prot · G509103 · 1981-12-31 00:00:00 — När det gäller vad sade om de storaLO-grupper som inte har tillgång till dagis, vill jag bara tillägga att detberor dels på det som har sagt, dels på att stora LO-grupperhar sitt arbete förlagt till timmar då barnomsorg intefungerar. Vi måste få till stånd en barnomsorg som fungerar också förskiftarbetande och grupper både inom industrin och inom sjukvården. Om fortsatt itt-byggnad av barnomsorgen AnL 57Förste vice talmannen () replik; Jag skall först tala om för attKommunförbundets egna beräkningar visar att en barnstugeplats i snitt kostar48 . Men nytillkommande platser för de minsta barnen, som jag hartalat om, kostar . talar om rätten till arbete. Den rätten villjag verkligen också slå vakt om. Men jag menar att rätten till arbete måstegälla också de föräldrar som tycker att det bästa i deras fall är att själva tahand om barnen när de är små, för det är också ett arbete. De har också en rätttill det arbete som de upplever som meningsfullt. Jag menar att föräldrarna iflerbarnsfamiljer, som kanske vill förvärvsarbeta, också har rätt attförvärvsarbeta. Men är det väldigt svårt för dem, om de inte harövermänskliga krafter, att kunna förena förvärvsarbetet med daghemsvård avbarn. Då är vårdnad i hemmet det enda alternativet. Vi vill attdet skall vara möjligt också för dem att förvärvsarbeta. Föräldrar med ett ihög grad allergiskt barn har det väldigt svårt att placera barnet i daghemeller i familjedaghem. Vi menar att också de skall ha rätt att förvärvsarbetahelt eller delvis. Och, , alla de som även med er modell kommer attstå i kö till daghemmen och familjedaghemmen igenom ellerlängre än så skall ha rätt att förvärvsarbeta. Det enda alternativ ni erbjuder dem är ju svartbarnomsorg. Alternativet D sonf jag visade här anger ju att det inte går attmed vanliga inkomster vara laglig och betala en privat dagmamma eller en annanersättare en rimlig lön plus sociala omkostnader. Det skuUe vara mycket, myckethöga inkomster i så fall. Vi vill att också dessa familjer skall ha möjlighetatt klara sig medan man bygger ut barnomsorgen. Slutligen, , så skall vi väl bygga utbarnomsorgen så, att de föräldrar som verkligen önskar den vårdformen skall fåtillgång till den. Men skall vi verkligen också bygga ut barnomsorgen för demsom med ett mer rättvist stöd skulle föredra att få ta hand om barnen självaden här korta tiden? Maj-LisLööw raljerade över att jag talade om barnflickor. Om fortsatt utbyggnad av barnomsorgen attbarnflicka har blivit ett fult begrepp. Det gäller ofta kraftigt underbetaldaflickor. Om nu barnomsorg i daghem för tre barn kostar ,varför skulle man inte med ett litet mera rättvist stöd kunna få betala enersättare i hemmet en något mera rimlig lön än hon får ? AnL 58 Socialministern : Jag vill till säga att för mittoch vidkommande finns det ingen motsättning mellan envårdnadsersättning och en utbyggd barnomsorg. Det är ett sätt att ökavalmöjligheterna. Framför allt föräldrar med små barn upp till ålderskall, om de helt eller delvis avstår från förvärvsarbete, kunna få ersättning.Jag tycker att det är viktigt att framhålla i det här sammanhanget att det inteär någon motsättning. Jag har kunnat konstatera att dessa tankegångar finnsockså på socialdemokrafiskt håll. Jag tror att vi - precis som sade - när detgäller familjepolitiken verkligen måste se till helhetsbilden. Behoven varieraroerhört mycket. Jag tyckte mig också höra i inledningen till att hon talade om den kortare arbetstiden. Medan vi väntar på attkunna förkorta arbetstiden för alla, är det mycket viktigt att desmåbarnsföräldrar som vill ge mer tid till sina barn också kan få ersättningför den förkortade arbetstiden, så att de verkligen klarar av sinföräldrauppgift på det sätt som de själva önskar. Sedan återigen till lönsamhetsdiskussionen. Jag vill gärnaunderstryka att det inte var jag som tog upp lönsamheten, eftersom jag tyckeratt den till dels kan föra debatten fel. Men om vi nu är eniga om att det ärlönsamt med