prot · G509133 · 1981-12-31 00:00:00 — Vi påpekar i motionen att andra industriländerhåller på att införa förhandskontroll av den typ som vi aktualiserar nu förSveriges del. En sådan kontroll skulle innebära att nya produkter underkastastestprogram av i princip samma typ som de som används vid kontroll avläkemedelssubstanser. Vi tror att kunskapsutvecklingen på testområdet kan ledatill att antalet djurförsök inom ramen för sådana testprogram kan komma attminska väsendigt, och att tester i mikroskala i stället kommer att öka. Detskulle kunna leda till snabbare testprogram och till lägre kostnader,vilket inte är minst viktigt då ett litet land vill införa förhandskontroll. Ett internationellt utbyte av testresultat torde varanödvändigt både för att minska kostnaderna och för att antalet nya produkter ärså stort att särskilt små länder torde ha svårt att klara uppgiften ensamma. Vimenar att länder som framställer kemiska produkter också skall ta på siguppgiften att testa dessa produkter innan de släpps ut på världsmarknaden. Vianser att skall ta sitt ansvar för att kunna lämna bidrag till dettaområde. fick sin ramlag om hälso- och miljöfarliga varor,som är mycket bra. Den motsågs med stora förväntningar av den miljöintresseradeallmänheten. Tyvärr har lagen blivit något av en papperstiger genom att detinte har funnits resurser att följa upp lagens syfte i den materiella verklighetsom den skulle fungera i. I ett läge då produktregistret rimligen mycket snartborde kunna fungera, ter det sig mycket angeläget att får enförhandskontroll av nya kemiska produkter och inte lägger sig efter utan helstföre motsvarande kontroll i andra ledande industriländer. Vad sedan gäller nästa rubrik. Användningen av vissaprodukter, m. m., besvaras här vårt motionsyrkande 1 e. Tyvärr måste jag härmedge att det insmugit sig ett tekniskt fel i detta motionsyrkande. Före lagenom hälso- och miljöfarliga varor fanns ju en speciallag för PCB, polykloreradebifenyler. Denna lag upphörde ju att gälla i och med att ramlagen om hälso- ochmiljöfarliga varor trädde i kraft. Yrkandet har kommit att utformas som omPBC-lagen fortfarande vore i kraft. Åtgärderna mot PBC ligger ju kvar på sammasätt som tidigare, trots att speciallagen har upphört att gälla. Motionskravetborde därför vara utformat så, att det gällt lagen om hälso-och miljöfarligavaror och dess tillämpning på andra klorerade kolväten än PCB. Tanken bakom äratt det kan finnas kemiska släktingar till PCB, som från miljösynpunkt kan varanästan lika vådliga, och att dessa borde idenfifieras och ställas under sammarestriktioner som PCB i fråga om användandet. Eftersom yrkandet blivit felaktigttekniskt formulerat, avstår jag från att yrka bifall till det, menvi har ju ändå aktualiserat en fråga som kan vara väsentlig från miljösynpunkt. Med det anförda yrkar jag bifall till motionen 1981/82:1044, Kontrollen av hälso- och miljöfarliga varor 10 protokoll 1981/82:132-133 Kontrollen av hälso- och miljöfarliga varor yrkandet 1h, och i vad gäller yrkandet bifall till den reservation som är fogad tillutskottsbetänkandet. 152 (): Både och harpåpekat att vi lever i ett samhälle som handskas med många kemikalier. Detgäller sådana kemikalier som är nödvändiga för att vårt samhälle skall fungerasom det nu gör, men kanske också sådana kemikalier som är mindre nödvändiga.Gemensamt för alla är att de utgör en påfrestning för miljön och en risk föralla oss som både handskas med kemikalier och nyttjar produkter där de ingår.Grethe sade att anledningen till att vi inte har fått i gångproduktregistret kanske är att många inte vill ha det. Jag tror inte att detförhåller sig på det sättet. Visst finns det de som gärna ser att det intekommer till stånd, men jag tror inte att de har något större inflytande. Det äremellertid inget tvivel om att det här rör sig om ett mycket kompliceratområde. Därför är det inte så enkelt att få ett register som fungerar. hade man ändå klarat av det första steget. Iregistret fanns då 