prot · G5097 · 1981-12-31 00:00:00 — Industrikonjunkturen rasar snabbt utför,arbetslösheten är på väg mot en helt oacceptabel nivå, inflationen går på itakten och budgetunderskottet fortsätter obevekligt uppåt. Mennär regeringen nu sent omsider och efter många påtryckningar äntligen handlar,uppstår ny förvirring. Man har åstadkommit en farlig blandning av devalveringoch skattesänkning, som väckt uppseende och misstro inte bara här i landet utanockså utomlands. Detta förstärks av att regeringen strör tvetydiga uttalandenoch vilseledande uppgifter omkring sig angående den egentliga innebörden av sinpolitik. Dethelt avgörande, fru talman, för bedömningen av regeringens ekonomiskt-politiskaåtgärder är om de kan väntas leda till att devalveringen från den 14 septemberi år lyckas. Endevalvering är otvivelaktigt - om den lyckas - en genväg till målet attförstärka industrins konkurrenskraft och lönsamhet. Men det är en svår ochfarlig genväg. Förbättringen av konkurrenskraften uppnås nämligen inte genomatt annonserar ut en ny valutakurs. Den nås bara om vi allaaccepterar en sänkning av vår levnadsstandard. En devalvering innebär ju att visvenskar skall ta mindre betalt för vårt arbete och betala mer för andrasarbete. Därförmåste löntagarna acceptera att deras reallöner sjunker och industrins vinsterstiger. Och företagarna måste hålla tillbaka sin lust att höja priserna påsvenska varor och tjänster, när importpriserna går upp till följd avdevalveringen. Skälettill att devalveringar misslyckas - och det finns många misslyckadedevalveringar - är att den här återhållsamheten med löner och priser inteuppnås. Man har helt enkelt inte fått accept på att folket vill sänka sinlevnadsstandard. Och leder genvägen bara till ännu mera inflation.Konkurrenskraften och produktionsförmågan är lika dålig som närman började, men arbetslösheten antagligen större. Denhär grundläggande svårigheten försöker regeringen smussla undan genom att sänkamomsen. Genom momssänkningen skall vi kunna undvika, hävdar man, deinflationseffekter som devalveringen oundvikligen för med sig. Och genommomssänkningen skall löntagarna slippa huvuddelen av, kanske hela, denstandardsänkning som devalveringen avser att åstadkomma. Ommånga ekonomer- och tydligen också majoriteten av denna kammare - tycker attdetta låter för bra för att vara sant, är det begripligt. Visserligen skulle landets pensionärer, om regeringsförslagen genomförs, tvingas accepteraen betydande standardsänkning. Men det räcker inte för att betalamomssänkningen mer än till en tredjedel. Regeringen hävdar i sin proposition att man genomför andrabesparingar i statens budget, som åstadkommer konststycket att finanspolitikenstimulerar ekonomin utan att försvaga budgeten. Det är här som frågan avgörs om devalveringen skall lyckaseller misslyckas. För om momssänkningen leder till att budgetunderskottet ökarännu mer, blir ännu större än vad det är , innebär det tre ting. För det första läggs till devalveringens inflationstryckytterligare inflation från en svällande statsupplåning. För det andra innebär det att än en gång skallförsöka låna sig ur sin ekonomiska kris i stället för att angripa dessgrundorsaker. Vi har bara föst problemen én liten bit framför oss. Hela arbetetmed att sanera den svenska ekonomin återstår och har bara blivit värre. För det tredje - och det är det allvarligaste harmedborgarna i allmänhet och löntagarna i synnerhet än en gång lurats. För demåste förr eller senare betala räkningen för devalveringen och för enmisslyckad ekonomisk politik. Under den borgerliga regeringstiden har man gångpå gång utsatts för svek efter lättsinnigt givna löften. I den politik som nulanseras finns faktiskt det här sveket redan inskrivet. kanen skärpning av finanspolitiken aktualiseras, säger regeringen i sinproposition. Men tanken är naturligtvis: När momsen då måste höjas igen, ärvalet över -och de rättvridna kurvorna förmodas då ha gjort sin tjänst ivalrörelsen. Frågan måste ställas till dem som vill medverka i