en utbyggnad av barnomsorgen, då måste det ju i första hand varalönsamt för kommunerna. I botten ligger ju en ganska avsevärdkommunalskatt, som man först tar ut av de inkomster som kommer från dem somarbetar i barnomsorgen och från dem som kan förvärvsarbeta på grund av att dehar fått en barnomsorgsplats. Det är därför som det är så viktigt att få enbättre fördelning av statsbidragen, så att de kan komma också andra kommunerfill del än de som har varit gynnade av de högre statsbidragen - på grund avsin stora ambition, det vill jag gärna understryka. Kommunerna själva tjänar jupå en bättre utbyggd barnomsorg. I det läge som vi nu befinner oss i, när staten har ett såstort budgetunderskott, är det ju rimligt att man med en lägre procentsatsreducerar det i årets budgetproposition föreslagna beloppet 5,5 miljarderkronor - vilket innebär en höjning med 140 milj. kr. i förhållande till föregåendebudgetår - med något hundratal miljoner. Den stora delen är ju fortsättningsviskvar. Det är alltså en blygsam reduktion av statsbidraget i förhållande till defördelar som en utbyggnad av barnomsorgen för med sig. skulle jag vilja säga att det är rätt märkligtatt höra socialdemokraterna tala om stödet till barnfamiljerna. Deras stöd hari vissa avseenden, t. ex. när det gäller flerbarnsfamiljerna, inte varit såuttalat. stödet till de familjer som verkligen har det bekymmersamt- de som har tre eller flera barn. De gick också emot rätten att få räknaATP-poäng för vården av små barn. De delarna av den socialdemokratiskafamiljepolitiken kunde behöva få en förklaring. AnL 59 () replik: Jag håller med om att det finns familjer som varken kaneller vill skaffa sig en andra förvärvsinkomst. Anledningen till det kan varabristen på arbete eller bristen på barnomsorg, men det kan också vara att man -det är förmodligen den som mest tänker på - väljer attstanna hemma för att vårda barnen när de är små. Men för de familjerna hade viett effektivt stöd i form av bostadsbidraget. Bostadsbidraget var kopplat till antaletbarn och inkomst och även till ett av de absoluta basbehoven för familjen,nämligen tillgången till en god bostad. Om inte det stödet hade urholkats, hadevi i det fortfarande haft ett effekfivt stöd till dessa familjer. Jag vill gåvidare på den vägen i stället för att sprida ut de resurser vi kan få fram ,när alla talar om ett trängt samhällsekonomiskt läge, till alla barnfamiljer,vare sig de behöver det eller inte, i form av ett generellt vårdnadsbidrag.Barnfamiljerna är ju ingen homogen grupp. Sedan vill jag bara säga att jag faktiskt tycker att ävende som har sina barn på daghem också vårdar sina barn. tar upp vårdnadsbidraget. säger niatt ni inte vill göra avkall på ambifionerna när det gäller utbyggnaden avbarnomsorgen. Kvar står då frågan hur ni skall kunna finansiera det - ni har juinte lyckats ! I det fallet är faktiskt ärligare - desäger att de vill göra en omprioritering. Hur ser då en samlad borgerligfamiljepolitik ut, om ni -vilket blir allt mindre sannolikt - skulle få chansenatt efter valet bilda en borgerlig trepartiregering? Här gör ni stort nummer avatt en socialdemokratisk tidning i en ledare har föreslagit ett bidrag sominte står i överensstämmelse med vad jag här förordar. Men själva tillåter nier att inbördes vara djupt oense om hur ni skall klara finansieringen av ettvårdnadsbidrag! Sedan vill jag säga till , att medan vi väntarpå en arbetstidsförkortning, skall vi bygga ut föräldraförsäkringen. Det är detenda sättet att åstadkomma möjlighet till en förkortad arbetstid som alla harråd att ta ut. Om fortsatt utbyggnad av barnomsorgen AnL 60 Förstevice talmannen () replik: Herr talman! Jag vill påstå attdet inte finns några motsättningar mellan dem som vill förvärvsarbeta och demsom själva vill ta hand om sina barn. måste många förvärvsarbeta avtvingande ekonomiska skäl. Det har i sin tur lett till sådana köer vid mångadaghem att många som verkligen vill utnyttja daghemmen förgäves får vänta påplats. Kunde man inom