100 000 ämnen från 500 företag registrerade. Därmed är interegistret klart för användning, eftersom det andra steget, som man nu håller påmed, ju innebär att även ämnenas kemiska sammansättning skall föras in. Som detsagts här arbetar man på ett program som, enligt de uppgifter som vi har fått,kommer att redovisas . Detta leder sedan fram till en proposition. Jagkänner emellertid inte till när den kommer att läggas fram. De problem somproduktkontrollnämnden brottas med är dock ganska betydande. Här är det ocksåfråga om kunskapen om alla dessa ämnen, för att vi skall kunna nyttja dem. I detta sammanhang tas också frågan upp hur informationenskall kunna komma ut till skyddsombud och andra. Utskottet har tidigare givituttryck för både kravet och viljan att registret snart skall bli klart ochockså komma till deras kännedom som har behov av det. Utskottet har avvisat yrkandet om enkemikommission, och detta har skett därför att denna kemikommission inte börinrättas nu när man håller på att se över organisationen iproduktkontrollhänseende. Det betyder inte att vi är direkta motståndare sådan kommission eller något som liknar den, utan vi utgår från att man iden pågående översynen tar upp också den frågan och ser på hur den skall lösas. nämnde att rädslan för kemikalier utebland konsumenterna i första hand gäller livsmedel. Jag vill hävda att om vihåller oss fill svenska livsmedel behöver inte rädslan vara särskilt stor. Allaundersökningar som gjorts på det här området visar att svenska livsmedel är istort sett rena från restsubstanser medan det kanske inte alltid är fallet medimporterade hvsmedel. Men för svenska livsmedel är situationen på det härområdet ganska bra. I detta betänkande behandlas också en motion av AndersGernandt om att samhället skall skaffa sig möjlighet att bedöma behovet av enkemisk produkt. Som exempel nämner motionären en kemisk produkt som håller tillbakatillväxten hos krukväxter. Utskottet har tidigare uttalat sig ganska skarpt motden typen av produkter och sagt att det är något vi definitivt tycker illa om.Det uttalandet gjorde vi i anslutning till behandlingen av frågor omdjurhälsovård och försök med djur. Utskottet har också behandlat en mofion om användande avDDT. Den avstyrks med samma motivering som tidigare, nämligen att fråganbehandlas av kommittén för kemiska medel i jordbruket. Därför finns ingenanledning att diskutera detta närmare, utan frågan vidarebefordras tillutredningen. Med dessa synpunkter vill jag yrka bifallfill utskottets hemställan. Kontrollen av hälso- och miljöfarliga varor 153GRETHE (): erkänner här att vi behöverökade kunskaper för att kunna komma vidare. Då förstår jag inte varförutskottsmajoriteten är rädd för att tala om att någonting snart måste hända. Ärdet inte angelägna frågor? Och om det är det, skall vi verkligen godkänna enlängre fördröjning bara därför att det finns vissa svårigheter? Ökade kunskaper kan vi bl. a. få genom ett utökat ochförstärkt produktregister. Därigenom skall det också kunna bli en utvidgaddeklarationsplikt, så att vi vanliga medborgare kan se vilka risker de kemiskaprodukter som vi köper innebär. Jag har i min hand en rapport från miljövårdsberedningen,som arbetar under departementet. sade en ledamot påett sammanträde: Avsaknaden av en övergripande policy har gjort att diskussionenoch åtgärderna när det gäller produktkontroll ofta har rört marginella områden.Om vi fick en kemikaliepolitik analog med energipolitiken skulle möjligheternaatt arbeta långsiktigt och målmedvetet inom produktkontrollen öka. Det är alltså fel i organisationen, och det är en avorsakerna till att det går så långsamt. Det anförs ytterhgare: Det är vikfigtatt produktkontrollen får kosta mer. Annars uppnår man inga resultat. a. sade en debattör: drar vi nytta av något somvi inte betalar det fulla priset för. Det ger oss en skuldbörda gentemotframtida generationer. Följden av en hel del av de riskfaktorer vi utsätter ossför, t. ex. när det gäller cancer, kanske