prot · G509169 · 1981-12-31 00:00:00 — De farhågor som utskottet pekar på vad gäller det moderataförslaget kan i och för sig vara relevanta om det selektiva stödet skulle växai omfattning. Moderata samlingspartiet vill ju dock gå rakt motsatt väg ochpåtagHgt minska det selektiva stödet. säger vidare ja till det sammanhållna anslagetpå länsnivå om 275 milj, kr. Det innebär att såväl åtgärder för glesbygdsstödsom åtgärder i samband med länsplanering bör täckas av dessa pengar, liksom detföreslagna investeringsbidraget om för projekt under 7 milj, kr. De nyapengar som tillförs länen via detta anslag skall enligt vår uppfattning kommade län till del som har stödkommuner inom stödområde 1-3, Övergången frånatt tidigare ha tillhört stödområde 1-3 till att nu stå utanför blir på detsättet mjukare och smidigare. De län som har flera kommuner inom stödområde 1, 2och 3 bör därför vid tilldelningen av ramar för det sammanhållna anslaget kunnapåräkna en betydande ökning av sina anslag jämfört med . Detta innebär - och det vill jag understryka - attglesbygdsstödet, den del av det sammanhållna anslaget som går tillglesbygdsinsatser, liksom skall kunna utgå till kommuner som står utanförstödområdet. Det har av utskottsföreträdare från spritts vissa irrlärori detta avseende. Man har talat om att förslag skulle innebära attlän, som har möjligheter att få glesbygdsstöd, inte skullekunna få det. Jag har lärt mig att bor man nära , så bör man predikaden rätta och sanna läran. MarianneStålberg säger att det är en olycka att glesbygdsstödet slås samman medandra stödformer till ett sammanhållet anslag. Hon menar att man på det sättetriskerar att detta stöd kommer i bakvatten, att det inte kan hävda sig, attstödet till glesbygd kommer bort till förmån för andra lokaliseringsstöd. Jagtror att det är en ganska felaktig uppfattning. Erfarenheterna avglesbygdsstödet är så goda att jag tror att man på länsnivå har möjlighet attgöra en meningsfull prioritering. På det sättet kommer glesbygdsstödetvolymmässigt att hävda sig väl. Men uppfattning speglar också någotannat, nämligen att man inte riktigt har förtroende för politiker på länsnivåhär det gäller att göra den här avvägningen. Man måste från central nivå petaoch plocka och prioritera. Jag tycker att det är beklagligt, för just när detgäller frågan om stöd till glesbygden förutsätts en mycket god kännedom omvilka möjligheter, begränsningar och förutsättningar som finns för att dessainsatser skall kunna göra nytta. Vi menar att glesbygdsstödet har spelat och kan förväntaskomma att spela en betydelsefull roll i ansträngningarna att skapasysselsättning i områden utanför tätorterna. Eftersom moderata samlingspartiet i allt väsentligtinstämmer i utskottets bedömning skall jag inskränka mig till att i övrigtanföra några tankar om detta stöd, I propositionen talar industriministern ombehovet av att något avgränsa de områden som kan bli föremål för glesbygdsstöd.Utskottet har delvis reagerat mot det synsättet. Dels bör dettaställningstagande från utskottets sida beaktas vid bestämmande av länsramar fördet sammanhållna stödet ur vilket glesbygdsstödet skall finansieras, dels bördet ankomma på att göra den mera detaljerade geografiskaavgränsningen. Med industriministerns och propositionens tankar som grundskulle man ju - om nu inte utskottet hade reagerat mot dessa skrivningar -kunna göra gällande att kommuner i , som får glesbygdsstöd,inte skulle kunna få detta , att det hade skett en påtagligförskjutning norröver. Jag menar att det finns många goda exempel på attglesbygdsstödet i har gjort fina insatser. Det är vidare viktigt att finna smidiga former för attkombinera glesbygdsstödet med exempelvis sysselsättningsstöd. Som utskottetkraftigt understrukit utgör kombinationssysselsättningen ofta en förutsättningför att familjerna skall kunna klara sin utkomst i glesbygder. Det måste dåvara rimligt att stödformerna utformas på ett sådant sätt att