prot · G5097 · 1981-12-31 00:00:00 — förgrämda kommentarerhär om skattereformen styrker mig i min uppfattning att vi här har chansen attgöra något vettigt och bra för svenska folket. har kritiserat socialdemokratin enligtkänd modell. Men i och med att han nu kommer att få mer tid över, tycker jagatt han i egen hög person skall besöka en socialdemokratisk partikongress föratt där få uppleva värmen, gemenskapen, de sakliga och konkreta diskussionerna.Han skulle verkligen bli mannen som kom in från kylan, från egoismens ochhögerns kyla, till värmen, gemenskapen och solidariteten. Jag önskar alldelesuppriktigt välkommen till vårt rådslag. har en oerhörd svårighet att kämpa med iframtiden. Ett faktum är att svenska folket faktiskt har upplevt fem årsmoderatstyre, men till vilket resultat har det lett? Man skulle halverainflationen, lovade . Men det blev en inflation vars make vi aldrigtidigare har skådat. Jag tror att inflationen uppgår till . Underhuvuddelen av har stått för ekonomidepartementet. Skatten skulle sänkas, om bara viljan fanns. Men i självaverket har det samlade skattetrycket kraftigt höjts . Det skuWe bli fart på näringslivet, men industriinvesteringarnahar sjunkit . Det skulle bli ordning och hushållning istatens affärer, men budgetunderskottet har ökat från 4 till närmare 80miljarder kronor, till största delen då stod förfärlan eller åtminstone en bit av det gamla . Det skulle bliordning på våra relationer till utlandet. Men statens skuldsättning har ökatfrån 200 miljoner till 50 000 miljoner under den tiden. plötsligt, om baramoderaterna fick bestämma i landet, skulle det emellertid uppstå en kraftigsanering av landets ekonomi! Vad finnsdet för trovärdighet i detta löfte? Jo, lösning är en - den har man åtminstoneklart angivit. Jag läser också ekonomiska tidskrift. Där finns enledare i vilken moderaternai realiteten förvandlas till ett enfrågeparti. Det heter att Nr 7 moderaternasstora uppgift i , det är att bekämpa den offentliga den sektorn -detta och inget annat. Likasåupptogs anförande - förutom allmänt tal - av anvisningarom att nu måste vi spara. Och programmet Ny väg, som jag Allmänpolitiskfaktiskt har läst, kan sammanfattas så: Skär ned den offentliga sektorn utomdebatt försvaret, sank skatterna och avreglera ekonomin - vad det nu skullevara. Man kan, om man så vill, läsa programmet med ett igenkännandets leende.Man kan säga att detta är precis som att läsa vallöften, det ärprecis som att läsa vallöften. Här predikas den friamarknadens via nedskärningar av den offentliga sektorn, viabesparingar på statens utgifter. Men om det skall finnas ett uns av trovärdighet i det somGösta här säger måste han för kammarens ledamöter kunna tala om: Vad ärdet för besparingar? Vi har ett budgetunderskott på . Nilovar stora sänkningar av skatterna. Om ni dels skall sänka skatterna, delsskall få bukt med budgetunderskottet måste det bli enorma besparingar framöver.Är det de handikappade, är det de gamla, är det skolan som det gäller? Det finns en avgörande fråga sommåste besvaras konkret i allt ordsvall: Vad är det för samhällsutgifter niskall skära ned och med hur mycket? 6GÖSTA () replik: Att jag går upp i talarstolen beror inte påatt jag vill undvika att bita . Möjligen kan den omständigheten attjag kommer närmare regeringsbänken spela en viss roll för min förflyttning irätt riktning. Jag skall gärna acceptera - om jag lever då, -en inbjudan till er nästa kongress. Jag kan se tidningsrubrikerna:"Krokodilen på kongressen." Och det skall bli ett sant nöje attuppleva värmen och vänligheten och allt det där. Jag kan så innerligt välförstå att det är varmt på den socialdemokratiska kongressen. Det är faktisktvarmt också på våra stämmor, även om man rubricerar mig som mannen som kom infrån kylan. Jag skall i gengäld erbjuda mig - om jag nu har någonting att sägatill om - att bjuda in till våra stämmor, så att han fåruppleva också vår värme. I själva sakfrågan vill jag säga, att vi väl inte skallupprepa