prot · G509102 · 1981-12-31 00:00:00 — Helt kort med anledningav senaste inlägg. Jag tror att vi nu börjarnärma oss varandra. 83att det säkert finns andra långsiktiga lösningar än subventionering och att Om hushållningen med energi sådana åtgärder är de bästa, eftersom ingen vill hasubventioner. Detta har jag försökt förklara . Å andra sidan måstehan väl då hålla med om att det kan ta litet tid innan man hittar sådanalösningar och får dem accepterade. Jag återkommer slutligen till mitt tidigare svar. Jag harinte bestritt att det kan vara rimligt att gå in med temporära statligaåtgärder i ett visst läge. 18 (): Hade vi på oss skulle jag gärnaacceptera det svaret, eftersom det naturligtvis skulle bli bättre då - detmedger jag gärna. Men vi har inte - tyvärr, ! Redan idagens läge finns förslag framtagna som är av den karaktären att de medverkartill en långsiktig lösning. Men de förutsätter att regeringen tar initiativtillsammans med parterna och att regeringen gör detta . Överläggningen var härmed avslutad. 4 §Svar på interpellation 1981/82:150 om hushållningen med energi har i en interpellation frågatmig vilka åtgärder regeringen är beredd att vidta för att förbättra insatsernaför hushållningen med energi och övergång från olja till andra energikällor, I de riktlinjer för energipolitiken som regeringen ladefram för presenterades ett program för energihushållningunder . Som styrmedel för att genomföra detta program betonadespriser samt rådgivning, utbildning och information. Härtill kommer naturligtvisdet statliga energisparstödet. Två utredningar som gäller energipriserna somstyrmedel har nyUgen överlämnats till regeringen; dels ett betänkande frånutredningen om principerna för taxe- och prissättning på energiområdet, delsett betänkande från energiskatteutredningen. Förslagen bereds f, n, inomregeringskansliet. Ett av de viktigaste medlen för att få ett effektivtenergisparande är en väl utbyggd besiktnings- ochrådgivningsverksamhet. Därför har jag i årets budgetproposition förordat enökning av anslaget för denna verksamhet från nuvarande 130 till 148 milj. kr.under nästa budgetår. När det gäller utbildning har jag erfarit att energihushållningsdelegationen,EHD, f. n. arbetar med frågan om vilken utbildning av yrkesverksamma som krävsför att energisparplanen skall kunna genomföras. Som jag har informerat om har regeringen vidareanslagit medel för en informationskampanj till ägare och förvaltare avflerbostadshus. Kampanjen, som har temat , genomförs av energisparkommittén och de storabostadsorganisationerna , , och . Jag har också erfarit att kommer att genomföra eninformationskampanj som riktar sig till småhusägare. I budgetpropositionen har jag också föreslagit förbättradelånevillkor för övergång till nya och förnybara energikällor i bostäder m. m.Bostadsstyrelsen har på regeringens uppdrag just presenterat ett förslag tilldetaljutformning av dessa villkor. Regeringen har vidare beviljat medel för studier avförutsättningarna för att genom driftkontroll av mindre värmeanläggningar höjaverkningsgraden hos dessa och därmed spara olja. har på regeringens uppdrag utarbetat modellerför att med utgångspunkt från det nationella energisparmålet ställa upp delmålför kommunerna. Resultatet kommer att redovisas till regeringen. framhåller att det finns uppgifter som pekarpå att de uppnådda sparresultaten ligger långt under den nivå somkrävs för att sparmålet skall nås. Jag vill betona att statistik från fleraolika källor-bl. a. statens industriverk - pekar på att sparandet går bra ochatt vi ligger väl till i förhållande till sparmålet. Men den tillgängligastatistiken är osäker. Det finns inte underlag för att hävda någonalldeles bestämd uppfattning om hur mycket energi vi har sparat. Inomregeringskansliet och inom EHD pågår ett arbete med att få fram en klarare bildav läget och ett bättre statistiskt underlag. Jag vill understryka att regeringen genom EHD noga bevakarutvecklingen inom energihushållningsområdet. Delegationen skall