prot · G509162 · 1981-12-31 00:00:00 — Def finns inte heller några andraambitioner när det gäller utbyggnaden än de som kommer fill uttryck i defideella föreningslivets egna ställningstaganden. Det innebär aft man på en delorter kommer att gå in för närradion, medan man på andra orter avstår. Detviktiga är att rätten att sända närradio nu slås fast. De sammanslutningar somdeltagit i försöksverksamheten och som svarar mot de bestämmelser som nuföreslås gälla bör i möjligaste mån få fortsätta sina sändningar utan avbrott,och med början bör närradiosändningar successivtkunna komma i gång på nya orter. Inga andra inskränkningar bör därvid gälla ände som betingas av att def finns gränser för möjligheter aftinvestera i sändare och för den centrala myndighetens administrativa resurser. Jag har i proposifionen framhållit aft det vore fel afthävda att närradion nu funnit sin slutgiltiga form. Jag är tvärtom övertygad omatf den fortsatta verksamheten kommer atf ge nya erfarenheter, som det ärnaturligt att successivt tillföra närradion i dess helhet. Def ingår därför iregeringens förslag att den närradionämnd som föreslås få det administrafivaansvaret för verksamheten fortlöpande skall följa utvecklingen och när densjälv finner def lämpligt föreslå regeringen de korrigeringar ochkompletteringar av reglerna som kan visa sig nödvändiga. Def skall också ingå i nämndens uppgifter att därvidbeakta de erfarenheter som kan vinnas av den pågående försöksverksamheten medallemansradio inom lokalradion. Personligen är jag övertygad om att dessasamlade erfarenheter ay olika former av föreningsradio kommer att lägga grundentill en ännu bättre närradio än den som kan börja byggas ut. Jag vill ocksåframhålla att jag har svårt aft se att def finns sakliga mofiv för att så somskett i debatten ställa närradion och lokalradions allemansradio mot varandra,atf försöka få dem atf framstå som alternativ, som utesluter varandra. Såförhåller det sig inte. Allemansradion är en del av lokalradions verksamhet.Den lyder under samma programregler som all verksamhet inom och finansieras med medel som där kan ställas till förfogande.Närradion däremot är en verksamhet som bedrivs helt vid sidan av Radiooch dess programföretag, på de ideella organisationernas eget ansvar och egnavillkor. Den bekostas också i sin helhet genom dessa organisationers egnafrivilliga insatser. Allemansradion och närradion har därmed olika uppgifteroch kan existera sida vid sida. Jaghar sagt, och vill upprepa det , att jag ser det som angelägetatt försöken med allemansradio inom lokalradiobolaget kan fortsätta och att maninom tar vara på de positiva erfarenheter som dennaverksamhet ger. Men vad det nu i första hand gäller är atf dra de naturhgaslutsatserna av den försöksverksamhet med närradio som pågått sedan våren 1979.Den visar bl. a. atf man inom det ideella föreningslivet i vårt land är bereddatf fa på sig det ekonomiska ansvaret för en utbyggd närradioverksamhet. Denidealiteten skall inte mötas med förbud utan med att de möjligheter som finnsgeneröst ställs fill förfogande. Att så sker är innebörden i regeringens propositionom närradion. Underdetta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 47 (): Radio- och TV-verksamhet skall bedrivas av företag i allmänhetenstjänst. Programutbudet skall uppfylla kravet på opartiskhet och saklighet. Därskall finnas en balans mellan olika åsiktsriktningar. Samhällets mediepolifikskall garantera mångfald och integritet i etermedierna. Dessa bör ha en sådanutformning atf de utan kommersiella hänsyn kan ge ett brett och varierat utbud. Dethar varit en styrka att vi i vårt land haft ett brett parlamentariskt stöd fördessa grundläggande värderingar i fråga om radio- och TV-verksamheten.Socialdemokratin har här av tradition haft ett gott stöd av centerparfiet. Jagbeklagar att mediepolifik inte är lika pålitlig som fidigare. Etermediernavar redan från början mycket centralistiska. De tekniska förutsättningarnamedgav ingen annan