uppenbaras först . Det äroerhört vikfigt att inte dröja med detta arbete - alla dessa sjukdomarkanske kommer . Kommande generationer kan annars anklaga oss för att viinte satte verklig fart på arbetet med produktkontroll. Vi vet också att man har upptäckt att detfinns en hel del risker för genetiska skador. Vi kan t. o. m. skada de oföddabarnen genom att inte gripa in tillräckligt effektivt på dessa områden. Låt oss därför se till att vi snabbt får en effektivorganisation. Låt oss få en övergripande kommission, som kan ta itu medarbetet, och låt oss få effektiv produktkontroll. Det är vad vi begär ireservationen, och jag hoppas att många vill stödja den. Kontrollen av hälso- och miljöfarliga varor 154PER (vpk): Jag behöver inte upprepa vad . Hennes senaste inlägg kan jag instämma i. Jag skall i stället göra någraandra kommentarer. tog upp produktkontrollnämnden och sadeatt det första steget var klart men att det andra är svårare. Det är det naturligtvisdärför att man har valt att göra ett produktregister och inte ett kemikalieregister.Produktregister är betydligt svårare att göra - då skall man angesammansättningen på produkterna, och på en del håll inom industrivärldenförsöker man hålla sammansättningen på produkterna hemlig. Man uppger den intemed mindre än att man har visst sekretesskydd, osv. Det är en kompHkation.Därför är det betydligt svårare att bygga upp ett produktregister än att byggaupp ett kemikalieregister. Men det är ingen ursäkt för att inte driva på ochförsöka få det färdigt och i funktion. Från rent erfarenhetsmässig synpunkt vill jag ytterligarebekräfta vikten av att registret blir färdigt. Utskottet har, som jag citeradei mitt förra anförande, sagt att det skall vara ett stöd för skyddsombudensverksamhet. Jag har själv varit skyddsombud inom kemisk industri ochskulle ha haft stor hjälp av ett register där man kunnat få fram uppgifter. Jag har också under riksdagsuppehållen arbetat medutvecklingsarbete inom kemisk industri. Där kommer man ständigt i kontakt mednya kemikalier, och under processerna bildas det nya produkter. Då skulle detvara bra att veta vad andra hitfills kunnat ta fram beträffande sammansättningoch verkan av dessa produkter. Vi har haft en särskild grupp som från risk- ochsäkerhetssynpunkt bedömt om vi över huvud taget skall syssla med nya kemikalieroch processer. Det är mycket svåra ställningstaganden. I sådana sammanhangskulle det vara ett bra stöd om man tog fram den bästa internationellakunskapen på området och gjorde den lätt tillgänglig i ett register. Det skullevara en stor tillgång och underlätta verksamheten. Därför vill jag återigenunderstryka att allt måste göras för att registret skall färdigställas ochkomma i funktion. 155LENNART BRUNANDER (c): Jag tror att utskottets majoritet ochreservanterna är överens om betydelsen av att produktregistret snabbt kommer tillstånd. När jag pratade om att det behövs en ökad kunskap på det här områdetmenade jag inte bara att vi kan få det genom ett produktregister utan också attvi behöver en ökad kunskap för att veta hur vi skall bygga upp det. Jag trordet hgger en hel del i vad Per sade: Det är enklare med ettkemikalieregister än med ett produktregister. Om jag inte har fel har man också under arbetet medproduktregistret kommit underfund med att man kanske borde arbeta på ett någotannorlunda sätt. Det är möjligen därför som förslaget om organisation dröjer-det vet jag inte. Men jag vet att det har förts diskussioner om det. Vi är alltså alla angelägna om att fåtill stånd ett produktregister. Vi kan från utskottets sida inte uttala det klarareän vi vid flera tillfällen gjort.Att sedan de resurser vi har på området inte helt och hållet räcker till föratt leva upp till detta, och kanske inte heller de kunskaper vi har gör det, ärnaturligtvis att beklaga. Men målsättningen har varit gemensam. Majoriteten tarhänsyn till de problem som finns på ett annat sätt än reservanterna gör, mensträvandena är desamma. Överläggningenvar härmed