prot · G509167 · 1981-12-31 00:00:00 — Ni får väl börja se igenom problemet och fundera utvilket ben ni skall stå på . Det förslag till ny konkurrenslag som behandlar utgörslutet på ett omfattande och i tiden utdraget utredningsarbete. Under åren1974-1978 arbetade en utredning med en översyn av gällandekonkurrenslagstiftning. Utredningsarbetet resulterade i ett omfattandebetänkande. Ny konkurrensbegränsningslag (SOU 1978:9). Därefter har frågan omen ny konkurrenslag varit föremål för beredning inom . Detkanske är förklaringen till aft propositionen i ärendet onekhgen - som LennartPettersson påpekade - är ganska omfattande. Det är som jag ser detutomordentiigt tillfredsställande att det långvariga arbetet på att moderniseravår konkurrens- och kartellagsfiftning når ett lyckligt slut och att vi i dagav allt att döma i bred enighet kan besluta om en ny konkurrenslag. Samspeletmellan producenter och konsumenter utgör en hörnsten i marknadsekonomin. Det ärkonsumenternas efterfrågan och val av produkter som avgör producenternas utbudav varor på marknaden. På så sätt bhr det de enskilda människornas önskemål somavgör vilka varor som produceras och tillhandahålls. För att detta värdefullasamspel mellan producenter och konsumenter skall komma till stånd krävsemellertid att det finns flera oHka producenter som kan fritt med varandrakonkurrera om kunderna. En effektiv, fungerande konkurrens leder på så sätttill det bästa utnyttjandet av samhällets samlade resurser. Detär alltså en viktig uppgift att söka förhindra monopol och andrakonkurrensbegränsningar. "Konkurrens och mångfald skall stimuleras. OUkaföretagsformer bör leva sida vid sida: enskilda, kooperafiva, löntagar- ägdaoch statliga", som det står i nya partiprogram. En välfungerande ekonomi liksom en konsumentpolitik som bl. a. syftar till en bredkonsumentupplysning kan bidra till att motverka konkurrensbegränsningar.Konsumentpolitiken har därför inriktats på att öka konsumenternas kunskaper,att göra dem prismedvetna samt att i övrigt stödja och förstärka derasställning på marknaden. Jag tänker då bl. a. på skydd mot otillbörligamarknadsföringsåtgärder, oskäliga avtalsvillkor och farliga produkter. Men därutöverbehöver samhället också det särskilda instrument som konkurrenslagen utgör.Den nu aktuella konkurrenslagen är inriktad på att ge samhället de redskap sombehövs för att förhindra eller undanröja skadliga konkurrensbegränsningar. Jagvill understryka att när jag här talar om skadliga konkurrensbegränsningartänker jag på konkurrensbegränsningar av det slag som jag har berört.Det kan också finnas konkurrensbegränsningar som från den här synpunkten ärgodtagbara. Och det är alltså bara skadliga konkurrensbegränsningar som lagensyftar till att motverka. har en målsättning för lagstiftningsarbetetvarit att undvika en onödigt byråkratisk apparat som skulle skapa krångel ochmerarbete för företagen. Lagen är i första hand inriktad på vissa förfarandeninom företagen som bidrar till att minska konkurrensen. Det gäller t. ex.bruttoprissättning och anbudskarteller, vilka liksom bhr förbjudna,och där sanktionerna för brott mot dessa förbud skärps. Det gäller även andraförfaranden inom näringslivet, t. ex. leveransvägran och marknadsuppdelning,där lagen ger de konkurrensvårdande myndigheterna vidgade möjligheter attingripa med stöd av en allmän missbruksklausul. En av de" åtgärder som påett påtagligt sätt skärper konkurrenslagstiftningen jämfört med är den i10 § och 11 § föreslagna möjligheten att förelägga viten. Det är en typ avekonomisk sanktion som jag tror kommer att få stor praktisk betydelse i arbetetpå att motverka skadliga konkurrensbegränsningar. Detföreslagna förfarandet har flera fördelar. Det nödvändiggör inte en omfattandedispensgivning för små och medelstora företag och det kräver inte uppbyggandetav en personalkrävande administration på området. bevaras det systemmed överläggningar mellan de konkurrensvårdande myndigheterna och de företag,som vidtar konkurrensbegränsande