ettsådant här lurendrejeri: Inser ni inte vilken skada ni kan åstadkomma på densvenska ekonomin och den svenska demokratin? Märkte ni inte hur misstron motpolitiken och polifikerna växte val, när folk upptäcktesanningen bakom den borgerliga propagandan? Förstår ni inte, vilka explosivakrafter ni sätter i rörelse inför nästa avtalsomgång, om skatter på nytt måstehöjas och inflationen fortsätter? Mot den här bakgrunden, fru talman, är det av centralbetydelse vilka statsfinansiella konsekvenser regeringsförslagen får - ombudgetunderskottet växer och därmed ökar risken för framtida åtstramningar ellerom momssänkningen verkligen betalas , av besparingar i statsbudgeten. Regeringen ger, uppseendeväckande nog, inget besked i sinproposition på den här centrala punkten. Den enda upplysning som lämnas är attbudgetunderskottet blir "något större" än vad som tidigare beräknats. I brist på information från regeringen gjordefinansutskottets kansli därför en egen beräkning av förslagens budgeteffekter.Man kom till att förslagen innebär att budgeten det här budgetåret försvagasmed -2500 miljoner. Eftersom vi också hade fått en prognosfrån , som visade att budgetunderskottet blir 1,5 miljarderstörre än vad som tidigare beräknats redan utan regeringens förslag, kunde vialltså konstatera att det tidigare beräknade budgetunderskottet på 75 miljardernu har växt fill 79 miljarder. Då återstår ändå 9 månader av budgetåret ochmånga nya utgiftsbeslut, som kommer att öka underskottet. Man måste fråga sig: Var det denna ökning avbudgetunderskottet med 4 miljarder som regeringen ansåg vara så obetydlig ochointressant att den inte ens behövde redovisas för ? Eller försökerregeringen helt enkelt lura , vilseleda oss och allmänheten om denegentliga innebörden av sina förslag? Infördessa frågor beslöt finansutskottet att av budgetdepartementet begära enpreciserad beräkning av propositionens statsfinansiella konsekvenser. Vibegärde också att departementet skulle redovisa vilken bedömning man f. n. görav budgetunderskottets storlek innevarande budgetår. uppträdde budgetdepartementets statssekreterare inför finansutskottet. Jagkan bara hoppas att den behandling vi utsattes för inte är typisk förrelationen mellan regeringens kansli och utskott. Någonskriftlig, siffermässig precisering av de olika regeringsförslagens finansiellakonsekvenser, som vi hade begärt, lämnades inte. Ett dokument med sådanauppgifter fanns i utskottets plenisal, men utskottets ledamöter förvägrades attta del av dokumentet. Statssekreteraren vägrade också att lämna någon som helstupplysning om de prognoser för budgetunderskottets storlek som f. n. görs inombudgetdepartementet. Statssekreterarenkrävde också att utskottet skulle tillägna sig den helt orimliga uppfattningen,att ökade utgifter på 600 milj. kr. för arbetsmarknadspolitiken inte kommeratt belasta budgetsaldot. Han ansåg också att utskottet borde som ensäkerställd inkomst räkna med 200 milj. kr., som minoritetsregeringen någongång i framfiden eventuellt kommer att lägga fram förslag om. Finansutskottetskansli hade också gjort en beräkning av regeringsförslagens konsekvenser pålängre sikt. Den visade att budgetsaldots försvagning skulle stiga från 2,5till ca 4 miljarder, dvs. att blir budgetunderskottet ännu större. Detberor framför allt på att regeringen föreslår ett nytt system förinvesteringsavdragen, som kan komma att kosta 1,5 miljarder nästa budgetår.Denna kostnad finns över huvud taget inte omnämnd i propositionen. Menstatssekreteraren i budgetdepartementet fann inte detta värt att kommentera.Han vill på en direkt fråga inte ens avslöja om departementet gjort någonbedömning av kostnaden för det nya systemet - om den var 1,1,5 eller möjligen 2miljarder kronor. Om det är med sådana budgetansvariga, fru talman, somregeringen sköter sin utgiftsgranskning är det inte att förvåna sig över ombudgetunderskottet växer helt utan regeringens kontroll. Budgetministemskall tala senare i den här debatten. Jag tycker att han skall ta