alla våra gräl om var orsakerna till problem ligger. Vi harpåstått och jag påstår fortfarande att problemen har sina rötter i 1960-talet.44 års socialdemokratiskt styre ledde hit. Vi lyckades inte itrepartiregeringarna åstadkomma allting. Men låt mig påminna om attefter i den första trepartiregeringen halverade vi faktiskt inflationen,avskaffade bytesbalansbristen och fick ett överskott i handelsbalansen. Sedanlämnade vi moderater av kända skäl regeringen och det blev en överexpansivpolitik. Jag vill inte lasta uteslutande den dåvarande folkpartiregeringen fördetta, utan jag anser att den berodde inte minst på de socialdemokrater sombedrev överbudspo-litik här i . MenOlof skall ha klart för sig, när han kritiserar oss för vad vi inte haråstadkommit, att socialdemokraterna var emot vartenda förslag somtrepartiregeringen jag satt där - och även när jag var utanför-lade fram. De bjöd över eller bjöd under- hur man nu vill uttrycka sig- närdet gällde alla förslag som syftade till att få balans i ekonomin. fortsätter här att läsa upp en önskelistasom inte är konstruktiv på en enda punkt. Om den önskelistan skulleförverkligas skulle problemen bli ännu mycket större. står ochtalar i nattmössan, kan till äventyrs säga. Jag tog med mig tvåböcker. Den ena heter Arbetarrörelsen och löntagarfonderna - den som bl. a.Carl och är ansvariga för. Den andra heter Näringspolitikeninför 80-talet. Läs, , beskrivningen i dessa böcker om hur det stodtill i när - för att nu göra en personifiering -innan bytte regering höjde räntan med ett par procent och vi tvingadesdevalvera efter regeringsbytet. Det var de omedelbara följderna av densocialdemokratiska politiken. Läs innantill i de här böckerna, där manförklarar att det blev en avsevärd förbättring av ekonomi sedantrepartiregeringen kom till! Sedan kom som bekant skiftet före denfolkomröstning om energipolitiken som väl mer än någon annan drevfram i kraft av den majoritetsställning inom oppositionen som dåinnehade. Men jag tycker att det vore mycket givande att ,på en socialdemokratisk kongress eller en moderat partistämma, fä läggapapperen på bordet och klämma , så att man för en gångs skull fickhonom att gå upp och erkänna hur det förhåller sig och vad som verkligen harskett. Det skulle i allra högsta grad rensa debatten, och det skulle i allrahögsta grad öka förtroendet för oss politiker. Människorna ute i landet måsteju fråga sig vem det är som står och ljuger, när version är raktmotsatt den som jag ger. Det måste ju finnas en sanning bakom siffrorna. Dethjälper inte att jag åberopar för att bevisa denna sanning. Det hjälperinte att jag går till OECD-statistiken och konstaterar likt att deoffentliga utgifterna i lade beslag på hela den10-procentiga ökningen av BNP plus därutöver, medan motsvarandesiffror för länder där det har gått bättre - och - visarpå att den offentliga sektorn tog i anspråk en mycket blygsam andel. Detta harlett till att industrisysselsättningen i är långt lägre relativt settän den är i och . De offentligt anställda i ärfortfarande långt fler relativt sett än vad de är i de här länderna, och dethar gått långt sämre för oss. Slutsatserna, tycker jag, ger sig själva på den punkten,och det vet . Jag vågar påstå att har klart för sig att enav de avgörande orsakerna till att det har gått så åt skogen för oss som dethar gjort är att vi har levt över våra tillgångar i den meningen att denoffentliga sektorn, som vi behöver, har lagt beslag på-eller låt mig säga tagiti anspråk, för att använda ett vackrare uttryck - en alltför stor del av dentillväxt som vi gemensamt har åstadkommit här i landet. Detta vet ,för dum är han ju inte. kan påstå mycket men inte något sådant. Helt okunnig kanhan inte heller vara. 7 () replik: flydde till det förflutna, ochdet kan vi naturligtvis hålla på med även om detta att skylla allting påsocialdemokraterna mister i trovärdighet som går. Och det här medsanningen är naturligtvis relativt. säger att man halverade inflationen 