avslutad. (mom. 1) Organisationoch finansiering av djurens hälso-och sjukvård Mom.1 (uppbyggnaden av produktregistret) Utskottetshemställan bifölls med 147 röster mot 144 för reservafionen av . i motsvarande del. Mom.2 (förhandsgranskning av nya kemiska produkter) Utskottetshemställan bifölls med 275 röster mot 16 för mofion 1044 av m. fl.i motsvarande del. Mom.3 (tillsättande av en gift- och kemikommission) Utskottetshemställan bifölls med 146 röster mot 145 för reservationen av . i motsvarande del. Mom. 4 Utskottets hemställan bifölls. Användningenav vissa produkter, m.m. (mom. 5-8) Utskottets hemställan bifölls. 24 § Organisation ochfinansiering av djurens hälso- och sjukvård Föredrogs jordbruksutskottets betänkande 1981/82:31om organisafion och finansiering av djurens hälso- och sjukvård, m. m. (prop.1981/ 82:122). Anf.156 (): I det betänkande som kammaren nu har att ta ställning tiU behandlasfrågor angående organisation och finansiering av djurens hälso-och sjukvård.Förslaget i proposition nr 122, som ligger fill grund för utskottetsbetänkande, följer till stora delar förslaget i djurhälsoutredning-ensbetänkande. På några punkter skiljer sig proposifionen från utredningen, ochsom framgår av utskottsbetänkandet har inte heller utskottet kunnat nå fullenighet i frågan om organisafion och utbildning angående djurens hälso-ochsjukvård. Innanjag går in på motiveringarna till att vi socialdemokrater i utskottet harreserverat oss på två punkter i betänkandet, vill jag dock framhålla att Organisation och finansiering av djurens hälso-ochsjukvård förslageti propositionen innebär förbättringar vad gäller främjandet av djurens hälso-och sjukvård. Genom att det inrättas fler fasta veterinärtjänster inomdistriktsveterinärorganisationen förbättras veterinärernas arbetsförhållanden,och genom att man i nuvarande vikariatsystem lägger in flera fasta tjänster kanveterinärerna få än mera regelbunden ledighet. Det finns all anledning att på olika sätt främja åtgärdersom förbättrar djurens hälsotillstånd. Inte minst ur livsmedelssynpunkt är detangeläget att skötseln och vården av animalieproduktionens djur sker underbetryggande former. Inte heller får produkfionstekniken drivas så, att djurenslevnadsmiljö påverkas i sin naturliga utveckling. Men också ur ekonomisk synpunkt är det angeläget attskötsel och vård av djur sker på ett sådant sätt att djuren inte utsätts förhälsorisker. De kostnader i sammanhanget som kan hänföras till bortfall ianimalieproduk-tionen beräknas uppgå till uppemot 500 milj. kr. I djurhälsoutredningen, som var helt enig i sittbetänkande, uttrycktes att den framtida inriktningen av djurens hälso- ochsjukvård i första hand skulle gälla sådana åtgärder som syftar till attförebygga hälsostörningar. Det är av betydande vikt att noggrant följautvecklingen inom en rad områden -djurens levnadsförhållanden, foder, stall ochbetesmiljö. Men åtgärder måste vidtagas också för att förhindra spridning avsmittämnen. Man bör även noggrant följa djurens svaghetssymtom ochmissbildningar som direkt eller indirekt kan påverka deras hälsotillstånd ochutveckling. Men även om åtgärder sätts in i förebyggande syfte och vidärigenom förbättrar hälsotillståndet hos våra djur, kommer den direktasjukvården aldrig att bli helt överflödig. Därför måste det åligga samhälletsom en vikfig uppgift att se till, att det finns tillgång till veterinärservicemed direkt sjukvårdande uppgift i alla delar av landet. Även djurbranschens egna organisationer, som bedriver ettmycket omfattande hälsovårdande arbete, bör kunna utnyttjas bättre, om vi kanfå till stånd en mera organiserad samordning mellan dessa och distriktsveterinärerna.Också lantbruksnämndernas verksamhet bör bättre komma in i denna samordning medråd och anvisningar och kursverksamhet för att öka kunskapen inom djurvården.På så sätt skulle man kunna utnyttja alla befindiga resurser. föreslog, för att nå denna samordningav olika funkdoner, att lantbruksnämndernas verksamhet skulle