tillfället iakt att be om ursäkt för den behandling hans departement utsatt ettav utskott för. Han bör också klart och ärhgt redovisa denstatsfinansiella innebörden av regeringens förslag. Han bör dessutom lämnabesked om vilken prognos regeringen har för budgetunderskottet innevarandebudgetår. Skulle det vara så illa, att budgetministern bedriver sittbudgetarbete för nästa budgetår utan att veta ensutgångspunkten för detta arbete, nämhgen det löpande underskottet, borde hanersättas av någon annan. Jagställer inte de här kraven för att ytterligare plåga en redan illa utsattregering. Förhållandet är helt enkelt att oppositionspartierna under denärmaste dagarna måste slutföra arbetet på sina mofioner. Detta arbete skulleotvivelaktigt underlättas om regeringen gav oss del av sitt beslutsunderlag. Meddet material vi nu har kan bara en slutsats dras. Regeringens försök attmanipulera ekonomin måste stoppas. Det skapar klara risker för att den fjärdesvenska devalveringen kommer att misslyckas. Det skärper kraven påatt man längre fram skall höja skatter och genomföra andra åtstramningar. Ochdet kommer att öka orättvisorna och bristen på tilltro till landets regering. Det krävs en ny ekonomisk politik i - inte försök att upprepatidigare misslyckanden. 26 Ekonomi- ochbudgetministern : Det är en ovanhg händelse vi nu varit med om i kammaren. Kjell-OlofFeldt tog sig före att i ilska springa ut ur ett utskottsrum där han kunde ha fört den här debatten med den person det gäller.Han föredrar att ta upp den med mig här och . Och det är okay - jag skallgärna ta den diskussionen. Men jag vill säga att det inte ligger i linje med dekrav på fair play som jag brukar ställa på mina motståndare i enlighet med densportsmanship jag brukar tillämpa. Jag skulle då vilja redovisa hur det ligger till med de härsakerna. Ipropositionen om dessa ekonomisk-politiska åtgärder står det attbudgetunderskottet till följd av septemberpaketet och vissa andra befaradeutgiftsökningar kan förmodas bli något större än vad som redovisas i kompletteringspropositionen.Budgetunderskottet påverkas naturligtvis inte bara av de nu aktuella åtgärdernautan också av andra händelser. Dessutomfår vi successivt fram ett säkrare kalkylunderlag för inkomstberäkningarna.Riksrevisionsverket gör nu en ny prognos, på grundval av taxeringsstatistik . Så brukar ske så här på höstarna. Den kommer att redovisas inästa års budgetproposition. Det är den metod som vi brukar använda oss av, ochden tillämpades även då hade ett ansvar förbudgetarbetet i . Att , innan vi har fått dettaunderlag, gå ut med en budgetprognos har jag inte bedömt som meningsfullt. Dockhar finansutskottet, som redovisade för kammarens ledamöter,fått en detaljerad redovisning. Svar har lämnats på de frågor som har ställts.Efter vad som har sagts mig av många av de övriga ledamöterna i finansutskottetfick man goda svar, och man resonerade sig fram till en i stort sett gemensamvärdering. Det kanske hade varit bra, om hade suttit kvar ochinte blivit så förtvivlat ilsken. slängdeur sig många invektiv mot budgetdepartementet i TV - jag hörde en del av dem. a. beskyllde han oss föratt trixa och trilskas. Jag vet inte att det har varit något trixande ellertrilskande från vår sida. Vi har klart och rejält ställt upp för att svara påfrågor. Däremot kan man ifrågasätta sätt att bedrivadebatten. När han säger att statssekreteraren hade med sig ett färdigt dokumentsom utskottets ledamöter vägrades ta del av är det inte alls någon sanning.Statssekreteraren hade gått till utskottet för att svara på frågor och hadeförberett sig genom att göra en del anteckningar. När man bad om ett dokumentlovade han att det skulle komma. Det är inget trilskande - det är att ställaupp på de önskemål som framställs av utskottets ledamöter. Såvitt jag vet harutskottet redan fått det begärda dokumentet. När väl önskemålet däromframställdes levererade statssekreteraren det. Att kalla detta för ett trixandeoch trilskande faller tillbaka på den person som kastar