrivning. Redan i propositionen begärde regeringen att den skulle fåbemyndigande att under vissa förutsättningar besluta om överskridande avdriftskostnaderna för budgetåret, med hänsyn till de kostnader som sammanhängermed den barn-och ungdomspsykiatriska kliniken och till kostnader som kan uppståför vissa övergångsanordningar vid förändringar av huvudmannaskapet. Vi säger vidare att vi är medvetna om att en förändring avverksamheten vid sjukhuset måste skötas på ett smidigt sätt. Dessutom tillägger vi - och det är kanske det mestväsentliga i utskottets betänkande: Enligt utskottets mening bör regeringen gesmöjlighet att justera ramen för läkarlöner samt ramarna för löner fill annanpersonal och för omkostnader med hänsyn till att den bebådade förändringen avsjukhusets verksamhet kan ske så smidigt som möjligt. Utskottet tillstyrker deav regeringen begärda bemyndigandena samt föreslår med anledning av motionernaatt regeringen bemyndigas justera de ekonomiska ramarna så att verksamheten vidsjukhuset kan fortgå utan att den rubbas. I klartext betyder detta enligt mitt förmenande, att omläkarlöner och övriga personallöner höjs samt om ej förutsedda kostnadsökningarinträffar fram till , är det regeringens sak att lösa deuppgifterna på det sätt som är lämpligt. Utskottet har bemyndigat regeringenatt göra detta.