ramen för stödet till barnomsorgen få till stånd en någotmera rättvisande fördelning tror jag det skulle vara till gagn för båda dessakategorier. Om fortsatt utbyggnad av barnomsorgen Den satsning på bostadsbidragen som pläderarför håller inte. är marginaleffekterna så stora att behållningen aven inkomstökning i en flerbarnsfamilj blir negativ. Skatt ochbortfallande bostadsbidrag tar . Sedan är det också sä att de somfår behålla minst, om också den hemarbetande maken går ut i förvärvslivet, ärflerbarnsfamiljerna, därför att bostadsbidraget till följd av den inkomstenfortsätter att falla bort. Det är faktiskt så att de som har störst behov avatt själva på ett eller annat vis ordna sin barnomsorg också får behålla minstav förvärvsinkomsten, och det kan ju inte vara rimligt. . Jag kan också nämnaför att det inte bara är Arbetet som har börjat reagera mot deorättvisor som mycket klart finns i nuvarande system utan att ocksåStockholms-Tidningen har lagt fram ett förslag, som vi i och för sig tycker ärbra, om att man vid beskattningen skall få dra av kostnader för nödvändigabarntillsynsutgifter. På allt fler håll mullrar det ute i leden, därför attsmåbarnshushållen upplever situationen som väldigt orättvis. Vår ambition har aldrig någonsin varit att ta bort helastödet till barnomsorgen - långt ifrån det. Men jag vågar påstå att också meden fördelning av en mindre del av vad samhället betalar till denkommunala barnomsorgen skulle betydligt fler småbarnshushåll få litet av denvalfrihet som jag tror att vi alla verkligen unnar dem. AnL 61 Socialministern : Det är faktiskt så, ,att utbyggnaden av den särskilda föräldrapenningen är en börjanpå vad vi kallar vårdnadsersättning; en sådan har alltså ägt rum under desenaste åren. Det är inte bara någon enstakatidning i de socialdemokratiska leden som har talat om att det behövs en nyfamiljepolitik. Jag har hört ibland uttala sig i den härfrågan, och jag har också med intresse studerat vad har skriviti tidskriften , för att ta några exempel. Det är ingenting att skämmasför, menar jag, om man inom partierna har debatter av allehanda slag.Huvudsaken är ju att de leder fram till en konstruktiv slutsats, som innebäratt vi på bästa sätt skall ge både barnen och deras föräldrar en sådan tillvaroatt de kan känna trygghet. Också rätten till förvärvsarbete för den som villoch kan arbeta skall finnas kvar. Jag tycker att det är en rimlig utgångspunkt,och då måste vi fördela resurserna på bästa möjliga sätt. Barnomsorg i vidbemärkelse är en vikfig del av denna helhet. AnL 62MAJ-LIS LÖÖW (s) replik: Till först; Jag tycker inte att37 kr. , såsom man tänkt sig utbyggnaden av föräldraförsäkringen, ärnågot verkligt alternativ till en förvärvsinkomst. Många föräldrar, framförallt männen, skulle inte utnyttja den här möjligheten. Jag är medveten om att det också inom vårt parti förs endebatt om framför allt innehållet i barnomsorgen. Det är det som Kjell-OlofFeldt och Johanssonsuttalanden har handlat om. Det har jag ingenting emot att tala om, men nugäller ju debatten vårdnadsbidrag och den typen av familje-ekonomiskt system.Jag har alltså ingenting emot att diskutera hur innehållet i barnomsorgen skallse ut, men det kvantitativa kravet och ambitionsnivån när det gällerutbyggnadstakten är det ingen som har ifrågasatt från värt parti, såvitt jagvet. Sedan till ; Tror att köerna till barnomsorgsplatser speciellt drastiskt skulleförändras i och med införandet av ett vårdnadsbidrag på . TrorIngegerd att det är många som då skulle dra tillbaka sin ansökan ombarnomsorgsplats, så att det skulle ge utrymme för alla dem som IngegerdTroedsson tydligen ömmar för? Det är klart att är intresserade av ett systemsom kunde ge en avdragsrätt på skatten för barnomsorgskostnaderna. Detta liksomdet som man gärna talar om, nämligen ett skattesystem som tar hänsyn tillförsörjningsbördan och som troligen går ut på något slags tudelning av skatten,är förslag som skulle vara våldsamt gynnsamma för höginkomstgrupper.