ur sig sådana omdömen. Nå, hur hgger det då till med besparingarna? Såvitt jagvet är det ingen större skillnad meUan våra bedömningar och de bedömningar somhar gjorts i finansutskottets kansli. Påståendena om att besparingarna baraskulle vara luft har ingen saklig grund. Om vill ta uppbesparingsdelen till analys skall vi gärna göra det, men jag tror att dendebatten kan anstå. Besparingarna karl i varje fall inte både vara luft ochinnebära ett hot mot pensionärerna, som enligt vad som har sagts här i dagskulle drabbas å det vådligaste av insatserna. Antingen är det luft eller realabesparingar, det kan inte vara båda delarna. Den kassamässiga effekten av besparingarna blir enligt vårbedömning under innevarande budgetår 1,2 miljarder och under nästa budgetår 3,1miljarder. Till detta kommer effekterna på ATP-systemet. Där minskarbelastningen under det här budgetåret med 250 milj. kr. och 1982/83 med ca 800miljoner. Sammantaget minskar de statliga utgifterna på statsbudget ochsocialförsäkringsbudget med 1,4 miljarder för det här budgetåret och 3,9miljarder nästa budgetår. Förlänger man perspektivet ytterligare framåt i tidenökar effekten av besparingarna med några hundra miljoner till. Genom denuteblivna kompensationen till kommunerna för ränteförlusterna i samband medomläggningen av utbetalningssystemet för kommunalskattemedel m. m. sparasuppskattningsvis 400 milj. kr. /82 och lika mycket nästa budgetår. För tiden därefter har vi utgått ifrån att någonkompensation inte skulle komma i fråga, oavsett septemberpaketet. Men i och försig kan man naturligtvis räkna in det också, eftersom inga sådana härräntekompensationer skall utgå . Borttagandet av den särskilda skattereduktionen innebär ipraktiken en skattehöjning. Eftersom skattereduktionen har varit indexreglerad,växer betydelsen av dess borttagande . ger slopandet av skattereduktionenen ökning av skatteinkomsterna med 350 milj. kr. Den ökningen växer sedan tillnärmare 3 miljarder /85. är också upprörd över att han inte harkunnat få noggranna kalkyler över de skattemässiga effekterna avinvesteringsavdragen och vinstfondsavsättningarna. Man kan naturligtvis önskadet, men vet mycket väl vilka svåra krav han resernär han begär detta. Det är inte av en händelse som den socialdemokratiskaregeringen, såvitt jag kan erinra mig, aldrig redovisade sådana kalkyler. Jag har här propositionen som lades fram i oktober 1974med förslag till lag om avsättning till särskild investeringsfond, alltsåvinstfondernas föregångare. Där finns inte en tillstymmelse till kalkyler vadbeträffar de skattemässiga effekterna av förslaget. Om jag får säga några ord till om vinstfonderna, vill jagframhålla att de naturligtvis inte tillkommit i syfte att ge företagen någraskattefavörer. Vad det handlar om är vissa förskjutningar mellan inkomståren.För att kunna uppskatta dessa måste man bl. a. göra antaganden om hur fondernapåverkär företagens vinstdispositioner och en hel del andra sådana ting. Den25-procentiga avsättningen görs dessutom från årsvinsten, som avviker från denskattemässiga vinsten. Vi måste alltså konstatera att det är vanskligt att göranågon användbar kalkyl, och en sådan kan inte heller spela någon större rollför bedömningen av om förslaget om vinstfonder är bra eller inte. Jag har här bara en begränsad tid till mittförfogande, och jag får därför eventuellt återkomma med ytterligare punkter somvisar att budgetdepartementet i vanlig ordning gjort en redovisning av vad somär rimligt att redovisa. 