enligt sinadirektiv följa utvecklingen och vid behov föreslå regeringen insatser för attåstadkomma en effektivare verksamhet. Om hushållningen med energi 20BIRGITTA (): Jag vill tacka bostadsministern för svaret påmin interpellation. Bakgrunden till interpellationen är de många oroandetecknen på att det program för hushållning med energi och för övergång frånolja till andra energislag som fastställde inte går så braatt vi kan vara säkra på att uppnå målet . Om det förhåller sig på detsättet äventyras både kärnkraftens avveckling, minskningen av oljeberoendet ochsamhällsekonomin, och det vore utomordentligt allvarligt. Det svar som jag nu har fått kan lika litet som kändafakta om dagssituationen inge någon trygghet för att vi skall kunna nå målet itid och för att regeringen arbetar med tillräcklig kraft och målmedvetenhet. När vi fattade dessa beslut,uppfattade vi det som att vi satte punkt för av strider,famlande och handlingsförlamning på detta område. Uppslutningen kringfolkomröstningsresultatet och konstruktivt samarbete i bl. a. energihushållningsdelegationenhade, hoppades vi, skapat en stabil grund för ett fortsatt bra arbete. Och ettsådant behövs. Det mål som fastställdes var mycket ambitiöst. Det är svårt menmöjligt att nå, men bara med en rätt ovanlig kombination av tur, skicklighetoch mycket envist och intensivt arbete. Vi hade långt ifrån klart för oss hur vi skulle gåtill väga. Mycket utvecklingsarbete återstod. Många konkreta förslag, frånlinje 2, energihushållningsdelegationen, forskare, myndigheter och osssocialdemokrater, lämnades åt sidan. Regeringen och riksdagsmajoriteten varinte beredda att gå så långt som bl. a. vi ville, utan man sköt en del åtgärderpå framtiden. De skulle, sade man, tas i anspråk om det visade sig attfullföljandet inte blev tillräckligt effektivt. Jagvill citera några uttalanden som gjordes i samband med riksdagsbeslutet ochsom belyser situationen. betonade allvaret i att det verkligenblev fråga om åtgärder och sade; "Utskottet delar-- meningenatt viljan att uppnå ett mycket ambitiöst sparmål måste omsättas ikonkreta beslut. Utskotteterinrar om att det mycket ambitiösa målet för energispa randet accepteras i syfte att även reellt uppnås. Detta innebär att ett väsentligt ansvar--------- läggspå i sista hand regeringen när det gäller att möta tendenser som visarpå att måluppfyllelsen framstår som osäker. innebär också ett konstaterande av att bedömningar bör göras fortlöpande så attytterligare åtgärder kan initieras vid behov." Propositioneninnehöll på många ställen utfästelser om ytterligare åtgärder, om det skullevisa sig nödvändigt. Och bostadsministern sade i debatten om regeringensförslag att "starkare styrmedel aviseras om ett vikande energisparande geranledning till det". Bostadsministern avslutadesitt anförande med följande ord; "Landetbehöver mobiliseras i ett nationellt krig mot vårt oljeberoende. Framgångförutsätter mobilisering av alla krafter och fortsatta intensiva och massivainsatser över hela fältet - på alla nivåer. Det är min förhoppning att höstensenergisparkampanj skall få karaktär av en sådan allmän mönstring ochuppslutning för att nå ett viktigt samhällsmål." Detta krigiska språkbruk är i och för sig litet främmande för mig, ochjag tycker faktiskt inte att det passar bostadsministern särskilt väl heller,men jag tog det som intäkt för att det fanns en mycket bestämd vilja att setill att någonting skulle hända. Vivar naturligtvis inte nöjda med alla beslut- och det talade vi om. Men vi varberedda att stäUa upp och ta till vara den goda vilja som demonstrerades frånalla håll. Det talade vi också om. Vi upplevde att vi gemensamt lade fast målenoch gemensamt tog ansvar för att de skulle uppnås. Menefter dessa beslut verkar det som om luften har gått ur verksamheten, och eriegendomlig stiltje har brett ut sig. Visst finns det mycket positivt att pekapå och enstaka exempel på mycket bra resultat. Men det allmänna intrycket äratt det går för trögt och för långsamt, att