inte byråkratiskhandläggning försvårar möjligheterna för denna kombinationssysselsättning. Vidare instämmer moderata samlingspartiet i vad utskottethar uttalat om handläggningsordningen när det gäller glesbygdsstödet, vilketinnebär att alla ärenden förs till , som sedan efter bedömningdelegerar dem till andra organ. Inom ramen för det sammanhållna anslaget på 275 milj. kr.skall även utvecklingsarbetet på regional nivå finansieras. Erfarenheterna av utvecklingsarbetet på den regionalanivån har i övervägande grad varit positiva. Länsstyrelsernas arbete har merkommit att präglas avåtgärdsinriktade insatser och mindre av planering, som kännetecknade detarbetet under . Vi moderater delar uppfattningen att det ärangeläget att man inom givna ramar förstärker de regionalautvecklingsinsatserna när det gäller nyföretagande och industriell förnyelseinom de mest utsatta regionerna. Vidare är det, om man nu flyttar ner ortsklassificeringssystemetpå länsnivå, angeläget att man verkligen funderar över möjligheterna att iframtiden tillskapa differentierade arbetsmarknader. Det är en fråga som hardiskuterats här . Det låter mycket vackert och tilltalande,när man säger att vi skall ha många små, differentierade arbetsmarknader ute ilänen. Men verkligheten talar ett delvis annat språk. Jag tror att det ärnödvändigt att man i många län inser att det bara kommer att varamöjligt att ha ett fåtal, väl differentierade arbetsmarknader, som kan erbjudasysselsättning för båda makarna i en familj. Avslutningsvis: En seriös ochverklighetsförankrad debatt förutsätter kunskap om problemen. Det är därförangeläget att den regionalpolitiska forskningen stimuleras att ta fram dettamaterial som underlag för framtida beslut. Tillskapandet av ett centrum för regionalpolitiskforskning i kan vara ett viktigt steg i denna riktning. Men då är detangeläget att denna forskning inte isoleras till att syssla enbart medregionala Norrlandsproblem, även om glesbygdsfrågorna i sig utgör ett av fleraviktiga problemområden. Andra frågor som bör vara av intresse att diskutera ochforska kring kan vara: Skall vivälja generella eller selektiva stödåtgärder? Går den solidariska lönepolitiken att förena med regionalbalans ? Hur påverkas den regionala balansen av alternativa vägarför att återställa balansen i den svenska ekonomin? Hur skall regionalpolitiken utformas för att jämstäHdhetssträvandenaskall gå att realisera ? Vilken roll spelar utbildningssystemet för att förändraoch påverka den regionala balansen? Vilka svårigheter möter oss i skapandet av såvälkvantitativt som kvalitativt robusta arbetsmarknader? Vilka risker alternativt möjligheter indikerar den nyatekniken att erbjuda för den regionala utvecklingen i landet? Vilka effekter får ett mer decentraliserat beslutsfattandepå regionalpolitiken? Förvisso kommer det inte att saknasintressanta och viktiga frågor att behandla med siktet inställt på att forma enregionalpolitik för framtiden. Från moderat sida har vi blivit alltmer övertygade om atten förutsättning för att den nuvarande målsättningen för regionalpolitikenskall förbli realistisk är att vi i detta land för en ekonomisk politik som kanskapa tillväxt. Insatsernamåste inriktas på att stärka näringslivets konkurrenskraft och på Nr 169 att nya jobb skapas inom den tillverkande sektorn i dettaland. Med det anförda ber jag att få yrka bifall till samtliga moderata g jjjj 29g2 reservationersom har fogats till arbetsmarknadsutskottets betänkande _ "" '- Regionalpolitiken 54 () replik: säger att vi socialdemokraterinte litar på länsstyrelserna, som enligt honom borde kunna besluta själva. Detär inte alls så. Men vi anser att lokaliseringsstödspolitiken ochglesbygdspolitiken var för sig är så viktiga politiska områden att riksdagenskall pröva omfattningen av var och en av dem, precis som jag sade i mittinledningsanförande. Det blir inte möjligt med det här föreslagna samladeanslaget. inflytande minskar därför på dessa viktiga delar avregionalpolitiken. Man decentraH-serar handläggningen av problemen, men anvisarinte tillräckliga resurser för det arbetet. Det vore bättre att man i dettaland förde en industripolitik och sysselsättningspolitik som gjorde att dettillkom fler sysselsättningstillfällen, inte minst inom industrin. Det kanskeskulle betyda att också vi i glesbygdslänen kunde få fler arbetstillfällen. 