lösning. Sedande tekniska och ekonomiska villkoren givit fömtsäftningar för endecentralisering var det naturhgt att utveckla former för lokala etermedier.Efter ett omfattande utredningsarbete kunde beslut fattas här i år1975 om utbyggnad av lokalradio. Den fick av naturliga skäl ske successivt. Lokalradionbyggdes upp som en länsradio, med i princip en huvudredak-5 Riksdagensprotokoll 1981/82:162-163 tion i varje län. Men redan från början fanns en strävanaft utveckla flera mindre redaktioner. Och försök inleddes också med s. "public access", dvs. att i oUka former låta publiken själv få möjlighetatt producera program. Det mest omfattande och kända försöket gjordes iallemansradion i . Allt detta utvecklingsarbete skedde inom ramen för denövergripande mediepolitiska syn som jag inledningsvis kort refererade. Men hade i valrörelsen lovat att brytaradiomonopolef. Därför måste man till varje pris åstadkomma en förändring närman 1978 presenterade förslag fill nytt radioavfal. Det var anledningen till den onödiga och dyrbarauppspjälkningen av i flera bolag. Det var också anledningen fillaft den s. k. närradion skapades med de former den gavs. Jag vill slå fast att det fanns och finns ett starkt behovav att utveckla en aktivare kommunikation mellan enskilda och grupper. En lokalradioverksamhet är ett vikfigt instrurnent i det sammanhanget. Det är visocialdemokrater angelägna att framhålla, och vi vill med all kraft medverkatill aft skapa förutsättningar för detta. Vi ansåg emellertid att försöken med denna lokalaradioverksamhet i första hand borde få utvecklas inom ramen för den redanuppbyggda lokalradion. Våra skäl var i huvudsak följande: Ett sådant system erbjuder alla organisationer ochenskilda lika villkor. Det är i den meningen mera demokratiskt än närradion, som den nu har utvecklats. Programutbudettillgodoser kravet på saklighet och balans mellan olika åsiktsriktningar, ochmångfalden ökar. Inom ramen förlokalradion kan kommersialisering av etermedia förhindras. Denborgerliga riksdagsmajoriteten avslog tyvärr våra förslag. Den försöksverksamhet som inleddes blev inteförutsättningslös. Def framstod tidigt som helt klart attutbildningsministerns direkfiv om försöksverksamheten bara var ett sätt atffakfiskt etablera en viss form av närradio. En modell som i allt väsentligt varförhandsbestämd skulle förverkligas. Trots att försöken byggdes ut på 16 ortergavs inga möjligheter fill variation. Endast en modell har prövats. Defta harockså påtalats av den särskilda utvärderingsman som arbetar åfnärradiokommiffén. Vi som deltagit i närradiokommiffén har hela fiden kunnatse hur departementet styrt utredningsarbetet. Det har varit näsfan rörande aftse med vilken omsorg sakkunniga ur bevakat varjeförehavande i utredningsarbetet. står vi i den helt unika situafionen atf riksdagenskall ta ställning i en fråga innan försöksverksamheten är avslutad och, vadmera är, innan utredningen lämnat sina slutliga förslag. Något sådant tordealdrig fidigare ha inträffat. Vi har alltså en utredning som ännu inte harpresenterat sina förslag. Trots detta står nu inför ett beslut. Jagfrågar: Vad tjänar det fill aft lägga ned pengar och arbete på en utredning, vars resultat man inte vill fa del av? Utredningen tvingades lägga fram ett s. k. preliminärtbetänkande försöksverksamhet. Den vetenskapligautvärderingen som kostat ca 1 milj. kr. tvingades avkorta sitt tidsschema föraft passa hetsporrarna i . Någon uppföljning avlyssnarun-dersökningen har infe skett. Remissvaren på det preliminära betänkandet gav en klarrekommendafion: avvakta en grundligare utvärdering, innan slutlig ställningfas. Det var vad huvudparten av de traditionella remissinstanserna sade. Mendefta struntar regeringen i. Också de alternativa försök med allemansradio somriksdagen kunde enas om nonchaleras av regeringen. heter det i propositionen aft det är värdefullt omdenna verksamhet "kan fortsätta ännu någon tid på de villkor som nugäller". Därigenom skapas, heter