- Om fortsatt utbyggnad av barnomsorgen AnL 63ANITA (): Det är kyliga vindar som viner i detborgerliga . En havererad ekonomisk politik har lett fram till alltmerdesperata och felaktiga beslut. Ändringarna i statsbidragsreglerna förbarnomsorgen är inget annat än ett generalangrepp mot kvinnorna och barnen ivårt samhälle. Det är inte nog med att tiotusentals kvinnor som fått jobb inomden offentliga sektorn sparkas ut i arbetslöshet - nu har landets kommunertvingats dra åt tumskruvarna på barnomsorgsutbyggnaden ytterligare. Resultatet av denna borgerliga nedskärningspolitik bliratt kvinnornas frigörelse alltmer effektivt bromsas. De ca 300 000 kvinnor somförklarat sig villiga att lämna hemmets oavlönade arbete för att gä ut iproduktionen får kalla handen av regeringen. Det finns knappast några nya jobbför dem, och chanserna till barnomsorg blir allt mindre. av de offentliganställda arbetar inom vård ochomsorg, och där slår riedskärningarna hårt. Det är främst kvinnor som råkarilla ut. Ser man på arbetslösheten inom finner manatt nio av tio arbetslösa är kvinnor inom vård och omsorg. Det är fråga omsjukvårdsbiträden, hemsamariter, dagbarnvårdare och barnskötare. Inte nog medatt de skall oroas över att inte få behålla sina jobb - de skall nu ocksåplågas av växande köer inom barnomsorgen. Många av kvinnorna som med friskt mod och framtidstro gickut på arbetsmarknaden är oroade och besvikna. De sertillbaka på storslagna reformer med en storstilad utbyggnad av barnomsorgen.Då vågade man planera för framtiden, planera för ett jobb och för att ha barn.I dag viner den borgerliga snålblåsten dem j ansiktet. får de, andra borgerliga apostlar, beskedet att samhället inte har råd med derasdrömmar och förhoppningar. Vad regeringen håller på med är inget Om fortsatt utbyggnad av barnomsorgen annat änen borgerlig politik som förpassar kvinnorna tillbaka till spisen. skall detvara slut på kvinnornas frigörelse, nu skall de återgå till sin gamla plats iförsamlingen. Angreppet på kvinnorna är ett svek. Det hjälper sedan fögavad man i tomma paroller säger om jämställdhet. har vänt kvinnornaryggen. Men inte bara kvinnorna drabbas av försämringar för barnomsorgensutbyggnad. I lika hög grad, herr talman, drabbar detta barnen. Besparingsivernslår också igenom i barnstugornas verksamhet. Personalens arbetsvillkor ochomsorgens kvalitet lär inte bli bättre när kommunerna blir bestulna på ca 3,5miljarder i skatteinkomster från staten. Och barnen som väntar på plats - hurskall det gå för dem och deras föräldrar? Vilken framtidstro skall enensamstående mamma ha, som varken har barnomsorg eller ett arbete? Att försvåra utbyggnaden av barnomsorgen är också ensysselsättningsfråga. Låt mig ta ett exempel från . År 1970arbetade där 2 300 personer inom barnomsorgen. arbetar drygt 13 000 inombarnomsorgen. Över 10 000 Stockholmskvinnor har fått jobb just genomutbyggnaden av barnomsorgen, vilket betytt nya jobb, plats för barnen i en braomsorg, skatteinkomster till samhället och köpkraft som kommer näringslivettill del - en klok och förnuftig investering. Men detta har bromsats. Genom nedskärningspolitiken somi stor utsträckning drabbar just kommunerna framtvingas ett reformstopp. Dettareformstopp drabbar sysselsättningen hårt. försvann 50 000 industrijobb. tillkom varje årinom den offentliga sektorn ca 40 000-50 000 nya jobb. har det skett endrastisk förändring. väntas det bara bli 10 000 nya jobb. skerdet neddragningar i kommuner och landsting, varslen duggar allt tätare,vikariat dras in och nyutexaminerade får inga jobb. I en situation då det inom den offentliga sektorn finnsbehov av arbetskraft inom just vård och omsorg klipper regeringen till, dettasamtidigt som man på inget sätt har kunnat redovisa var de nya jobben finns.Just försämringen av barnomsorgen är därför så extra småaktig, för utanbarnomsorg kan ju kvinnorna knappast börja arbeta. Det är en eländig cynismbakom regeringens agerande. och hennes medansvariga förtjänar enrejäl kvinnorevolt. Jag vet