1978. Javisst, först fördubblade ni den och sedan halverade ni den . Och dåkom ni tillbaka till utgångsläget. Det är klart att det är i viss utsträckningsant som säger. Ni lovade alltså att ni skulle få ner inflationenvaraktigt till , och därav blev intet. Nej, visst har vi levt över våra tillgångar - det kan vimäta i utlandsupplåningen - och visst måste man vara försiktig med deoffentliga utgifterna. Vi hade av socialdemokratisk regim entrendmässig ökning av statsutgifterna och en trendmässig ökning avstatsinkomsterna . - Det gick ungefär jämnt upp. Sedan vi fått en borgerlig regering fick vi en trendmässigökning av statsinkomsterna med O % och en trendmässig ökning av statsutgifternamed . Och det är klart att det blev ett underskott. Ni ökade ju takten istatsutgifterna när ni kom till makten - det är den bleka sanningen. Ni kanvisserligen skylla på en massa saker - akutmottagning och alltmöjligt annat - men detta är alltså ett faktum. Vi skall gärna mötas på någon moderat stämma eller var somhelst och lägga papperen på bordet. Då måste jag också lägga fakta på bordet,och i dessa fakta ingår - dess värre för - det som har skett medSveriges ekonomi sedan vi fick en borgerlig regering. Men låtoss tala om framtiden. Vi har vårt program. Det har fördömt istörsta allmänhet. Men jag finner ingen anledning att bara fördöma er. Ni har egentligen bara ett enda recept i ert program och er ideologiskatidskrift: Skär ned de offentliga utgifterna, släpp marknaden fri! Då blir min fråga - och det är en obönhörlig fråga: Vad ärdet ni skall skära ned på? Gäller det pensionärerna, de sjuka ellerbarnfamiljerna? Var skall ni få fatt på dessa pengar? Det är ju inte några småjusteringar utan tiotals miljarder som det rör sig om. Detta ärintressant även ur en annan, specifik synvinkel. i världen fanns det trots allt en viss samstämmighetmellan partierna om att man genom politiska åtgärder skulle kunna görasamhället bättre för människorna. Det fanns olika meningar om takten ochmetoden, men man var ense om att man skulle skapa en bättre skola, bättresjukvård osv. Men inom den moderna högern säger man i själva verket attalla politiska åtgärder är av ondo, att man bör överlämna det hela åt marknadeni stället. HerrBohmans ungdomar är värst. De skriver t. ex. att åtgärder för atthandikappanpassa bostäder innebär att man förtrycker de som får betaladetta, för att orättmätigt gynna en minoritet - detta skulle överlåtas åtmarknaden i stället, i något slags frihetsresonemang. Jag upptäcker i den här tidskriften att mot det som någonhar kallat för en krämarliberalism börjar de gamla kulturkonservativa reagera.Det är t. ex. , som säger att det blir ett ont samhälle medThatchers och politik, och den riksdagsman som sade att man inte kansätta myntinkast på en respirator och tillämpa marknadsekonomin på det sättet.Och jag ser att t. o. m. förste vice talmannen har en artikel där hon säger atthögern tänker mest på de sämst ställda. Det börjar plötsligen växa fram en reaktion mot denna vadjag tycker ganska vulgära liberalism, som börjar komma till uttryck bland dekonservativa krafterna i världen. Men ert program står på denna ensidiga,marknadsorienterade grund, där ni som en lösning på alla samhällets problem förfram: Släpp marknaden fri, skär ned de offentliga utgifterna! Men tala då omför människorna vad det är ni skall skära ned på. Vi kan gräla om det förflutna - den debatten kan vi föra.Vi kan stå och kasta logikens knivar och verklighetens stenar över det dike somtron grävt, som någon har sagt. De motsättningarna finns. Men vi vill ha besked. När ni ställer dessa väldiga kravpå besparingar i samhällsutgifterna, då skall ni kunna ge konkret besked om vadni menar. Annars saknar ni - allt ordsvall till trots - varje trovärdighet iden politiska debatten. 