åtgärder som redan finns. Detta system har averfarenhet visat sig fungera väl när det gäller att undanröja skadligakonkurrensbegränsningar. Omkonsumenterna skall ha möjligheter att göra ett rationellt val mellan olikaproducenters varor krävs självfallet att det finns flera olika producenter ochvaror sorn skiljer sig åt- att det finns något att välja mellan. Därför måstevi i en marknadsekonomi försäkra oss om att inget företag ensamt kan styraproduktutveckhngen inom en viss sektor eller bransch. Def är självfalletbakgrunden till det förslag om en särskild fusionskontroll som utgör ettcentralt inslag i propositionen. Minbedömning är att en konkurrenslagstiftning som infe ger samhället någramöjligheter alls att ingripa mot företagssammanslagningar är ett ofullkomligtinstrument när det gäller att främja konkurrensen. Jag har gjortbedömningen att det borde vara möjligt att konstmera en Konkurrenslag m. m. Konkurrenslag m. m. enklare modell för kontroll av företagsförvärv ur den härsynpunkten än den modell som utredningen åstadkom. Jag är medveten om aft dettrots det alltfort finns vissa problem förknippade med en förvärvskontroll.Dels leder den ofrånkomligen till viss byråkrati, dels kan den påverkasäljarens situation på ett svåracceptabelt sätt. Regeringsförslaget tillgodoser enligt min mening de nämndakraven, och förslaget fyller samfidigt den lucka som finns i den nuvarandelagstiftningen genom att de konkurrensvårdande myndigheterna saknarformell möjlighet att ingripa mot företagssammanslagningar som leder tillmonopolbildningar eller i övrigt till skadliga konkurrensbegränsningar. Systemet för fusionskontroll bygger på attnäringsfrihetsombudsmannen, som för övrigt enligt förslaget får förstärktaresurser, skall ta initiativ till prövning av om en företagssammanslagning ärskadlig ur konkurrenssynpunkt. Alla företagsförvärv skall alltså inte prövas,utan def ankommer på NO att självständigt göra en bedömning av om enföretagsfusion får skadlig verkan från den här synpunkten. NO har däreftermöjlighet att ta upp en diskussion med de fusionerande företagen i syfte att påfrivillig väg åstadkomma åtgärder som undanröjer de ur konkurrenssynpunktskadliga elementen i fusionen. Om så inte sker, har NO att efter egen prövning föraärendet vidare till , som i sin tur har möjlighet attförhandlingsvägen söka undanröja den skadliga konkurrensbegränsningen.Domstolen har därutöver möjhgheter att besluta om ålägganden av olika slag sombidrar fill att konkurrensbegränsningen ehmineras. I extremfallet kan fatta beslut om attden påtänkta företagssammanläggningen inte får äga rum. är iså fall skyldig att underställa ett sådant förbud regeringens prövning, ochregeringen har att fa ställning till om det avmarknadsdomstolen beslutade förbudet mot företagssammanslagning skallfastsfällas eller inte. Def är min uppfattning aft det här förfarandet eliminerarriskerna för en godtycklig behandling och för aft företagsekonomiska synpunkterinte i tillräcklig utsträckning beaktas vid prövningen om en företagssammanslagningär skadlig ur konkurrenssynpunkt. Det har invänts att det här förfarandet skulle medförarisker för rättssäkerheten. Jag vill då bara hänvisa till atf lagförslagetvarit föremål för bedömning av lagrådet, som i sitt slututtalande konstaterarföljande: "Vid en samlad bedömning får därför de garanfier somlagförslaget ger för rättssäkerheten anses tillgodose de krav som rimligen kanställas." Bara de som inte alls vill ingripa mot skadligaförefagsfusioner kan avvisa det föreslagna systemet. Det är också den verkligainnebörden i reservation. Låt mig här säga med anledning av vad moderaternastalesman sade tidigare i debatten, atf det är väldigt konsfigt att som ettmotiv för aft avvisa den föreslagna fusionskontrollen hänvisa fill dendispensmöjlighet som regeringen har när det gäller reavinstbeskattning vidförsäljning av akfier. Ett av syftena med den här lagstiftningen är ju just attkomma ifrån att använda reavinstskattebefrielsen som instrument när det