det, förutsättningar för jämförbaraiakttagelser rörande närradio och allemansradion. Men, , vore det infe klokt att inväntadessa jämförande iakttagelser innan en fortsatt utbyggnad av den ena modellenanbefalls? En annan fråga: Vad menas med "ännu någon fid på de villkor somnu gäller"? Def har påtalats i borgerliga mofioner att detta är ettuttryck för en mycket snäv syn på allemansradion. Medger denna skrivningegentiigen någon utbyggnad av allemansradion? Är regeringen beredd att verkaför en utbyggnad av allemansradion? majoritet avvisar vårtförslag om ett uttalande i den riktningen. Jag beklagar det. De allemansradioförsök som pågår i och Ängelholmhar bhvit mycket uppskattade. Man skulle kunna säga att de har överträffatförväntningarna. Allemansradion är öppen för både föreningar och enskilda.Den medger sändningar över i princip hela kommunen - medan närradion täckerenbart tätortsområdena. Allemansradion är lika tillgänglig för resurssvaga somför resursstarka. Jag tycker aft det finns stor anledning att i denna debattåterge några av de reakfioner som kommit fram från dem som har sysslatmed den här verksamheten. Det finns många sådana reaktioner, och jag far framnågra vittnesmål ur en rapport från Radio . ,löjtnant i , gör följande summering av fördelarna medallemansradio framför närradio: En liten organisation behöver infe binda sig vid att haregelbundna program. Då blir också programmen mer levande och inspirerande. Fler lyssnar när programmet går ut på P 3-sändare än närdet går ut på egna sändare. Föreningarmed dålig ekonomi har lika stor chans att få vara med. Allemansradion engagerar också enskilda som inte är med inågon förening. Fleramatörer vågar sig fram. Programmen har mer kvalitet än kvantitet. Verksamheten skapar naturliga kontakter med olika grupperi samhället. Så långt , , summering avfördelarna med allemansradio framför närradio. I tidningen , , sägerordföranden i i : "Radio når ut över hela kommunen. Det kan maninte klara med närradion. Vi saknar praktiska erfarenheter av närradion, menvågar ändå påstå att vi skulle ha svårt att skaffa oss de tekniska ochekonomiska resurser som krävs för att sända närradio i egen regi." vid universitetredovisade i rapporten bl. a. följande jämförande iakttagelser: Närradions modell med fasta sändningstider omminst skulle inte passa de flesta föreningar i och Ängelholmsom nu sysslar med allemansradio. Allemansradion har lyckats engagera en större andel avföreningarna på sina försöksorter än vad närradion har gjort på någon av sinaförsöksorter. -Det är en ganska intressant iakttagelse. Kraven på saklighet och opartiskhet i programutbudet somLokalradion har att beakta har inte inneburit några svårigheter iallemansradion. - De innebär alltså inte några inskränkningar i möjligheternatill utsändningar. Slutligen: Vill man stärka demokratin i samhället genomatt låta så många åsikter som möjligt komma fram, då måste man ge utrymme ietern för såväl enskilda som föreningar. Defta är den summering som sociologiska institutionen vidUppsala universitet gör. Allt detta har och moderata samlingsparfietvarit ointresserade av. För tycks närradion ha blivit enprestigefråga. Den skall därför drivas igenom till varje pris. ser vi iutskottsarbetet hur försöker vara ännu duktigare än närdet gäller att öppna och bygga ut närradion snabbt och fritt. har i denna fråga beskrivit en litet vingligarefärd. var vi socialdemokrater i närradiokommiffén överens medcentern om att utredningen borde redovisa ett s. k. debaftbefänkande. Utan attta ställning i alla frågor skulle vi genom att redovisa erfarenheter ochalternativa lösningar få en öppen och konstruktiv diskussion till stånd för detfortsatta utredningsarbetet. Men köpslagan i regeringen ledde fill att centernsrepresentant i utredningen redovisade en anslutning tillfolkpartilinjen. Så pressades ett betänkande fram under svår tidsnöd . var det dags för nya turer. Då redovisadecenterns riksdagsgrupp att den ville ha en förlängd