det görs för litet och att vi igenär på väg in i famlandet och de ständiga förseningarna. Denkampanj som man nu planerar att dra i gång är, efter vad jag förstår, den kampanjsom bostadsministern sade att man skulle genomföra . Dennakampanj täcker inte heller in en mycket stor del av bostadsbeståndet. Denomfattar t. ex. inte de privata hyresvärdar som inte är medlemmar avFastighetsägareförbundet, privata bostadsrättsför- eningar- vilkas antal bostadsministern nu vill öka - eller hela det privata beståndetav lokaler. Redani höstas började det komma rapporter som tydde på att resultaten var otillräckligaoch takten för långsam. rapporterade att resultaten baravar en femtedel av vad som krävs. Det är många som har ifrågasatt denundersökningen, det erkänner jag. En del tror sig kunna säga att verklighetenär bättre, men ingen kan säga någonting säkert. Och ingen påstår attsituationen är så bra att vi kan känna oss säkra om att nå målen. Bostadsstyrelsenhar tvärtom funnit sig föranlåten att skriva till regeringen och slå larm, fördet första om att antalet ansökningar om lån nu går ner mycket kraftigt, fördet andra om att det är särskilt allvarligt att detta i synnerhet gällerflerbostadshusen. begär ytterligare åtgärder från regeringenssida. Videnergihushållningsdelegationens senaste sammanträde redovisades en radundersökningar. Det sammanfattande omdömet var osäkerhet och oro. Det kom frånbl. a. , planverket, . Enrepresentant för departementet redovisade att vi troligen har sparat mellan 7och , mot erforderliga 12-13. Han redovisade också en mycketintressant sammanställning i fråga om hur det står tUl ute i kommunerna. Enligtden har 130 kommuner, relativt små och av befolkningen, ingenverksamhet alls. Ca 100 kommuner, medelstora och av befolkningen, haren ganska hygglig verksamhet. 50 kommuner, de största avbefolkningen, har en bra verksamhet. Departementets bedömning var att sparmåletkan nås endast under förutsättning att antalet ansökningar om lån ochåtgärderna ökar - dvs. en motsatt tendens mot den man nu kan konstatera - ochatt alla kommuner engageras i arbetet. , som bostadsministern refererar till, redovisade muntiigt ettpreUminärt resultat. Det finns inget skriftligt slutligt resultat och ingenfärdig statistik av det slag som bostadsministern talar om. ligger resultatsiffran sannolikt högre än vad energisparkommitténhar räknat med, men inte tillräckligt högt. Vadsom är viktigare är att SIND sade att det resultat som har uppnåttsinte ger någon som helst vägledning för framtiden, SIND tror att de hittillsvidtagna åtgärderna är de enkla och billiga och att de som återstår är de svåraoch dyra. Vi kan inte med någon säkerhet veta om de svåra och dyra åtgärdernakommer till stånd, anser SIND, Vi kan ännu mindre veta om vi klarar denupptrappning av verksamheten som är nödvändig. SIND:s bedömning är att enförutsättning för att så sker är att vi får ett omfattande investeringsprogramför ombyggnad, förtätning och konvertering av energisystemen i bebyggelsensamt en satsning på utbyggnad av de nya energikällorna och t. ex. kommunernasfjärrvärme- och spillvärmesystem. Det är precis det som vi har föreslagit imotioner år , . Det enda som skulle tydapå att vi har en framgång på något område är att mankan redovisa en minskning av oljeförbrukningen . Men man äröverens om att det sannolikt huvudsakligen rörde sig om en lagertömning.Redovisningen från överstyrelsen för ekonomiskt försvar om nuvarandelagerhållning tyder på det. Densammanfattande slutsatsen är alltså att vi inte har någon som helst säkerhetför att vi skall lyckas med energisparmälet. I stället för att det sker enupptrappning, som är nödvändig för detta, är det stor risk för att verksamhetengår ner. Sett mot den bakgrunden är bostadsministerns uttalande oroande av tvåskäl. Detinnehåller för det första felaktigheter på flera punkter. Jag har t, ex,, efterdet att jag fick tillgång till svaret på min interpellation, särskiltkontrollerat med SIND vad de anser, SIND har