gällerföretagssammanslagning. Jag har för avsikt atf senare föreslåregeringen aft prispolitiken ges en jämfört med nu förändrad inriktning, med enbegränsning av den byråkratiska proceduren på området. Denna av mig förordadeinriktning av prispolitiken är uttryck för en ökad satsning på konkurrensen somprispressande instriiment. Vikfiga inslag i en sådan politik är pris- ochkonkurrensmyndigheternas övervakning av ohka marknader och branscher.Verksamheten omfattar bl. a. en fortsatt registrering och analys avprisförändringar samt information till allmänheten i prisfrågor, för att ocksådärmed öka konsumenternas prismedvetande. Med detta som utgångspunkt har jag föreslagit att den nuaktuella resursförstärkningen för bör förenas med enmotsvarande neddragning av SPK:s resurser. Def aktuella beloppet uppgår för1982/83 fill 1,2 milj. kr. Innebörden av detta är att de överskridanden som SPK sedanmitten av fått göra för prisreglerande verksamhet skall minskas likamycket som NO:s resurser förstärks. Jag vill erinra om atf ordningen med årligaav regeringen medgivna överskridanden inleddes under den socialdemokratiskaregeringsperioden. Låt mig avslutningsvis slå fast aft det förmig som liberal är en självklarhet att på olika sätt värna om vårtdecentraliserade biandekonomiska system, atf behålla en socialt styrdmarknadsekonomi. Har man den grundsynen, är det naturligt atf som regeringen nuföreslår satsa på åtgärder som förhindrar skadliga konkurrensbegränsningar. Detär innebörden i en aktiv konkurrensvårdande politik. Såväl enskild somoffenfiig maktkoncentration måste enhgt min mening motverkas, om näringslivetskall kunna fungera till konsumenternas bästa. Därmed är också sagt aft vimåste motverka steget in i en fond- och regleringsekonomi där besluten fattaspå central nivå, över människornas huvuden. Konkurrenslag m. m. 21HANS i (vpk) replik: Förutom redogörelsen för bestämmelserna, vadsom ingår i lagen osv. var det också ett ideologiskt anförande handelsministernhöll. Vad beträffar den första delen skulle jag vilja frågavarför man har varit så rädd för atf kriminalisera priskarteller ochmarknadsdelningskarteller. Man hävdar att det är svårt med avgränsningen, mensamtidigt sägs i propositionen och även i utskottsbefänkandet attkonkurrensbegränsningen är väldigt skadlig och att def är angeläget att ingripamot den. När det gäller den mer allmänideologiska delen avanförandet får jag väl säga att vad som produceras och vad konsumenten faktiskthar aft välja mellan inte är en fråga om hur bra marknadsekonomin fungerar utankanske tvärtom. Vad som skall tillverkas, vad som skall marknadsföras, hur detskall distribueras och till vilket pris def skall ställas fram fill eventuelltval för konsumentenavgörs av företagen, i styrelserum, på marknadsavdelningar. Jag vet av egenerfarenhet från den världen hur def går till. Många goda och samhällsnyttigaprodukter kommer aldrig uf till konsumenternas val. Så den ideala beskrivningenstämmer inte. Sedanhar vi ett faktum som konkurrensbegränsninglagen inte gör någonting åt,nämligen de befintliga monopolen. har SkandinaviskaBanken och gått ihop. NK-Åhléns har köpt ochfått i def närmaste monopol på distribution och leverans inom sitt område, vidsidan av KF. Electroluxoch , och Beijerinvest - alla dessa är maktmonopol, storamaktfaktorer i vårt ekonomiska liv och i samhället. Men dem lämnar man heltutanför när man säger sig värna om kapitalismen och marknadsekonominsförträfflighet. Är de stora monopolen så förträffliga att de bör få fortsättaatt verka som de gör eller vill man inte ingripa mot dem? Anf.22 () replik: Det var ett utomordentligt neutralt anförande som handelsministernhöll, och i viss mån kan det vara motiverat. De revideringar som harföreslagits av regeringen har ju i stort sett accepterats av utskottet - medundantag av , vilket på sätt och vis är uppseendeväckande. IBjörn Molins anförande fanns en motsatsställning mellan å ena sidan en satsningpå ökad konkurrens, manifesterad i form av en