försöksverksamhet mednärradio och allemansradio innan slutlig ställning skulle tas. Detta beslutrefererades av i flera tidningsartiklar . Men efter förnyade diskussionerinom regeringen presenterades ånyo en uppgörelse mellan ochfolkparfiet. Den s. k. kompromissen bestod i att orden "permanentning avnärradion" ersattes av uttrycket "ge närradion fastare former".I sak hade ingenfing ändrats - bara vokabulären. Detta är ett ganska trist exempel på def polifiskaspråkets förfall. Genom att använda olika uttryck för samma sak vill man geintryck av att ha fått igenom sina olika krav. Sanningen är otvetydigt den att än en gång harövergivit sin uppfattning. Det vore hederligt att erkänna detta. I ställetfullföljer man nu också i kulturutskottets betänkande denna lek med ord. Denhar resulterat i den mycket märkliga reservationen nr 3 i utskottetsbetänkande. Där föreslår att skall tala om för regeringenhur regeringens egen proposition egentligen skall tolkas. Dess värre harmoderaterna rätt. Propositionen innebär inte fortsatt försöksverksamhet, somcentern låtsas. En icke tidsbegränsad närradiolag stiftas. En permanentnärradionämnd inrättas, och närradioverksamhefen byggs ut över hela landet. Def vore intressant att på denna punkt höraupphovsmannens, dvs. utbildningsministerns, egen tolkning av sin proposition.Är krav om en permanentning av närradion tillgodosett? Om enfortsatt försöksverksamhet skall bedrivas, vilket vissa vill ge sken av, varförfår då närradiokommiffén inte fortsätta med den verksamheten? Varför behöverman inrätta en närradionämnd? Vi socialdemokrater anser att en bred allmänhet skallkunna få tillgång till etermedierna. Det är vår allvarliga mening. Alla grupper -även de resurssvaga - bör ges möjlighet att produceralokala radioprogram. I detta syfte vill vi gå vidare med aft utveckla olikamodeller härför. Proposifionen är tyvärr i många avseenden bristfälhg. Nyakostnader - hur stora vet ingen - läggs på de organisationer som villdelta i radiosändningar. Det medverkar fill att ytterligare begränsayttrandefriheten. En annan svaghet är atf de lokala närradioföreningarna gesen myndighetsfunktion som inte har prövats i försöksverksamheten. Konstitutionsutskottetkonstaterar också att det föreligger oklarheter bl. a. i fråga omtillståndsgivningen. Det finns därför skäl att ytterligare pröva olika modellerav denna närradioverksamhet på de orter där verksamheten nubedrivs. Vi vill inte stänga närradion på de orterna utan utveckla alternativ.Framför allt bör de lovande försöken med allemansradio få utvecklas ytterhgare,innan tar sluthg ställning i dessa frågor. Vi föreslår därförförlängd försöksverksamhet med närradio på nuvarandeförsöksorter. Vi föreslår därfill en utbyggnad av allemansradion på ett antalnya orter. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till desocialdemokratiska reservationerna. Närradio verksam -het 48 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag får meddela atf anslag om kvällsplenum nu haruppsatts. 49 (): Regeringens proposition 1981/82:127 omnärradioverksamhefen innehåller flera konstruktiva förslag, som det finns allanledning aft ställa sig bakom. Den provisoriska lagstiftningen ersätts med en särskildnärradiolag. Den nuvarande närradiokommiffén ersätts med en närradionämnd.Uppenbarligen har regeringen önskat ge närradioverksamhefen en förstärktställning. Från moderat håll anser vi detta vara rikfigt. Men då måste man beklaga atf proposifionen påväsenthga punkter är glidande i sina formuleringar. Betyder förslaget t. ex.,aft är närradion permanentad? Inte ens på en så enkelfråga går det att få ett rakt svar. Närradion skall få fastare former, sägs det. En egendomlighybrid mellan försöksverksamhet och permanentning har konstruerats. En sådanskvader, där vingarna är folkparfiets och den tunga kroppen är , harnog ganska svårt att lyfta från marken. Men det kanske infe heller är meningen;den skall flaxa men inte flyga. Man får lätt det intrycket när man läserpropositionens