55ANDERS HÖGMARK (m) replik: När det gäller den sistnämnda frågan, ombehovet av att föra en politik som skulle skapa nya jobb, kan vi vara heltöverens. Det beklagliga är bara att vi har litet olika recept och ansvisningarför hur denna politik skall föras. , som har varit en avutskottets ledande socialdemokratiska företrädare, har ju talat för ökatstatligt företagande och för införande av ett tvång för företagen att förinvesteringar plocka fram sina lik vida medel. Vi accepterar att man kan tro påen sådan politik, men verkligheten talar för att den typen av tvångsregleradekonomi inte ger de resultat som både och jag önskar,nämligen mer investeringar och nya jobb, framför allt inom den tillverkandesektorn - där den nya tekniken kan användas - och inom skogslänen. Vi moderater har samma målsättning: nya jobb, gärnaspridda i skogslänen. Men vi tror att det resultatet erhålls bäst genom enfriare marknadsekonomi, med lägre kostnader för företagen, inte minst iglesbygden. Vi menar att våra förslag om sänkningar av arbetsgivaravgifterna,utöver vad regeringen har föreslagit beträffande fyra kommuner, nämligen 5resp, i stödområdena A och B, leder till att man kan gå vidare på den vägenoch verkligen ge företag i skogslänen i de inre delarna av lägreproduktionskostnader. Då bUr det också intressant för företag att starta nyttoch för andra företag att lägga ut tillverkande filialer. Skillnaden mellan och och vår är att vi tror på marknadsekonomi medan har sjungit den planerade ekonomins.höga visa. 6 protokoll 1981/82:169-170 Sverigetalar för sig självt. Det går inte att skapa ekonomisk tillväxt med plan-ochregelekonomi, 56 () replik: Vi har här i lagt fram många godaförslag som skulle ha kunnat ge industrin större fart än vad den nu har. Deallra flesta av dessa förslag har avstyrkts av majoriteten inom de olikautskotten. De förslag till generella sänkningar avarbetsgivaravgifterna som lägger fram ger inte några nya jobb.Sänkningar av arbetsgivaravgifterna har prövats tidigare, men de gav inte ettenda nytt jobb, varken i mitt hemlän eller i landet i övrigt. Därför är detbättre att pröva det förslag som vi stödjer i utskottet och som avser selektivaåtgärder. 57 () replik: Jag vill inte förneka att socialdemokraternahar lagt fram ett och annat förslag, som kanske har varit bra. Det kan händaatt några av dem har avvisats- något har säkerligen bifallits. Men problemet äratt det har lagts fram så många dåHga förslag, som måhända har skymt ett ellerannat gott förslag. Det finns socialdemokratiska förslag som tillsammans driverupp kostnaderna för näringslivet med . gaven lång redovisning av vilka förslag som har framlagts. Det är uppenbart attnäringslivet, som har stora problem med att hålla sitt kostnadslägenere, inte skulle få det lättare, om socialdemokraterna till äventyrs fårigenom sina tankar om ytterligare miljardbelastningar på företagen. Jag vill bara konstatera att även socialdemokraterna genomsin diskussion i reservationen om arbetsgivaravgifterna erkänner att det måstetill sänkningar av kostnadsläget. Ni har valt en konstrukfion, som vi tyckerär byråkrafisk och missgynnar vissa grupper av företag i en del situationer.Men faktum kvarstår, fru talman, att även socialdemokraterna genom sinkonstruktion börjar ifrågasätta kostnadsläget i svensk industri och att ensänkning av kostnadsläget i Norrlandslänen skulle vara utomordentligt gynnsamför att skapa de nya jobb som vi kan vara överens om är nödvändiga. Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare replik. 