27KJELL-OLOF () replik: Om budgetministern tror att han skickar sinatjänstemän till ett av utskott för att föra debatter med utskottetsledamöter, då tar han miste. Och skulle hans tjänstemän leva i denuppfattningen, bör han tala om för dem det rätta förhållandet: de kommer tillutskottet för att lämna av utskottet begärda upplysningar. Och det var sådanavi inte fick. Så ett par ord angående mitt sätt att delta isammanträden. Enligt upplysning fortsatte sammanträdet i efter detjag hade lämnat lokalen. Så det som hade ägt rum, det hade ägt rum. Det går attkontrollera med företrädare för mitt parti och andra partier att detta var vadman fick veta. Något ytterligare kom inte fram. Statssekreteraren ägnade sedan eftermiddagen åtpresskonferenser, där han beskrev sin insats i utskottet. Jag tycker att budgetministern utnyttjade sin tidutomordentligt dåligt. Jag ställde två enkla frågor. Den ena var: Vad blireffekten innevarande budgetår av regeringsförslaget? Är det sant, somutskottets kansli har räknat fram, att det ökar underskottet med 2 600 milj.kr., för att vara exakt? Den andra frågan var: Vilken prognos görbudgetdepartementet och budgetministern för underskottet löpandebudgetår? Jag har ändå jobbat i departementetmedan det ännu hette . Försök inte inbillamig, , att ni sitter med ett budgetarbete utan att haganska noggranna prognoser för vad budgetunderskottet blir! Och varför i allahimlars namn skulle inte få veta detta? Varför detta smussel med en uppgift, som rimhgen borde hgga väldigt nära isynfältet för en budgetminister? Jag fick på huden av för att jag tyckte attstatssekreteraren borde ha lämnat ifrån sig de dokument han hade med sig. Nusäger att han visst lämnade ifrån sig sina dokument. Ja, vi fickett papper -jag har det här - men om hittar ett enda svar på de frågorutskottet ställde i den promemorian, då skall jag äta upp den med någotlämpligt tilltugg. 28Ekonomi- och budgetministern : Det papper som visade en visshunger för -även fysiskt sett - är ett pressmeddelande som lämnades efterhearingen. Såvitt jag förstår fanns det alla möjligheter att ställa frågor tillstatssekreteraren eftermiddagen igenom; i varje fall har jag inte fått någonrapport om att han vägrade vara kvar i utskottet så länge som andra ville ha informationer. Det hade varit fullt möjligt att fortsätta,om ledamöterna hade haft lust. Sedan ställer ett par frågor om varförman inte ger några prognoser. Får jag vända på frågan, : Vilkenhöst gav socialdemokratiska regeringar några sådana prognoser? Har det hänt? Ärdet inte så som jag här säger, att vi befinner oss i en något ovanlig situafionnär vi nu går fram med ett sådant här septemberpaket? Att i det läget, innankonjunkturinstitut, riksrevisionsverk och andra organ vi har till vår hjälp harhunnit göra en klar analys av alla siffror, gå ut med mera officiellaprognoser, som regeringen är beredd att ställa sig bakom innan de ärgenomarbetade, kan inte vara en rimlig ordning. Men när finansutskottet bad attfå så mycken information som möjligt ställde vi upp, som jag sade i mitt förrainlägg, för att ge svar på alla frågor ni hade att leverera. En fråga gällde hur vi bedömer budgetförsämringen. Den harbesvarats, och jag kan göra det på nytt. Jag talade i mitt föregående inläggom, hur de kassamässiga effekterna av de här förslagen blir, och jag vet inteom jag behöver upprepa det, fru talman; det finns redan i kammarens protokoll.Vidare kan jag redovisa att om man summerar de här olika åtgärdernas effekterpå statsbudgeten, finner man att den försvagas med ett par miljarder såväl i årsom . Det är de kalkyler som vi har gjort och som jag f. ö. antydderedan på presskonferensen , då de här åtgärderna presenteradesför allmänheten. Det är alltså inga nya saker. Dem har vi haft med i vårabedömningar . Detta försök från att spela upp ett formelltresonemang om att vi skulle undanhålla utskott de informationer som är viktigaför ett riktigt utskottsarbete faller nog genom det sätt på vilket han riktarkritik mot oss. Det står helt klart att budgetdepartementet med total öppenhethar levererat den information som finansutskottet har önskat få. Efter nämndaöverläggning har man kommit fram till i stort sett gemensamma värderingar ombesparingsvolymen och över huvud taget om det som är av vikt i detta Är det något som är oklart, herr vice ordförande ifinansutskottet, skall vi självklart fortsätta att hjälpa till underutskottsbehandlingen. 