uttalanden om utbyggnadstakten. Utbyggnaden skall ske successivtoch vara försikfig. Tanken är tydligen att utvecklingen av närradion skallbromsas av staten. På dessa punkter har moderata samhngspartiet en annanuppfattning. Vi anser att det klart skall sägas ut, att närradion nupermanentas. Det blir en signal, såväl fill dem som arbetar med närradio somtill övriga intressenter, att de kan inrätta sig för en mer långsiktigverksamhet. I reservation 3 har vi därför föreslagit att ,med anledning av den moderata motionen 1981/82:2319, ger regeringen till kännaatt propositionen skall tolkas så, att en permanentning av närradioverksamhefenkommer till stånd. Ett sådant tillkännagivande är motiverat av atfpropositionen är oklar och att utskottsbehandlingen knappast gjort sakentydligare. Reservation 5 gäller utbyggnadstakten. Propositionensmotiv för återhållsamhet är föga övertygande. Ett skäl skulle vara feleverketsmöjligheter att investera i nya sändare. Att med en årlig omslutningav och en investeringsvolym på 3 ä 4 miljarder inteskulle kunna tillhandahålla behövligt antal sändare, vilka f. ö. skall ge fullkostnadstäckning, det kan ju ingen ta på allvar. Det andra skälet anges vara önskemålet att så långtmöjligt begränsa den centrala administrationen. Även detta verkar minst sagtsökt. Per deltagande organisation blir rimligen kostnaden för centraladministration lägre, ju bredare verksamheten är. Skall föreningslivet, somanges, självt bära dessa kostnader, är def bra om vi får en ordenlig utbyggnadredan från början. Det är beklagligt aft mittenpartierna har dennahalvhjärtade attityd till närradion, trots de goda resultaten ochföreningslivefs intresse. Skall verkligen stora delar av landet behöva väntamed aft få komma i gång? försvarar man i längden den orättvisa som detta innebär?Def bör i stället vara organisationernas önskemål som styr utbyggnadstakten.Jag yrkar bifall till reservation 5. i debatten kommer att fa upp frågorangående ansvarighetslag och rätt för föreningar aft själva anskaffa sändare. I betänkandet behandlas även ett antal mofioner omallemansradion. Den frågan diskuterades här i kammaren så sent som den 25 mars.Jag skall därför fatta mig kort. Allemansradion är en utmärkt form av lokalradioverksamhef.Förhoppningsvis kommer den, som motionärerna önskar, att kunna vidareutvecklasoch byggas ut. Hur snabbt det kan ske måste vara en fråga för lokalradiobolagetoch . Fullt utbyggd skulle allemansradion, enligt enmodell som tagits fram inom LRAB, kosta ca 50 milj. kr. Några nyapengar av den storleksordningen kan ej tillföras bolaget och har inte hellerföreslagits från något håll. Därför måste utvecklingen bli mer långsiktig.. Men det är viktigt att slå fast - och där delar jag heltoch hållet utbildningsministerns åsikt- att allemansradion aldrig kan ersättanärradion och därför inte skall ses som ett alternativ. Allemansradion följer radiokoncernens regelverk, inkl.kraven på opartiskhet och saklighet. Närradion har, inom sina givna ramar, enbetydligt större frihet. Allemansradion ger tidsmässigt mycket begränsatutrymme i etern, närradiosändningarna kan i princip gå dygnet runt.Allemansradion kosfar mycket pengar, närradion finansieras i allt väsentligt avorganisafionerna själva. Närradion har aktiverat många människor. Den skaparengagemang och tar till vara den idealitet som finns i det svenskaföreningslivet. Det är de levande föreningarna, de som känner att de har ettbudskap, som kommer till sin rätt, inte de ombudsmannasfinna. Def är nogförklaringen fill det obehag som man från socialdemokratisk sida känner införutvecklingen. Med propositionens förslag tas ett steg framåt. Men deffinns all anledning atf göra det större och mer målmedvetet. Jag yrkar därförbifall till de moderata reservafionerna och i övrigt fill utskottetshemsfällan. 