konkurrenslagstiftning - i ochför sig är det inte mycket som kommer till - samt å andra sidan minskade anslagoch minskade satsningar när det gäller prisövervakning och priskontroll. Jagtror att det är felaktigt att sätta konkurrenslagstiftningen i motsatsställningtill samhällets prisvårdande verksamhet. Vi behöver bägge dessa saker.Erfarenheten visar nog att det är just genom en intensiv prisövervakning genomett särskilt samhälleligt organ som man kommer konkurrensbegränsningar påspåret. Dessa kan man sedan effektivt behandla med hjälp av en konkurrenslag. Tyvärr är det nog så, att den balansberäkning somhandelsministern försöker göra beträffande sitt fögderi på det här områdetknappast resulterar i ett positivt saldo. som kraven påprisövervakningar minskar görs ju hårda åtstramningar på konsumentpohtikensområde. Även om man utvidgar konkurrenslagstiftningen något, betyder det totaltsett att konsumenterna förlorar, till följd av den politik som handelsministernbedriver i det här landet. 23 PER ()rephk: I har vi en marknadsekonomi som i huvudsak fungerarnågorlunda bra. Problemet är framför allt inte skadliga fusioner. Vi bygger vårargumentation huvudsakligen på det faktum att det redan finns instrument attkomma åt skadliga fusioner, som skulle kunna vara konkurrensbegränsande på ettnegativt sätt för den svenska marknaden och för svenska konsumenter.Den föreslagna konkurrenslagen är dessutom mycket byråkratisk när det gällerkontrollen av fusionerna. Följden kan bli rättsosäkerhet och mycket långaprövningstider. De fusionerande företagen vet då inte om fusionen kan kangenomföras eller ej. Inte heller vet man vad detta i så fall kan komma attinnebära för anställda och företagsledningar eller vilken handlingsförlamningdet kan åstadkomma i resp. företag. folkpartistiske talesman sade skulle defta endast gälla tillämpningeni undantagsfall. Finns def verkligen anledning att ha en sådan byråkratiskkontroll med någon form av förhandsgenomgång om huruvida en fusion kan tänkasstrida mot konsumentintressena? Jag tycker aft de gångna årens erfarenhetertalar för att en sådan fusionskontroll inte behövs. Det är lustigt att konstatera att tyckte att mittanförande var ganska neutralt. Den kommunistiske falaren däremot beskrev detsom ett liberalt ideologiskt anföraride. Detta kanske illustrerar att vpk:stalesman i den här typen av frågor skiljer uf sig från oss andra. Vi som trorpå en marknadsekonomi - eller om vi skall kalla det för ett blandekonomisktsystem - står bakom den här typen av åtgärder. I syfte att stimuleramarknadsekonomins positiva effekter vill man alltså komma åt skadliga konkurrensbegränsningar.Också moderata samlingsparfiet skiljer i någon mån ut sig genom att inte viljaansluta sig till förslaget om en fusionskontroll. Jagtror att vi måste konstatera att det har sketten del stora företagssammanslagningar som sannolikt har medfört skadligakonkurrensbegränsningar. Vi har emellertid inte någon möjlighet att i efterhandingripa mot dessa, eftersom vi ju inte velat följa den linje som en delförespråkade i utredningen, nämligen att man också skulle införa en rätt fillupplösning av stora, redan fusionerade företag. Jag tror att det, inte minst urrättssäkerhetssynpunkt, är bra att man inte har velat ansluta sig till denlinjen. Vidarefrågade i varför jag infe velat följa utredningenoch kriminalisera priskarteller och marknadsuppdelningar. Svaret är aft jag harsamma uppfattning som han när det gäller det angelägna i aft hindra och attkomma åt priskarteller och marknadsuppdelning. Men beträffande tanken på en kriminahseringså tror jag att man kan nå samma resultat genom aft införa en missbruksklausulförenad med vite, som alltså ger NO och möjhgheter attingripa. Våraerfarenheter - också i anknöt till dessa i sitt anförande- är ju att det vad beträffar de kriminaliserade förbuden har varitrelativt svårt att få fram ett underlag för en prövning vid domstol av förbudav det här slaget. Det illustrerar också att det är värdefullt att man har