bekräftat att den redovisning jaghär har lämnat är riktig och att den som finns i svaret är felaktig. Fördet andra är tendensen att släta över och lägga till rätta, att till varje prisbevisa att allt är bra i stället för att ta itu med verkligheten, oroande.Bostadsministern väljer att vara någon sorts ursäktande faktor i stället för enpådrivande kraft. Det är oroande. Dethär är inte det enda exemplet. För någon tid sedan höll bostadsministern etttal där hon sade att det vid kontakter med kommunerna hade framgått att de påflera håll har uppnått ett energisparande på meUan 1978 och 1980. Jaghar tagit reda på att det här rör sig om enstaka fall inte bland kommunernautan i kommunala byggnader. När man undersöker detta finner man att ingen kantala om någon kommun som i sitt bostadsbestånd som helhet har uppnått ettsådant resultat. Jag skulle vilja att bostadsministern talar om vad hon grundardet här påståendet på, och jag skulle vara glad om hon hade rätt och jag fel. Bostadsministernsade också att det är flerfamiljshusen som får det största stödet. Mendet stämmer inte med redovisning. Bostadsministern gav i dethär talet över huvud taget en överslätande och överoptimistisk skildring istället för att mana till handUng. Den attityd som demonstreras på detta sättär enligt min mening farlig. Detär riktigt som det säjgs, att vi inte med statistik kan bevisa något alldelessäkert. Jag skulle på förekommen anledning t. o. m. vilja varna för att man somnu sker gömmer sig bakom statistiska beräkningar. Vi vet tillräckligt för attkänna så stor oro att vi nu går till handling. behövs kraftfulla åtgärder avdet slag som vi och utskottet krävde och som regeringen ställde i utsikt, omdet skulle visa sig nödvändigt. måste vi äntligen vidta några av de åtgärdersom vi var överens om i linje 2, , som energihushållningsdelegationenförde fram inför omprövningen och som vi socialdemokrater har förtfram år . Jag söker inte strid, utan jag skulle vilja få positiva svarpå ett antal frågor som jag nu vill ställa till bostadsministern. Anserbostadsministern att situationen nu är så bra, att ytterligare åtgärder intebehövs? Om så är fallet, vilken statistik och vilka övriga uppgifter förfogarbostadsministern över som bevisar det? Jag upprepar också min fråga beträffanderesultatet i kommunerna. Skulle inte bostadsministern nukunna tänka sig att äntligen glädja mig och många andra, som är angelägna omatt folkomröstningsresultatet och riksdagsbesluten fullföljs, med beskedet attregeringen är beredd att ta till mer konkreta och kraftfulla åtgärder? Är regeringen t. ex. beredd att nu ge kommunerna starkarestyrmedel och större ansvar? När kommer regeringen att för redovisa ettförslag, baserat på planverkets utredning om hur de nationella sparmålen skallkunna omsättas i kommunala delmål eller sparplaner? Vilka åtgärder tänker regeringen vidta med anledning avbostadsstyrelsens skrivelse? Är regeringen beredd att nu ta upp frågan om enenergihushållningslag, som vi var överens om i linje 2 och somenergihushållningsdelegationen föreslog? Är regeringen beredd att satsa på ett omfattandeinvesteringsprogram för ombyggnad, förtätning, energisparande, nya energikälloroch utbyggnad av kommunernas fjärrvärme? Det skulle skapa många jobb samtidigtsom det skulle hjälpa oss att fullfölja energipolitiken. Jag hoppas verkligen att bostadsministern skall svara påett sätt som visar på kunskap om verkligheten och på god vilja. Om hushållningen med energi har som utgångspunkt för denhär interpellationen att det är viktigt att vi skall klara de uppställda målenför energipolitiken. Där spelar ju sparandet en mycket stor roll. Enförstahands-fråga är också att snabbt få ned oljeberoendet. Här har ju allapartier i kammaren samma målsättning. Det är en styrka för oss att det harblivit en så trots allt relativt stor enighet om energipolitiken, och när detgäller sparandet tycker jag den enigheten är påtaglig. Utgångspunkten för frågan är också: Hur har verksamhetenlyckats? Jag har i mitt