50RAUL BLUCHER (vpk): Jag kommer aft använda mig av en rad citat idettajnlägg. Jag kommer också att citera ett närradioprogram som har ett mycketmotbjudande innehåll. Programmet har sänts i och bandats av enenskild person. Det citatet kräver givetvis varlighet, och det finns anledningatt förvarna om det. Det rör sig om en utsändning av rasistisk och antisemitiskpropaganda av det slag som och bedrev och som många av oss engång hoppades slippa höra efter 1945. Givetvis är sådan rasistpropaganda inte kännetecknande förnärradion som helhet. Men def är allvarligt nog att den här typen av programöver huvud taget kan sändas ut i etern i vårt land, och exemplet har storbetydelse för kammarens bedömning av ansvarsfrågorna när det gäller närradion. Nr 162 sägs det i kulturutskottetsbetänkande aft def i den föreslagna särskilda Onsdaeenden närradiolagen kommer aft införasett skydd mot rasdiskriminering. 2 iuni1982 *" föreskriva etiska regler för närradion skall emellertid enligt regeringens förslag anförtros de sändande sammanslutningarna. Närradioverksam-yttrandefrihetsbroff förutsätts kunna leda till att sändningstillstånd återkallas. I propositionen säger utbildningsministern att de farhågorsom har framförts var överdrivna. Det står på s. 16 i proposifion 127. Jagciterar följande ur propositionen: "Både de sändande sammanslutningarnassjälvkontroll och lyssnarnas förmåga att ta hänsyn till närradions speciellakaraktär underskattades. Antalet ifrågasatta överträdelser av vad man kan hahaft rätt aft kräva i fråga om god publicistisk sed har under försöksverksamhetenvarit påfallande litet." Jag ber kammarens ledamöter atf ha defta i åtanke när jagfortsätter att belysa frågan med ytterligare citat. Jag skall nu i stället citera en debattartikel som i gårpublicerades i . Den har skrivits av en av närradions tidigarevarma anhängare. Han heter , journalist vid i ,en av de mer föredömliga sammanslutningarna inom närradion.Göran Folin skriverföljande: "Den som följer närradion i har knappastkunnat undgå att lägga märke till de återkommande inslagen av mer eller mindreöppen rasism, antisemitism och hets mot invandrare. har detta uppmärksammats i övrigamedier och därvid har berörda myndigheter och politiker fått tillfälle aftuttrycka sin vånda över att 'för tillfället' inte kunna stoppa sådant. Allmänheten, och kanske också , har fåttintrycket att def bara rör sig om en barnsjukdom, som lätt kan botas när välnärradion permanentas." är orolig för att den föreslagna närradiolageninte kommer att kunna skydda oss mot den här typen av propagandasändningar. Hanerinrar om att ingen av anmälningarna mot den här typen av inslag ens har letttill åtal. Justitiekanslern har friat i samtliga fall. Ett annat problem isammanhanget är aft lyssnarna kan få intrycket att def som efter den 1 julisänds i en statligt reglerad närradio får samma status som det som sänds i denlikaledes stathgt reglerade . En statligt reglerad närradioskulle kunna få en skickligt inlindad propaganda mot invandrare och andraminoriteter att framstå som mer trovärdig än . Jag skallcitera ytterligare ur artikel: "Jag fömtser alltså att närradion får lära sig levamed det ökande antal tämligen obskyra föreningar som likt serradion som ett viktigt propagandainsfrument. Frågan är då hur defta kommer afthanteras av närradion själv, dvs av övriga sändande föreningar. ------------------------------- tendensen,aft närradion utvecklas till en särradio, är naturhgtvis allvarlig även från andra synpunkter, inte minst förlyssnarintressef och '2 lyssnarnas respekt för mediet. Detär därför märkligt att inga ordenthga undersökningar eller analyser gjorts om orsakerna." Jag vill , herr talman, inför kammaren referera även enav de påtalade rasistiska och antisemitiska sändningarna från närradion iStockholm. Det gäller ett inslag i sändning . Jag skulleha velat att tekniker spelade upp def bandande utdraget ur nämndaprogram för kammaren, men detta är inte möjligt. Jag drar mig dock för att läsaupp utskriften av programmet, eftersom det kunde vara obehagligt för mig attläsa upp detta med mina egna tonfall. J?g skall i stället referera programmet.