förstärkas påveterinärsidan genom att distriktsveterinärerna inordnades i lantbruksnämndernasamt att länsveterinärerna knöts närmare till lantbruksnämnderna i den del somberör distriktsveterinärerna. var dock medveten om att vissaorganisatoriska problem skulle kunna uppstå i fråga om livsmedelskontrollen ochpåpekade att man borde göra en översyn av länsveterinärsorganisationen ochdärmed försöka åstadkomma en efter nuvarande förhållanden mera ändamålsenligoch effektiv livsmedelskontroll. I utredningen pekade vi också på attorganiserat samarbete och fördelning av personella resurser mellan länsve- terinärsorganisadonen,distriktsveterinärerna och lantbruksnämnderna var en nödvändighet. I propositionen föreslås nu att de resurser som f. n.finns inom länsveterinärsorganisationen fördelas på länsstyrelserna ochlantbruksnämnderna och att i de län, där det förekommer en dubblering avlänsveterinärerna, en av dessa skall föras över till lantbruksnämnden.Förslaget i propositionen innebär att det inte blir någon enhetlig organisationsamt att man för över resurser utan att veta vilka konsekvenser detta kan få,bl. a. i form av försämrad livsmedelskontroll. Utskottet har också uppmärksammat att detta kan vållaproblem och föreslår i likhet med djurhälsoutredningen att det görs en översynav länsveterinärsorganisationen, men utskottet fillstyrker propositionen på såsätt att den organisatoriska förändringen skall göras . I vår reservation har vi föreslagit att allaorganisatoriska förändringar skall anstå fills översynen avlänsveterinärsorganisationen är slutförd och vi därmed fått förslag om hurlänsfunktionerna skall utformas. För berörd personal måste det varaotillfredsställande, om man nu vidtar i många fall omfattande förändringar påpersonalsidan som en översyn av organisafionen skall göras. Detta borde vi ha kunnat enas om i utskottet. Här är detju fråga om att praktiskt lösa problemen. I vår reservation 3 har vi tagit upp frågan om huruvidaallmäntjänstgöring bör ingå i veterinärutbildningen. Utredningen föreslog, ochfick här också ett mycket brett stöd från alla remissinstanser, attallmäntjänstgöringen skall ingå i utbildningen. Det måste vara svårt förveterinären att efter avslutad utbildning utan någon som helst prakfiskerfarenhet av djursjukvård få lov att göra mycket svåra ställningstaganden utanatt ha fillgång till erfaren veterinär att rådfråga. Att efter att ha klaratden teoretiska och kliniska delen av utbildningen också få praktisk erfarenheti form av allmäntjänstgöring måste vara fill gagn både för veterinären och fördem som måste anlita veterinärservicen. Jordbruksministern avfärdar förslaget omallmäntjänstgöring av kostnadsskäl samt med en hänvisning till att det ärsvårigheter att i praktiken genomföra systemet med allmäntjänstgöring. Även omdet kan finnas vissa praktiska problem när det gäller de organisatoriskafrågorna kring allmäntjänstgöringen för veterinärerna, så är frågan förangelägen för att helt avföras på det sätt som föreslås. De praktiskafrågorna bör, som vi påpekat i reservation 3, lösas i samband med den översynav veterinärutbildningen som aviseras och som skall göras vidlantbruksuniversitetet. Med vad jag här anfört vill jag vad beträffar mom, 1 b och 3 a yrka bifall till de socialdemokratiska reservafionerna. I övrigt yrkar jagbifall till utskottets hemställan. Organisation och finansiering av djurens hälso-ochsjukvård Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Organisation och finansiering av djurens hälso-ochsjukvård 157ARNE i (): Veterinärerna inomdistriktsveterinärsorganisationen har i jämförelse med de flesta andrayrkesgrupper ovanliga anställnings- och arbetsvillkor. Således utförveterinärkåren en stor del av sin ofta långa arbetsdag i bilen vid resor mellanmånga olika djurstallar. Arbetsdagen är avslutad först då de sjukdomsfall somfinns på veterinärens lista har blivit åtgärdade. Härav framgår att veterinärenpå morgonen vet föga om när hans arbetsdag slutar. Om veterinärens