svar redovisat att vi har ett för bristfälligt underlagför att kunna med absolut säkerhet veta exakt hur det ligger till. Men det ärju ändå ganska många som tittar på de här frågorna, och det finns ingenstatistik som klart säger att vi har klarat verksamheten så dåligt attmålsättningarna inte kommer att uppfyllas. Vi har statistik från energisparkommittén, somuppenbariigen inte någon ställer sig bakom och som skulle peka på att det varett förfärligt dåligt resultat. Det har exempelvis på statens industriverkgjorts en utvärdering av denna statistik, som tyder på ett väsentiigt bättreresultat. Vi har på departementet gjort vissa stickprovsundersökningar, sominte har någon vetenskaplig karaktär men som tyder på att en del kommuner harvarit framgångsrika och sparat . Det rör sig framför allt om kommunersom har en centraliserad värmeförsörjning, där det är lätt att se förändringarna. Jag har förvisso inte redovisat någon överoptimism, somBirgitta viUe göra gällande genom att referera olika tal som jag skulle hahållit. Om hushållningen med energi tycker att man också kan peka på de kommuner och denverksamhet som lyckats, för att låta dem utgöra exempel för dem som varitmindre lyckade. Förvisso finns det fortfarande mycket att göra för att nåmålsättningen när det gäller energisparplanen. Den rullar inte av sig själv pånågra i förväg utlagda skenor. Statens långivning är ju inte den enda mätaren på denaktivitet som pågår i samhället. Vi vet att många åtgärder vidtas heltfrivilligt och utan statligt stöd. Den exakta omfattningen av dessa åtgärderkänner vi inte till, men det finns olika undersökningar som visar attverksamheten har stor omfattning. Nedgången i antalet ansökningar hos kanvara säsongmässig. Vi har vid haft regelmässiganedgångar i antalet ansökningar. Jag tror för min del att diskussionen omskattereformen och den upphetsade debatten om vad den skulleinnebära för människor som lånar pengar hade en viss betydelse för rädslan attvidta åtgärder och att skaffa sig en finansiering för att kunna vidta deåtgärderna. Jag tror att det hindret numera är undanröjt, när folk fått bättreklart för sig vad som faktiskt kommer att hända. säger att det är stiltje i verksamheten,sedan väl de stora debatterna och folkomröstningen har varit. Ja, det kankanske synas så, därför att vi inte har någon stor och omfattande offentligdebatt. Jag tror att det är en felbedömning som vi ofta gör i , attpågår det inte en stor strid eller en stor debatt, så pågår det ingenfing. Vad som händer nu är att vi är inne i vardagen, detmödosamma slitet att genomföra målsättningarna. Och det pågår tusentalsaktiviteter i det tysta runt om i vårt land för att uppnå målen. En sådan aktivitet är den informafions- ochutbildningskampanj som pågår för de stora bostadsorganisationerna och derasmedlemsföretag, i energi-sparkommitténs regi. Den planerades intensivt underhösten mellan energisparkommittén, riksorganisationerna ochbostadsdepartementet. Målsättningen var att den skulle sättas i sjön undervåren, och den har planenligt satts i sjön och pågår med full kraft runt om ilandet. Hundratals människor sätter sig ner och diskuterar vad manskall göra för att spara energi. Jag hoppas mycket på den kampanjen. Vad det nu är fråga om är egentligen att föra ut och gekunskap om vilka åtgärder som skall vidtas. Det är viktigt att vi har kunnigaoch skickUga människor som kan hantera verksamheten. Det är inte bara en frågaom att skaffa sig administrativa styrmedel av typen förbud och ålägganden - deär värdelösa orn det inte finns kunskap hos dem som skall handläggaverksamheten. Därför är rådgivnings-, besiktnings- och utbildningsverksamhetenmycket central, och den pågår med full kraft. Förvisso finns det fortfarande brister, och det är därförsom jag i mitt svar har redovisat ytterligare åtgärder som är på gång för atteffektivisera verksamheten. Det är ett mödosamt arbete, och det gäller intebara att - som jag tycker att inlägg litet grand gav uttryck förskulle vara det