58NILS-OLOF (): Regionalpolidken fortsätter att vara en av depopuläraste frågor som behandlas av den svenska . Känslan för den egnaregionen och den egna bygden kommer här till uttryck på ett alldeles särskiltsätt. Min uppgift i den här debatten är emellertid att redovisa några synpunkterpå vissa av de reservationer som den socialdemokrafiska gruppen iarbetsmarknadsutskottet avlämnat och som grundas på partimotion 1981/82:2352. Jag ärmedveten om att kammarens fid är knapp, och jag skall därför försökaatt begränsa mig i mitt inlägg. Får jag då först, fru talman, när det gäller reservafion31, som handlar om användningen av offertstödet, säga att vi frånsocialdemokratisk sida vidhåller den uppfattning som vi gett uttryck föralltsedan stödet infördes , nämligen att stödet skulle användas i offensivtsyfte i en politik som syftar till att tillföra de mest utsatta delarna avskogslänen nya arbetstillfällen. Finansieringen av industricentra föreslås ipropositionen förändras så, att statens andel i denna finansiering skallminska. Vi motsätter oss en sådan åtgärd. Vi menar att den nuvarandefinansiella fördelningen av byggandet skall bibehållas, vilket innebär att 30 %av investeringarna även fortsättningsvis skall finansieras genomstiftelsekapital som anvisas via statsbudgeten. Vi avvisar också tanken på enkommunaHsering av industricentra. Nuvarande ägareförhållande och organisafion iövrigt är enligt vår mening ändamålsenlig och väl avvägd. Får jag sedan övergå till frågan om uppförandeav industricentra i och . Vid behandling den 8 april1981 föreslog socialdemokraterna inrättande av nya industricentra i ,, samt . Detta förslag avslog den borgerliga majoriteten.Motiveringen till detta var bl. a. att regeringen avsåg att göra en utvärderingav hela verksamheten. I kammardebatten sade industriministernföljande: "Hela systemet med industricentra är ju föremål för enutvärdering i departementet, och vi har sagt att vi återkommer till frågan isamband med den regionalpolitiska propositionen." senare, , talade industriministernvid invigningen av Skandinavisk Verretextil AB:s anläggning i . "En utvärdering av industricentras verksamhet pågårför närvarande inom industridepartmentet. Det är för tidigt att säga vadresultatet av översynen kan bli och hur den kommer att påverka sfiftelsensframtid. Så mycket kan jag i alla fall säga att jag avser att i den kommanderegionalpolitiska propositionen föreslå att ett industricentrum börbyggas även i den , dvs. Frågan om i vilken utsträckningvi behöver ytterligare industricentra återkommer jag alltså till i denregionalpolitiska propositionen." I den regionalpolitiska proposition som ligger till grundför arbetsmarknadsutskottets betänkande 1981/82:23, som vi nu har attbehandla, föreslår industriministern att nya industricentra byggs upp iGällivare och . Vi tillstyrker givetvis detta vårt förslag sedan i fjol.Beträffande och finns inget förslag från industriministern. Visocialdemokrater vidhåller vårt förslag att industricentra även byggs iSollefteå och . Jag yrkar därför bifall till reservation 34. Det är synd att industriminister inte orkar varamed i kammaren, när den största och kanske viktigaste propositionen från honomdebatteras, men jag skall be att få komma med några funderingar omindustricentra. För det första: Hur kunde industriministern i klartext den9 i sitt tal i säga att ett industricentrum skulle föreslåsbli byggt i , utan att den utvärderingsom industriministern talat om förelåg? Fördet andra: Jag kan inte frigöra mig från misstanken att det beträffandeindustricentret i möjligen kan vara fråga om någon form av hämnd frånindustriministerns sida. Den hämnden skulle i så fall vara riktad mot kommunenoch kommunalmännen i för deras ställningstagande till"Eiserflickornas" s. k. ockupation av Eiserfabriken. Det är, herrindustriminister, en misstanke som jag personligen hyser. Det är synd attindustriministern inte kan vara här och svara på