29 () replik: säger att jag skulle ha fortsattatt ställa frågor fill hans statssekreterare i går, för då hade jag fått svar.Men jag ställer ju samma frågor fill budgetministern nu utan att få några somhelst svar. Vad är det då som säger att jag skulle ha fått svar av hansstatssekreterare i går? Eller skall jag behöva gå på alla presskonferenser sombåde statsråden och deras statssekreterare håller? Skall ledamöterbehöva sitta där och ställa frågor för att eventuellt få veta något ominnehållet i de budgetar vi skall arbeta med? säger att finansutskottet nu är överens medbudgetdepartementet om budgetutfallet. Jag bara noterar att den i debatten såflitigt figurerande statssekreteraren vid sin presskonferens i går sade attdepartementet hade rätt och utskottet fel. Så var det med de gemensammavärderingarna. Visserligen får man dra uppgifter ur med tång,men om det är riktigt att budgetunderskottet har ökat med ,så är det ändå bra att vi har fått den uppgiften. Då får vi fortsätta våra egnaanalyser av utvecklingen på , för i det avseendet lämnar rimhga och rättvisande besked. En budgetminister får inte, som gjorde, iriksdagen säga att det aldrig har lämnats några uppgifter om budgetunderskottpä hösten och att han därför inte heller tänker göra det. Innebörden i det herrWirtén säger är inte att det saknas uppgifter, vilket hans statssekreterareförsökte säga i går. Sanningen är i stället att budgetministern inte vill lämnanågra uppgifter. Jag förstår uppriktigt talat inte varför. Jag begär ju inteatt några för rikets säkerhet avgörande uppgifter skall offentliggöras utommöjligen den att man anser att är en dålig budgetminister. Men dettror jag i och för sig inte är en nyhet. Varför inte lämna de besked som den behöver?Våra bedömningar utifrån senaste prognos pekar mot 79miljarder kronor i budgetunderskott. Kan inte tala om huruvida detär rätt eller fel? Det vore bra att få veta innan vi skriver våra motioner. Omvår bedömning är felakfig, vilken siffra skall vi då hålla oss till? Umgänget mellan regeringen och underlättasnaturligtvis om vi i vederbörlig ordning får de uppgifter vi begär. mig för att ljuga. Jag konstaterar bara att detpapper som han hade, det får han äta upp själv. I det fanns inga uppgifter avdet slag som utskottet hade begärt. Det dokument som innehåller sådanauppgifter har t. v. hemlighållits för utskottets ledamöter. 30Ekonomi- och budgetministern : Fru talman! Jag är oklar över vilkenfråga jag inte skulle ha besvarat. Jag har tagit upp flera av de punkter somdiskuterades i utskottet. förstår har inte bestritt de uppgiftersom jag hunnit redovisa. Om jag nu säger att budgetunderskottet försämras med 2miljarder innevarande budgetår och nästa budgetår är det väl ett besked. Jagkan inte förstå att framhärdar och påstår något annat. Att det sedan är så att vi icke har färdiga analyser avhur /83 kommer att se ut vare sig på inkomstsidan eller påutgiftssidan måste väl ändå vara ett respektabelt skäl till att man inte går iförväg och gör prognoser, innan man har ett någorlunda säkert material. Det ärabsolut, , inte någon ovilja. Det är ett behov av att levereraett stabilt och säkert material till , och det måste väl varaviktigare än att hafsa fram något som senare visar sig icke hålla i fråga omkvalitet. Men i den mån utskottet - som jag sade förut, fru talman - önskatunderhandsinformation när det gäller de dokument som är under framarbetning, såhar vi från budgetdepartementets sida ställt upp, och det måste vara detcentrala. Vi har f. ö. också redovisat detaljerna i fråga ombesparingarna, och jag kan upprepa dem. /82 ligger besparingarna påuppemot 1,4 miljarder, /83 är besparingarna på 3,9 miljarder. Jag skulle kunna gå in i siffermaterialet på punkt efterpunkt och visa att beskyllningar här är felaktiga. Vi hargett den information som är rimlig. 31LARS (): Det vi nu har inlett kommer säkertmer än vanhgt att präglas av ekonomisk-politiska frågor - det har ju redanframgått av dagens debatt. De båda stora oppositionspartierna har undersommaren lagt fram sina program för att återställa balansen i vårt landsekonomi.