kvarförhandlingsmöjligheten när det gäller NO och . Med stöd aven allmän missbruksbestämmelse har de konkurrensvårdande myndigheternamöjlighet att ingripa mot skadliga konkurrensbegränsningar, t. ex. i sambandmed priskarteller och marknadsuppdelning. Konkurrenslag m. m. Får jäg till LennartPettersson säga aft jag för min del infe ser något motsatsförhållande i att åena sidan ge samhället ökade resurser att ta itu med skadligakonkurrensbegränsningar och monopolbildningar av olika slag, och atf å andrasidan vilja eliminera en del av den prisregleringsbyråkrati som vi haroch som enligt min mening infe bidrar fill atf marknadsekonomin fungerar bra.Jag menar alltså, atf om vi kan begränsa en del av byråkratin på prispolitikensområde och därigenom få resurser som vi kan satsa på åtgärder för aft främjakonkurrensen, har vi därmed - samlat sett - bidragit till att stärkamarknadsekonomin. 25 HANS i (vpk) replik: Jag är tacksam att också handelsministern haruppmärksammat att jag skiljer uf mig litet grand från mitfenpolitiken. Ändå ärdet inte så allvarligt. Jag har i princip bara framhållit vissa faktiskasammanhang där förhållandena inte stämmer överens med den idealbild som målasupp från mittenhåll. De stora företagen skall tydligen få fortsätta som , menman skall försöka hålla en liten area av småföretag, icke monopoliseradeföretag, eller inte fullt ut monopoliserade företag som ett slags legitimationför marknadsekonomin, så aft denna skall kunna fortsätta aft verka. Om maninte ingrep på den sidan, skulle man fill slut bara ha storföretag. Då hade manliksom ingenting att slåss för. Myten skulle alltför tydligt vara krossad. När det gäller ingreppen motmarknadsdelningskarteller och prissamver-kanskarteller håller jag med om atfdet är svårt atf komma åt själva gärningen, själva handlandet. ärdef ju bara informella träffar, utanför sfyrelsemmmeri. Ett telefonsamtal ellerett underförstått handlande kan helt enkelt vara grunden för allt det här. Såsmåningom är kartellen ett faktum. Det är inte säkert att alla bhr inblandadeoch drabbade av kartellen, kanske inte ens de som är ledande på olika nivåerkänner till den. Men lika fullt ser konsumenterna spåren av den i verkhgheten.Rätt som det är står vi där med en monopoliserad marknad, där def finns bara enprodukt. Om det finns två produkter att välja bland, har dessa exakt sammapris. Valmöjligheten finns alltså inte längre. Resultatet syns ju ,även om det är svårt att komma åt själva brottet. 26CARL-HENRIK (vpk): Jag skall begränsa mig till några funderingarkring näringsutskoftets betänkande nr 56, som gäller förslaget till nylagstiftning om utländska förvärv av svenska företag m.m. Jag noterar i förbigående atf handelsministern infe hadeett enda ord i sin liberalistiska predikan här aft säga om def aktuellalagförslaget. kan han visserligen hänvisa till att det formellt ärjusfifieministern som har lagt fram proposifionen för , men def gällerju ändå en fråga som står i mycket intimt samband med hela konkurrenslagstiftningen. Detta förslag till ny lagstiftning kan sägas vara enmodernisering och en anpassning till nuvarande praxis i sina avgörande stycken.Mén den fråga man då måste ställa är: Är det tillräckligt? Behövs inteskärpta regler om utländskt företagsägande i ? Utvecklingen har gåttvidare i mycket raskt tempo på hela konkurrensområdet och på hela området förinternationellt företagsägande. Vi har fått en utomordentiig skärpning avkoncen-trafionsprocessen både i och i andra jämförbara länder.Monopolen i olika former har en allt starkare ställning inom näringslivet. Detransnatio-nella eller multinationella företagen har kunnat erövra ett alltstörre inflytande över näringslivet. Vi har verkligen ingen sådandecentraliserad marknadsekonomi som handelsministern framhöll såsom sittideal. Det typiska för det svenska näringslivet är inte längrefri konkurrens utan ohka slag av monopohstiska förhållanden. Mot den bakgrundenmåsfe man se både den föregående diskussionen om en ny konkurrenslagstiftningoch