arbetsförhållanden således är ovanliga ijämförelse med andra gruppers, så är också hans löneförhållanden annorlunda änflertalets. En veterinär i distriktsveterinärsorganisationen erhålleri rundatal hälften av sin arbetsinkomst i form av lön som anställd. Den andra hälftentas ut i form av behandlingsarvoden ute hos djurägarna. Avlönings- ocharbetsförhållandena tillsammantagna har gjort att man som regel betraktarveterinären mera som fri företagare än som statsanställd - ett synsätt som jaginte tror att veterinärerna brukar invända emot. Veterinärernas arbete står i nära kontakt med djurägarnassysslor. Det är två yrkeskårer som är väl förtrogna med varandras arbeten ochdär som regel både vänskap och stor respekt för resp. arbeten harutvecklats. Det förhållandet att såväl djurägaren som veterinären aldrigönskar, men ändå måste underordna sina övriga uppgifter ett sjukbesök idjurstallet - ofta - har medverkat till att de här två yrkesgruppernahar stor förståelse för varandras arbetssituation. För den skull, herr talman,är vi inom moderata samlingsparfiet nog så benägna att ta stor hänsyn tillveterinärernas synpunkter, när vi behandlar de här frågorna. En av huvuduppgifternaför utredningen om djurens hälso- och sjukvård, vars resultat är föremål förbehandling i detta utskottsbetänkande, var att försöka komma fill rätta meddistriktsveterinärernas arbetsförhållanden. Det har i utredningen inte råttdelade meningar om det högst berättigade i att åstadkomma rimligarearbetsförhållanden för veterinärerna. Lika litet tror jag någon har åstundatatt få en reglerad arbetsfid för den här yrkeskåren. Följaktligen ärutredningens förslag till ökat antal tjänster ett uttryck för att man villåstadkomma en arbetstid som i stort är jämförbar med andra gruppers men ändåinte är reglerad. Detta synsätt är också ägnat att förstärka veterinärernasfria och oberoende ställning som yrkesutövare. En svårighet för utredningen har varit att i det nubesvärliga statsfinansiella läget kunna tillskapa en utökad veterinärkår utanatt ytterligare belasta statsbudgeten. Utredningen har sålunda utgått ifrån attdet anslag för distriktsveterinärsorganisationen som finns självfallet intefår sänkas men heller inte belastas med ytterligare kostnader, utöver vad enanpassning fill penningvärdesförändringen kan motivera. Detta betyder att denförstärkning av veterinärkåren som föreslås helt kommer att bekostas avdjurägarna själva. Beträffande denna grundläggande inställning var utredningenhelt enig. Något större svårigheter hade utredningen att komma till rätta medfinansieringsfrågan då det gällde sättet att ta ut dessa medel från djurägar- Utredningen presenterade som bekant fyra olika alternativ,men kunde tråkigt nog inte enas kring något av dessa. Följaktligen lämnades stort utrymme för remissinstanserna att ansluta sig fill den ena eller den andra modellen. Att veterinärernas egna organisationer skulle ta ställning för ett uppbördssystem där de själva slapp ta befattning med uppbörden var väl inte förvånande. Att man däremot så obekymrat anslöt sig till alternativet med kollektiv finansiering med prisregleringsmedel är något mera förvånande. Rent principiellt borde detta förslag ha varit något motbjudande. Den metoden innebär ju att djurägarna, oberoende av om de har högre eller lägre sjukdomsfrekvens i sina besättningar, är med och finansierar en utökad veterinärkår. Enligt mitt förmenande bör det finnas ett samband mellan den enskilde djurägarens bidrag fill systemet och i vilken utsträckning han utnyttjar detsamma. Detta alternativ kan vi av här nämnda skäl inte ställa oss bakom, liksom vi inte heller kan ansluta oss till systemet med centraliserad uppbörd - alternativet 1 i utredningens förslag. Detta senare system skulle f. ö. också mera direkt föra tanken fill att veterinärerna lämnade systemet med sin fria yrkesutövning och blev statstjänstemän med fast arbetstid och fast lön. Kvar står två alternativ, som från principiellautgångspunkter båda är användbara.