8GÖSTA () replik: Att kasta knivar skall kanske aktasig för i debatten med mig. Jag tror att jag är bättre på det. Det var faktiskt inte jag som flydde tillbaka till detförflutna. Det var som började med att gå ochtala om vad vi gjorde då, och jag knöt an till vad han sade. Devalveringen harherr nu efteråt accepterat. En devalvering leder till ökad inflation iett land för att man sedan skall få det bättre. Och vi fick det bättre, vilketvi också räknade med att vi skulle få. får vi i alla fall ett erkännande avOlof , när han säger att visst lever vi över våra tillgångar i ,visst måste vi vara försiktiga med de offentliga utgifterna. Men vad menas med att vara försiktig? Situationen är juden att vi ökade de offentliga utgifterna i under en lång följd av år -jag tror ända sedan - med ungefär realt . Detgick väldigt bra, när bruttonationalprodukten ökade ungefär lika mycket. Mennär bruttonationalproduktsökningen gick ner till ett par procentoch de offentliga utgifterna fortsatte att öka realt upp till - i början av1970-talet -i runda siffror , då gick det inte längre. Man kommer såsmåningom till en punkt där de offentliga utgifterna lägger beslag på helanationalinkomsten - detta vet självfallet också . Det är ju därförsom man nu måste rätta mun efter matsäcken och få ner de brantautvecklingslinjerna till att ligga parallellt med tillväxtlinjerna. Det innebäringalunda att man skall avskaffa den offentliga sektorn. Vem har sagt det? Detär ingalunda så, utan vad det gäller är att få den offentliga sektorn attfungera bättre. Och det är inte alls givet att den offentliga sektorn förvaltarden enskildes angelägenheter bättre på alla punkter. Ett socialt bättreresultat kan uppnås genom att besluten läggs mycket närmare denenskilde själv, genom att ansvaret läggs på den enskilde då det gällerbarnomsorg, vård av gamla och annat. Men det är inte fråga om pengar, utan detär fråga om socialt ansvar. En parentes: Skyll gärna på , sade förstår jag att vill. Det skulle jag kunna göra - även om detinnebär att jag gör en tjänst, och det drar jag mig för ibland - omdet inte hade varit så, att om någon har gjort det svårare för attklara den svåra matematiken, så har det varit och hanssocialdemokrater, som varje gång det har gällt stöd till krisdrabbade näringarhar velat bjuda över. I dessa frågor bör nog vänta med att kastasten tills han har blivit klar med sitt eget samvete. Jag har läst förslaget , sade , men detfinns ingenting där som säger något om hur man skall lösa krisen. Låt mig dåbara läsa upp något ur innehållsförteckningen, för den har tydligeninte sett: Lönsamhet för investeringar, Minskade subventioner. Friprisbildning, En friare kapitalmarknad, Ett spritt ägande. Utbudsstimulanser genommindre byråkrati. Slå vakt om frihandeln. Här finns en lång lista med en mängd olika åtgärder. MenOlof frågar: Vad är det ni vill skära ner i besparingshänseende, ni harju bara ordsvall att komma med? Ja, jag satt ju ett tag i regeringen, och vilade fram förslag som var utomordentligt impopulära, men som vi gemensamt stodför . Det var förslag som gick emot här i . Menvi stod för dem, och vi stod fast vid dem därför att de var nödvändiga för Sverigesekonomi. är välkommen till vår presskonferens , då han kanläsa innantill i de ytterligare besparingsförslag som vi konkret kommer attredovisa inte bara för utan för hela svenska folket. Vi kommer attgodta de allra flesta av de besparingsförslag som regeringen lägger fram, ochvi lägger därtill ytterligare besparingsförslag. Vart och ett av dem kommer viatt redovisa konkret och fullständigt. kanske har tid att vända sig från sinauppvaktande medarbetare och mot mig för att lyssna på vad jag säger.Jag har inte så lång käft att på det här avståndet behöver vända sigifrån mig. Det kan vara nyttigt, för då kommer kanske inteatt ställa felaktiga frågor i fortsättningen. Det är rent ut sagt nonsens att göra gällande att visystematiskt skulle vilja skära ner den offentliga sektorn och minska densociala tryggheten i , när motsatsen är själva syftet. Om vi är överensom att vi inte kan klara ekonomi, om vi inte kan garantera fullsysselsättning, trygghet för våra pensionärer och mycket annat som vi behöver göragemensamt och solidariskt, då måste kortsiktigt och långsiktigt det heltavgörande målet för en regering, och också för en opposition, vara att hjälpatill och lägga den fasta grund för ekonomi som gör att vi kan lösa allade sociala problem som fortfarande finns i välståndslandet . Det är juen nödvändig förutsättning. Jag påstår än en gång att detta vet . Jag påstårän en gång att han talar mot bättre vetande och i nattmössan, när han vill målaen sådan vrångbild av den ansvarsfulla och ansvarsmedvetna politik som vi harbedrivit . Jag står för det. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 9 (vpk): Efter denna extra tack- ochavskedsföreställning för återgår vi uppenbarligen tilltalarordningen. Jag skulle hyckla rätt mycket om jag stod upp här och sadeatt jag skulle sakna åsikter särskilt mycket i fortsättningen,eftersom jag är så djupt oense med . Men jag uppskattar en sak, ochdet är att han på detta frimodiga sätt öppet företräder den råa och egoistiskasamhällssyn som i verkligheten ger uttryck för. Han har aldrighymlat med detta, och därför har man vetat var man haft honom. Hur det bhr ifortsättningen vet jag inte. Det blir kanske en debatt om hur många träd ochhur mycket skog vi har här i landet, eftersom hans efterträdare här har gjortupptäckter på en av sina många och långa resor. Dagens debatt kommer att handla om de problemoch de frågor som vanligt folk oroas över. Den måste handla omsysselsättningen, hyrorna, priserna och den ekonomiska krisen - en kris somslår hårdast mot de svaga i samhället. Men jag vill börja med att helt kort ta upp en annanfråga, som också den oroar de flesta människor, nämligen den ökadekapprustningen. kommer den amerikanske försvarsministernWeinberger till som inbjuden gäst till regeringen. Denne man, av mångakallad för "neutronbombsministern" därför att han hårdare än andraarbetat för detta monstruösa förstörelsevapen - som "bara" dödarmänniskor men skonar industrier, byggnader osv. - skall ha samtal med sinasvenska kolleger. Denne amerikanske minister representerar en regering somdragit i gång en helt ofattbar militär upprustning - och kärnvapenupprustning -med det uttryckliga målet att erövra militär överlägsenhet över alla andraländer på jorden. Det är därför ingen överdrift att säga att det är en krigetsoch kapprustningens minister som regeringen har inbjudit. Jag tror mig veta attjag talar för en mycket stark folklig opinion när jag begär av den svenskaregeringen att den skall framföra starka protester mot den vanvettigaamerikanska upprustningen med neutronbomber och nya kärnvapen. Säg tillWeinberger att svenskarna genom ett enigt uttalande i för några månader sedan visade sig vara överens om att de villinrätta en nordisk kärnvapenfri zon och att de kräver att världens kärnvapen -i öst och i väst -skall börja skrotas! 127 000 människor är öppet arbetslösa iSverige. Hälften är ungdomar . Sammanlagt står dock över 400 000personer utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Det är av arbetskraften.Alla tecken tyder dessutom på att arbetslösheten fortsätter att öka. Arbetslösheten är på väg att växa oss över huvudet ochskapa enorma ekonomiska och sociala problem , om ingentinglångsiktigt och målmedvetet görs för att stoppa arbetslösheten och för attskapa nya jobb. Regeringens attityd till problemen uttrycktes tydligt avstatsministern när han sade: "Aldrig har så mångavarit i arbete." Det är dess bättre något ganska ovanligt i svensk politikatt en ansvarig politiker, kanske omedvetet, uttalar sig så cyniskt ochuppenbarligen underskattar tusentals människors berättigade oro. Vi kommer frånvårt partis sida under i interpellationer region för regionatt ta upp och tvinga regeringen till en konkret debatt om sysselsättningen ocharbetslösheten. Visserligen säger ni från regeringen av och till att ni äroroade över arbetslösheten, att den är ett slöseri med mänskliga och ekonomiskaresurser. Men statsministerns uttalande vittnar om