viktigaste - fatta en mängd beslut i riksdag. Dessutom tycker jag att vi har enannan framgång som vi bör ta vara på; konverteringen från olja till el tycks gåplanenligt och t. o. m. något bättre än vad elanvändningskommitténs program förutsatt.Det tycker jag också att vi skall notera. Det finns enligt min mening stora brister i en sektor avverksamheten. Det gäller kommunernas rådgivnings- och besiktningsverksamhet.Den har varierande kvalitet. Därför är det vår avsikt att skapa en effektivarefördelning och ställa villkor när vi skall fördela de medel som vi har tillvårt förfogande för den här verksamheten. Men jag tror att det allra viktigaste är att vi får enordentlig polifisk förankring ute i kommunerna för den här verksamheten. Därhar vi på central nivå i alla politiska partier en oerhört viktig uppgift attse till att våra lokala kommunpolitiker tar tag i de här frågorna, så attverksamheten styrs in i den reguljära verksamheten. Exempel på sådan verksamhet är naturligtvis, som BirgittaDahl pekade på, ombyggnadsverksamheten och kopplingen mellan energibesparingenoch ombyggnad. Det är en viktig verksamhet. Jag vet att den fungerar delvisredan i dag, men det finns ytterligare insatser att göra, och där spelarnaturligtvis stadsförnyelsekommitténs förslag en viktig roll - då de kan göraatt vi får större omfattning på ombyggnadsverksamheten. Inte minst: Energisparverksamheten är viktig när detgäller sysselsättningen. Här har kommunerna - framför allt de kommuner som harstor arbetslöshet på byggområdet - getts ett ordentligt instrument för attkunna gå ut och kraftfullt engagera fastighetsägarna, informera dem omfastigheternas energistatus och även föreslå åtgärder som kan vidtas. Detskapar sysselsättning, det minskar boendekostnaderna, och det minskar oljeförbrukningen.Därmed har det en positiv inverkan på vår bytes- och handelsbalans. Om hushållningen med energi 22BIRGITTA-DAHL (s): Jag är ledsen, men jag har inte fått svar påen enda av mina frågor. Jag har heller inte i bostadsministerns senaste inläggfunnit något övertygande bevis för att regeringen är beredd att gå tillhandling. Bostadsministern sade att ingenting bevisar att det är sådåligt som somliga påstår. Det är sant, men det är mycket viktigare attkonstatera att det inte finns någonting som bevisar att det är bra nog. Jagskulle vilja veta - jag upprepar den frågan; Vilka kommuner har totalt uppnåttett så högt energisparande som bostadsministern påstår? Jag frågar avvetgirighet, för jag har frågat myndigheterna, och där finns det ingen som kange besked. Bostadsministern har här återkommit till att det kanskevidtas många åtgärder på frivillig väg utan anlitande av statligt stöd. Men min uppmaning till bostadsministern och regeringen är; Sluta attanstränga er med detta uppehållande försvar och gå till handling i stället! Detär mycket viktigare. Jag begär inte av er att ni till punkt och pricka skallbevisa hur varenda detalj förhåller sig. Jag begär att ni skall handla. Om hushållningen med energi Det har faktiskt gått nu avde tio som energisparprogrammet omfattar. Vi borde ha sparat inemot hälften avde nästan det är fråga om. Dessutom borde vi befinna oss i en period avuppgång. Det var så det var sagt. Man kan inte räkna med att alldeles i börjanha en så hög takt, utan det kommer att bli ungefär som med miljonprogrammet förbostadsbyggandet, nämligen en kurva som visar med intensiv verksamhet,och så får vi en startpunkt och en bromsperiod. Men vi ser ingenting som tyderpå att det är på det sättet just . Den redovisning - jag upprepar det - somdepartementets representant lämnade i energihushållningsdelegationen visade attvi kanske har sparat . Bostadsministern sade att det inte är så viktigt att fattabeslut i . Jo, det är det. Det är viktigt i regeringen också att fattabeslut som ger vägledning för den verksamhet som skall äga rum ute ikommunerna. Vi har år upprepat förslag till konkreta åtgärder som kanvidtas för att ge kommunerna större ansvar och större befogenheter.