inte, herr talman, men jag får lust att sägadetsamma som utropade i : "Vet hut, vet sjufalthut!" Jag är aktiv inom . Oftaträffar jag förbundskamrater, och de frågar mig; , vågar jag vidareutbildamig inom barnomsorgen? Och , vad skall jag svara alla de tusentalsarbetslösa? Jag uppfattade budskapet att jag skulle vetahut. Det är bäst att klarlägga detta från början. Men jag vägrar för min delatt fortsättningsvis använda ett sådant språk. Jag tror inte att de kvinnor somi dag är arbetslösa blirsärskilt mycket lugnare, om vi använder ett språk liknande , När vi ser på dagens situation i vårt land, är det viktigtatt vi gör detta mot en realistisk bakgrund och deklarerar att ändå harett bättre utgångsläge än de flesta andra länder. Det vore tacknämligt om AnitaJohansson också talade om för kvinnorna att , när vi hade enstörre arbetslöshet än man hade i de flesta andra länder i , varsocialdemokraterna i ledningen, är vår arbetslöshet lägre än på de allraflesta håll i , Det är riktigt att ungefär 400 000 kvinnor i vårt land harfått arbete . Detta är mycket glädjande. Sedan 1976har ungefär 200 000 fått sysselsättning. Det är också alldeles riktigt attmånga kvinnor har fått arbete i kommuner och landsting tack vare att det här ilandet har suttit en regering som kraftigt har förstärkt kommunernasmöjligheter att anställa människor. Som jag sagt uppgick skatteutjämningsbidragen till . I daguppgår de till . Vad har icke detta betytt för kommunerna?Här uppgår statsbidragen totalt sett till , medansiffran för var . Detta har naturligtvis betyttatt man har kunnat ta hand om mycken arbetskraft ute i kommunerna. Vad som sker är att staten, eftersom kommunerna har engod likviditet, dvs. överskott, drar in en del av detta. Det vore i rättvisansnamn hederligt om berättade att även socialdemokraterna villfrysa pengar för kommunerna så att medlen inte blir tillgängliga för utbyggnadav olika slag. Detta är sanningen bakom kommunernas situation. Vad regeringen har gjort när det gäller utbyggnaden avbarnomsorgen är att minska ökningstakten. Men även i årets budget föreslår vien ökning av statsbidragen till barnomsorgen med 140 milj. kr. Jag vill sedan upprepa vad jag tidigare sade: Det varfaktiskt så, , att trots att det rådde en betydligt bättresituation var utbyggnadstakten i barnomsorgen då lägreän vad den har varit . Vi skall gå vidare med utbyggnaden av barnomsorgen - detär också helt klart. Vi skall utbilda arbetskraft i den omfattning som behövsför att vi skall klara en god barnomsorg - det är också viktigt. Jag tycker attdet är mot denna bakgrund som vi skall tala med våra medsystrar och medbröderom framtiden. Kvinnorna har kommit in på arbetsmarknaden för att stanna.Vi bör alla medverka till att sanera detta lands ekonomi så att vi inte hamnari en situation där den framtidsvy som här skisserade skall bliverklighet. Men det fordras också att vi gör prioriteringar och att vi försökerarbeta konstruktivt med att skapa en god ekonomi för vårt land. Om fortsatt utbyggnad av barnomsorgen AnL 65ANITA () replik: Jag kan konstatera att jag inte har fåttnågot svar av . Jag ville veta, , vad jag skall svaramina kamrater i 11Riksdagens protokoll 1981/82:101-104 Om fortsatt utbyggnad äv barnomsorgen Kommunalarbetareförbundet.Frågan är om de 958 arbetslösa dagbarnvår-darna, de 1 329 arbetslösabarnskötarna och de som funderar på att utbilda sig inom barnomsorgen har någonframtid att se fram emot. Det har här , herr talman, variten intressant interpellationsdebatt om arbetslösheten. Vi kan bara konstateraatt om vi socialdemokrater hade suttit i regeringen hade kanske många av dessaarbetslösa byggnadsarbetare haft ett arbete att se fram emot. Jag vill ta upp en annan sak som var inne påoch som jag inte hann beröra i mitt tidigare anförande. Jag har, ,arbetat inom sjukvärden pä obekväma arbetstider. Vi är många som harkämpat för att få en barnomsorg på obekväma arbetstider. Jag skulle vilja passapå och fråga här : När kan det gå i uppfyllelse att vi