diskussionen om utländskt företagsägande. Är då utiändskt företagsägande i över huvud tagetett problem som kräyer åtgärder? Ja, visserligen kan man hänvisa till attSverige från ekonomisk synpunkt närmast är en imperialistisk ekonomi, där dettypiska är att de stora kapitalägarna har många filialer och dotterbolag iufiandet. Det har förekommit en kapitalexport av betydande mått inomnäringslivets ram, medan importen av kapital och det utländska ägandet iSverige är något mindre. Samfidigt har vi haft problem med defutländska ägandet inom vikfiga näringsgrenar. Det förekom under andravärldskriget att sfora tyska koncerner hade ägarinflytande inom gruvindustrin,krigsmaterielindustrin osv. Det är helt klart att det utländska ägandet i Sverigeunder efterkrigsfiden har koncentrerats till olika viktiga strategiska områdenav betydelse för hela det svenska samhället. Jag tänker på det utländskaägandet inom olje- och petroleumindustrin, inom datamaskinindustrin och inomreklambranschen. Jag tänker också på den ökade utländska verksamheten inomfinansinstitutens ram och de ökade utländska köpen av aktier i stora svenskaföretag. I den utredning som föregick förslaget till lag finnssammanfattat ett utförligt material om utlandsägandet i . Eftersom dethar saknats över huvud taget konkreta uppgifter om konkurrensförhållanden ochutländskt ägande i den föregående debatten - den har varit utomordentligt abstrakt-kan det vara av värde att till kammarens protokoll läsa in en förteckning överde branscher i svensk indusfri där utlandsägda företag hadeproduktionsandelar överstigande . Jag återger en tabell hämtad ur SOU1978:73. Branscherna är följande: Glassindustri, frukt- och grönsakskonservindustri,margarinindusfri, choklad- och konfektindustri, matfindustri, övrigtexfilvaruindustri, övrig pappers- och pappvaruindustri, industri för organiskakemikalier, konstfiber- och basplastindustri, färgindustri,läkemedelsindustri, tvättmedels- och toaleftmedelsindustri, övrig kemiskindustri, petroleumraffinaderier, annan petroleum-och kolproduktindustri, däck-och slangindustri, plastförpackningsindustri, annan glasvaruindustri inkl.planglasindustri, industri för andra varor av.minerahska ämnen,ferrolegeringsverk, datamaskinindustri. Konkurrenslag m. m. annankontorsmaskinindusfri, teleprodukfindustri, batteri- och ackumulatorindustri,annan elektroindustri, instrumentindustri inkl. urindu-stri samt övrigtillverkningsindustri. Defär alltså en omfattande förteckning över branscher i svensk industri, därutiandsägda företag hade produktionsandelar som översteg 15 %.Detta visar enligt vår mening nödvändigheten av en skärpt lagstiftning på dettaområde. Marimåste då fråga: Är. svenska kapitalister bättre än utländska kapitalister närdet gäller att sköta företag? Ja, helt klart är att det är lättare att få insyni svenskägda företag. Det är lättare för arbetsmarknadsorganisationerna attdär driva sin verksamhet. Men det avgörande, när vi kräver en skärptlagstiftning på defta område, är ju att de utiändska ägarna är mycket storatransnationella företag. Manbrukar allmänt tala om internationaliseringen såsom en nödvändig process. Menvad som brukar kallas internationalisering av det ekonomiska livet är i sinkonkreta gestalt framför allt de sfora transnationella eller multinationellaföretagens växande maktställning. Dessa företags jättar svarar i alltväsentligt för direktinvesferingarna i utlandet och därmed för det utländskaägandet av företag och naturtillgångar. Denlagstiftning mot utländska förvärv av svenska företag som vi vill ha genomfördgäller alltså ett skydd av nafionella intressen mot det internationellastorkapitalet. I det ljuset måste man se denna diskussion. Dekrav som vi ställer skall jag redogöra för ytterst kortfattat. Näringsutskottetsbetänkande innehåller en bra sammanfattning. Beträffande vår motion skriverutskottet: "lagstiftning bör enligt motionärerna inte begränsas till övertagandefallenutan även omfatta nyetableringar av utländska företag här i landet.