attregeringen anser sig "ha råd" att avstå från 400 000 människorsarbetsvilja och arbetsinsats. Regeringen kan inte heller påstå att arbetslösheten kommersom någon överraskning. räknade man med en ökning på 60000 personer. senare räknade man t. o. m. upp siffrorna till 65 000. Jag menar att sanningen är den att regeringen underskattarde problem som följer med ökad arbetslöshet. Därför blir kampen motarbetslösheten underordnad andra målsättningar. Man vidtar medvetet en helmängd åtgärder som man vet kommer att öka arbetslösheten. lade man fram ett program, det s. k. andrasparpaketet på 3 1/. Man tog ifrån kommunerna 2 miljarderkronor. På en rad områden tvingade man igenom åtgärder som man visste skulleöka arbetslösheten. Attackerna mot t. ex. kommunerna har medfört att var fjärdesom förlorade jobbet under den senaste mätperioden var kommunanställd. Jagvill hävda att kommunerna är på väg att bli vår nya stora krisbransch. Grovt räknat gick 45 000 jobb förlorade genom regeringenstvå första sparpaket. Ändå kommer man nu med ett tredje på 4 miljarder kronoroch senare med ett fjärde på minst Siljarder kronor. Att vice statsministernkallar dessa paket för en "krigsförklaring mot arbetslösheten" ändraringet i sak. Det bevisar på sin höjd att han besväras av att bli ställd tillsvars för den ökande arbetslösheten. För sedan begärde tvåmiljarder för att bekämpa arbetslösheten. Arbetsmarknadsministern svarade att"det står ingen ko på isen". Det är naturligtvis riktigt attdetta sällan inträffar mitt - men alla bedömningar visade redandå att arbetslösheten skulle komma att öka. senare, i samband med att regeringens tredjesparpaket presenterades, kom ett besked från regeringen. Den hade då prutat nerarbetsmarknadsstyrelsens krav till 400 milj. kr. Man fick alltså en femtedel avvad man hade begärt. Vad som än kan sägas om detta, inte vittnar det om någonsärskilt stor vilja från regeringen att på den vägen angripa arbetslösheten. AMS möjligheter att hjälpa de arbetslösa är därförmärkbart försämrade, och går fler öppetarbetslösa än det antal personer som AMS sysselsätter - 127 000 mot 109 000. Som alltid är det kvinnorna och ungdomarna som drabbashårdast av arbetslösheten. Kvinnorna har en mycket stor öppen arbetslöshet.Dessutom har de en utbredd dold arbetslöshet. med detta sveper detockså fram en reaktionär våg, där kvinnornas rättigheter och krav påjämställdhet ifrågasätts. Man kräver t. ex. att abortlagen skall rivas upp, ettkrav som f. ö. också företrädare för regeringen medverkat till att ge luftunder vingarna. Jag menar att det inte råder något tvivel omregeringens inställning till arbetslöshet. Jag hävdar att man medvetet använderarbetslösheten som ett redskap i sin s. k. krispolitik. Kännetecknande för deborgerliga regeringarna , trots olika partisammansättningar, är attdet har funnits folkpartistiska arbetsmarknadsministrar somuppenbarligen har vägletts av förre folkpartiledaren , som på sintid förordade en arbetslöshet på . Detta om något säger en del om denborgerliga synen på arbetslöshet. Att sedan olika företrädare för regeringen visar stor irritation och blir upprörda över att vi gör detta ideologiskaarvegods känt för allmänheten är på sitt sätt avslöjande. Det naturliga bordeju vara att man tog avstånd en gång för alla från tankegångar pådet här området. Men i stället angriper man oss och vårt parti för att vi taravstånd från förslag och från regeringens arbetslöshetspolitik. Företrädare för regeringen säger ofta att man bekämpararbetslösheten och hänvisar till de s. k. paket man har lagt fram. De berömmersig själva för att vi i har "en vid internationell jämförelse lågarbetslöshet" - vad glädje nu det kan vara för dem som går arbetslösa iSverige . För sedan sade t. ex. arbetsmarknadsministern:"I kan vi inte tillåta en sådan politik som förs i . "I går arbetslösa. I står utanför arbetsmarknaden. Dåär frågan: Är det som skiljer oss från ? Regeringen har också i olika sammanhang sagt sig viljabekämpa inflationen.