frågorna. Innebördeni vår reservation 35 angående stödet till kommunala industrilokaler är attdetta stöd fortfarande bör förbehållas de mest utsatta kommunerna, dvs.kommuner i stödområde. Detta innebär emellertid inte att stödet enbart börförbehållas de områden som har de allra sämsta utvecklingsmöjligheterna. Viföreslår således att kommunala industrilokaler inte skall begränsas fill demindre orterna i stödområdet, utan att även kommunernas centralorter skallkunna komma i fråga. Behovet av sådana här insatser är särskilt stort iNorrbotten, För att främja en snabb utbyggnad av industrilokalerna i Norrbottenhar vi. föreslagit att en sådan utbyggnad skall ske i form avberedskapsarbeten. Beträffandefinansieringen av kommunala industrilokaler motsätter vi oss den försämring avbidragen som föreslås, Ireservafion 36 motsätter vi oss också att regionalpolitiskt stöd skall utgåtill privata industrilokaler för uthyrning. I detta sammandrag vill jag, herrtalman, yrka bifall dU de socialdemokrafiska reservationerna 31, 32, 33, 34, 35och 36. Beträffandelokaliseringssamrådet vill jag säga följande. All erfarenhet har visat attsamhället nu måste skaffa sig starkare styrmedel för att kunna påverkalokaliseringen framför allt när det gäller utbyggnaden av de storaindustriföretagen. Det nuvarande, friviUiga lokaliseringssamrådet har hittillsinte resulterat i en enda nyetablering. Socialdemokraterna kräver därför att enenkel och obyråkratisk form av etableringskontroll införs. Systemet innebär attalla investeringar över en viss storlek skall förhandsanmälas. Regeringen fårsedan en månad på sig för att begära överläggningar med företaget. Begär interegeringen sådana överläggningar, beviljas etableringstillstånd automatiskt. Iannat fall får investeringen inte genomföras förrän regeringen gett tillstånd.Regeringen kan på detta sätt handplocka de mest intressanta fallen och krävaatt företagen får tillgång till ordentliga analyser beträffande valet avlokaliseringsort. Företagen måste också skaffa sig grundliga kunskaper omlokaliseringsförutsättningarna i skogslänen innan etableringstillståndbeviljas. Medtanke på den administrativa enkelhet som vårt förslag innebär, får man en reellmöjlighet att påverka företagens i många fall förutfattade meningar när detgäller industrietableringar i norra . har tidigare i ett inlägg sagt att man motsätter sig denna form avlokaliseringssamråd. Han säger att samarbete förekommer med befintliga företag.Han har vidare pekat på ett fall som gäller . Jag måste säga attdet var ett illa valt exempel. Det skulle ju närmast ha varit en skandal om interegeringen i diskussionerna om hade utnyttjat möjligheten attförlägga en viss del av fillverkningen till olika orter i landet. Menlokaliseringssamråd och direkt dirigering i fråga om etableringar harförekommit i andra former. När för hosfinansdepartementet under ledning begärde att få göra storainvesteringar i TroHhättan och , sade ja tiU detta underförutsättning att företaget lokaliserade vissa enheter till och Kramfors.Det gjorde företaget. bestämde också att minimiantalet anställdai skulle vara 225.1 dag sysselsätter i mellan 325 och350 personer. Det är ett exempel på hur man, om man har medel till sittförfogande, kan styra lokalisering till orter som är väl i behov av ökadsysselsättning. Jagär inte alldeles överens med om att det skulle vara omöjligt attklara en form av utlokaliseringar genom lokaliseringssamråd på det sätt som vihar föreslagit. Med ovan angivna skäl yrkar jag. också bifall till densocialdemokratiska reservationen nr 48. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf.59 () replik: När jag nämnde menade jag de arbetstillfällen som kommeratt skapas vid sidan om själva tillverkningen av flygplanet. Vi vet att detkommer att bli viss industrisysselsättning i på datasidan, som intehar direkt samband med själva . Man har från regeringens sidaförhandlat sig fram till att just det projektet skulle förläggas tillNorrbotten. Somen följd av dessa överläggningar har vi också andra exempel på projekt som skaUförläggas till . Annarshåller jag med om att det är klart att tillverkningen avett svenskt JAS-plan naturligt också bör ske i regioner i detta land som hardet besvärligt med sysselsättningen. Jag vill understryka vad utskottsmajoriteten sagt,att vi får vänta och se hur utvecklingen blir. I en högkonjunktur och enuppgång finns det större utrymme för industriinvesteringar. För egen del är jaginte främmande för att man vid ett sådant tillfälle, och då ett samråd inte gererforderligt resultat, genomför någon form av etableringskontroll ellertillståndsgivning. Jag tror att det kan bh nödvändigt i ett sådant läge. Men vifår avvakta och se. 60 NILS-OLOFGRÖNHAGEN (s) replik: Det sista sade var glädjande. Det innebär att ArneFransson i princip är överens med oss socialdemokrater om att det kan behövasett lokaliseringssamråd för att åstadkomma vad vi syftar till här. Det hade juvarit snyggt av och de borgerliga att vara med på saken redan nu.Vi kan inte tro att detta utnyttjas på ett otiUbörligt sätt, utan det hadevarit bra att ha allt klart för att kunna utnyttja det på det sätt vi anfört ivår reservation. 61 (): Regionalpolitikens mål är att skapaförutsättningar för en balanserad befolkningsutveckling i landets olika delaroch att ge människor tillgång till arbete, service och en god miljö oavsett varde bor i landet. Genom en akfiv regionalpolitik skapas ett differentierat ochdecentraliserat näringsliv. Möjligheterna till sysselsättning i olika delar av landetär ytterst beroende av fillgången fill arbete totalt sett. Förutsättningarnahärför skapas främst genom den ekonomiska politiken och den närings- ochbranschpolitik som förs. Sysselsättningsfrågorna är emellertid beroende aveller ingår i de flesta samhällspoUtiska sammanhang. Det krävs därför enhelhetssyn på samhällets insatser på oHka områden för att vi skall kunna uppnåmålsättningarna med sysselsättnings- och regionalpolitiken. har starka strukturella förändringardrabbat både branscher och orter mycket hårt i de flesta industriländer.Eftersom vårt land är starkt utlandsberoende - vi måste vara konkurrenskraftigaför att upprätthålla vår höga sysselsättning och vår höga standard - harverkningarna för oss ibland varit kännbara. För att lösa dessa problem krävsfrämst åtgärder inom andra områden, men regionalpolifiken kan ändå vara ett brakomplement. Regionalpolifiken utgör även en vikfig del i en samladpolitik med inriktning på jämlikhet, jämställdhet och social trygghet. En aktivregionalpolitik är av grundläggande betydelse för att alla människor - kvinnorsåväl som män - skall ha möjlighet fill en egen försörjning och därmedekonomisk självständighet var man än bor i vårt land. När under1950- och 1960-talen krävde att maskinerna skulle flyttas till människorna ochinte människorna tiH maskinerna beskylldes vi för bygderomanfik. Verklighetenhar sedan visat hur rätt vi hade. Genom de stora befolkningsomflyttningar somskedde har tyvärr svåra sociala problem skapats, somdet tar att komma till rätta med. Närriksdagen har att ta ställning fill den framtida regionalpolitiken finnsdet anledning att notera den befolkningsutveckling vi haft i vårt land under desenaste åren. flyttade 100 000 personer netto frånskogslänen till övriga delar av landet. Under fiden därefter har mönstretändrats så att flyttningsnettot nu är positivt för skogslänen. - som fått en ökning av utflyttningen - har samfligaskogslän haft en ökad nettoinflyttning . Vid en jämförelse framgår att en påtaglig stabilisering har inträffat ibefolkningsutvecklingen på länsnivå . En bedömningframöver ger vid handen att vi kan vänta en fortsatt svag befolkningstillväxtoch att 1970-talets tendenser i fråga om stabilisering kan antas bestå. För attden regionala balansen ytterligare skall förbättras krävs betydande både generella ochselektiva insatser från samhällets sida.