inomsjukvården, trafiken och handeln inte längre skall behöva tigga och beföräldrar, grannar och andra om barnomsorg medan vi arbetar? AnL 66 Socialministern ; Med de statsbidragsregler som harbeslutat om finns det möjligheter att utan några restriktioner av tidigare slaganordna också barnomsorg på obekväm arbetstid, nämligen på tider som passar denarbetsmarknad som finns på orten. Det är kostnaderna för verksamheten sombildar underlag för statsbidragsgivningen enligt de grunder somriksdagsbeslutet innebär. När det gäller framtiden för dem som arbetar inombarnomsorgen framgick av vad jag sade att det helt visst kommer att behövasarbetskraft -och en ökad andel arbetskraft - inom barnomsorgen. Det är minövertygelse och det är min politiska vilja att vi skall fortsätta med enutbyggnad av barnomsorgen. AnL 67 () replik: Jo, jag tackar jag!Det är lätt för att säga att det har blivit lättare med de nyastatsbidragsbestämmelserna. Jag skulle bli mycket tacksam, om om detta för de borgerliga beslutsfattare som sitter i min kommun, iNacka. Där ute har man sagt nej till ett försök med ändratöppethållande på daghemmet. Det vore bra om den politik som stårhär och talar så varmt för också nådde ut till kommunerna. AnL 68INGA (vpk); Jag skall börja med att instämma med Maj-LisLööw i att det inte kommer att gå att övertyga om att barnomsorg ärbra och att den behövs. - Jag försökte få ordet tidigare, i en replik tillIngegerd , men det gick inte. Det är ingen nyhet att vill satsa påvårdnadsbidrag. Detta har inte bara att göra med ekonomi, utan också medattityder och inställning, dvs. hur man ser på kvinnors och barns rätt i vårtsamhälle. kan slåss för enskilda daghem i olika former, och de kanockså slåss för familjedaghem.Detta har naturligtvis inte heller med ekonomi att göra, utan det beror mera påsynsätt och ideologiska värderingar. Vi har ganska starka brytningspunkter där. Inte förstår jag hur en kvinna skall kunna klara sig på500 kr. eller på de . per dag som föräldraförsäkringen uppgårtill . sade att ville satsa en mindre del avdet ekonomiska stödet till barnomsorgen och fördela det. Men då kommerkvinnorna inte att kunna klara sig. Det är faktiskt så, att antaletensamstående kvinnor ökar. Hälften av alla äktenskap slutar medskilsmässa. Därav kommer det sig att många kvinnor är ensamstående och har enförsörjningsskyldighet både gentemot sig själva och sina barn på ett helt annatsätt än de kaiiske hade haft i ett äktenskap - trots att det inte borde varaså. Det är också så, att kvinnor vill arbeta. För några årsedan gjordes en undersökning som visade att 600 000 kvinnor villeförvärvsarbeta ifall det fanns möjlighet till det. Hälften av dessa 600 000angav att det var daghemsbristen som gjorde att de inte kunde komma ut iförvärvslivet. Egentligen begärde jag ordet för att bemöta om att det inte finns någon motsättning mellan utbyggnad av barnomsorgenoch vårdnadsersättningen. Men det måste det ju finnas, eftersom det är fråga omhur man prioriterar de ekonomiska resurserna. Jag är starkt oroad av att hennesinlägg här kan få prejudicerande effekter. Sedan tycker jag det är märkligt hur väl i fiden denekonomiska åtstramningen sammanfaller med försöken att få kvinnorna tillbakatill hemmen genom att strypa barnomsorgen både kvantitativt och kvalitativt.Det finns också andra aspekter i detta sammanhang. Man kan tänka påabortdebatten som börjar föras nu igen. Allfing i de här diskussionerna riktarsig mot kvinnorna. Detta fick vi också belyst i inlägg här omarbetslöshet bland kvinnor. Man stryper barnomsorgen, kvinnor blir arbetslösaoch barn mår dåligt. Det finns inte rim och reson i följderna av regeringensekonomiska politik, som slår på det här viset. Vad skall man då göra? Man skall förstås bygga utbarnomsorgen för barnens skull - det har jag sagt tidigare - och även förkvinnornas skull. Vidare skall man naturligtvis förbättra barnfamiljernassituation över huvud taget. Detta kan man göra på olika sätt; genom att sänkahyror och matpriser osv.