prot · G50992 · 1981-12-31 00:00:00 — Del föreslås också att viskall se till att fä en teknikupphandling som ger en chans just på del sätt somman föreslagit på socialdemokratiskt håll när det gäller upphandling i kommun,landsting och stat. Del finns i proposilionen förslag om alt minska Nr 92 och hållatillbaka byråkratin för företagsamheten och all stärka utvecklings- den fonderna,för att bara nämna fem sex punkter i det här regeringsförslaget, sä jq jnaTS 1982 nog hardet vidtagits åtgärder för att stärka svensk industri. Men, fru talman, vad villsocialdemokraterna göra för att fä lill stånd den önskvärda tillväxten i ekonomin och trygga jobben pä sikl? 44OLOF () replik: Det är för alt besvara alla dessaord, sä del får väl delvis anslå lill . Till vill jag säga att jag aldrig har sagt attreallönesänkningen leder till arbetslöshet, även om det delvis kan vara så attminskad köpkraft leder lill arbetslöshet. Jag har sagt alt vi fick bäde sänktareallöner och ökad arbetslöshet och social nedrustning - alltihop. Till vill jag säga att jag kommer ihågall han en gång i världen sade att beslutet om villkorslagen, salig iåminnelse, var det viktigaste beslut som regeringen har fattat. Del inrymdemöjligheten atl visa att man hade avtal om upparbeining. På denna grundval,efter myckel tal om borrhål och elände, fattade regeringen beslut. Vi sade helatiden att det är bältre all vänta med det här och ha möjlighet till endirektförvaring i stället. Dithän har kommit. När man nu väcker en partimotion i frågan, så är dendirekt i strid med regeringens politik. Del har ju även energiministernkonstaterat, och del har rapporterats i pressen. Men jag tog nu inte uppsakfrågan, utan jag tog upp det parlamentariska spörsmålet. Närdet störstaregeringspartiet - ingetdera partiet är ju särskill stort - väcker enpartimotion som står i strid med regeringens polilik ter det sig verkligenegendomligt ur parlamentarisk synpunkl. Så till nästa fråga. Ja, visst har ni medvetet låtitarbetslösheten öka. Det har anslagils pengar av regering och riksdag - ni harju fullmakten. Det har anslagits pengar, och det finns förslag. Kjell-OlofFeldl sade: Läser inte budgetministern innantill? Ni har inte följt deförslagen. Resultatet är att människor som annars kunde ha haft ett jobb gärarbetslösa. Del är mycket läll atl bevisa. Men del kan jag göra vid en annantidpunkt när jag har litet bättre tid pä mig. Del är en medveten politik frän er sida. Ni gav upp denovillkorliga satsning på full sysselsättning som ni i början berömde er av. Niaccepterar alltså en ökad arbetslöshet. Detta genomsyrar ju hela finansplanen iår. Ni säger att det är bra om det finns så att säga folk på hyllan. Omindustrikonjunkturen gär uppåt, så behöver vi inle leta efter folk. Man skallha en pool av arbetslösa att la av. Det är etl förvrängt tänkesätt. Men del ärdet traditionellt konservativa, och till detta har regeringen mer och merbörjat anpassa sig. Så det behövs inga indignationsnummer - det är bara fakta. Jag tog egentligen i mitt anförande framför allt upp ettprincipiellt parlamentariskt resonemang, och för della hade Han hänvisade lill jämviktsriksdagen. Jag minns myckel väl när hanhöll etl anförande och sade att vi vägrar all administrera en sönderfallandeekonomi. Kan vi icke föra en ansvarsfull polilik för den breda majoritetenställer vi till med nyval. Vi klarade breda majoriteter i alla frågor. Sedanhade vi lottningar i en rad mindre frågor. Det undveks mycket ,blev del fler. Med undantag av, om jag minns rätt,medbestämmandelagen förekom inte lottning i nägra större frågor. Men var nöjd. Han tyckte all vi hade enväldigt handlingskraftig regering. Det pariamenlariska läget hade enligt hansmening, såvitt jag förslår, kännetecknats av stabilitet och förutsebarhet.Samlliga de frågor som rörde allt från Statsföretag till kommunerna tyckte hanvar utmärkt skötta och fann ingen anledning att ta upp. Är man inte intresseradav atl diskutera demokratins grundproblem - hur man skall fä etlparlamentariskt system att fungera, hur man skall kunna skapa förutsättningarför en handlingskraftig regering - dä har man inget intresse för de problemen.Då blir det inte så lätt att diskutera. Slutsatsen är helt enkelt: ni har haftchansen i sex är. Ni kan inte längre värja er genom att bara skälla på oss. Detmå ni göra, men det har haft sin tid. Ni har, de borgerliga tillsammans, i sexår haft ansvaret för att styra landet, och medborgarna kan mäta resultaten isin vardag. Vi kan mäta resultaten i den parlamentariska oordning som råttnästan . Del motiverar min slutsats, att denna borgerliga majoriteticke har förmått att ge landet en handlingskraftig politisk ledning, hur ni änhar formerat er. Därför är det viktigt att denna borgerliga majoritet bryts. Nej, , jag är inte alls ointresseradav att diskutera de grundläggande parlamentariska principerna. Om uppmärksamt, skulle han inte behöva citera mig fel. Jag har inle häravgett någon nöjdförklaring, utan mot bakgrund av den kritik riktademot mig konstaterade jag att han tydligen var missbelåten över det faklum atlden nuvarande regeringen - som är en minoritetsregering - har kunnat skaffaparlamentariskt underlag för sina förslag. hänger upp sig på att vi underutskottsbehandlingen har träffat en uppgörelse med när det gällerkommunerna. Men, , hur var det någon gäng ? -jag minns inte exakt vilket år. Det var då ni hade majoritet iriksdagen med kommunisternas hjälp. Ni lade fram ett förslag frän regeringen, sominnebar momshöjning - om jag minns rätt. Vpk-arna sade nej. Ni försökte skaffamajoritet för ert förslag på den icke-socialistiska sidan, men ni lyckadesinte. För att få igenom ert förslag och skaffa de nödvändiga pengarna bytte nifot och tog, orn jag minns rätt, något slags arbetsgivaravgift. Kasta intesten, , när de egna erfarenheterna är av detta slag. "ger aldrig besked iregeringsfrågan." Vad är del för grundlösa påståenden? sade jagklart och tydligt ifrån långt före utskottsbehandlingen atl om en väsentlig delav vår ekonomiska polilik faller bort, dvs.den momssänkning som var avsedd att eliminera en del inflationseffekler avdevalveringen, kan vi inte ta ansvar för ekonomin. Man kan diskutera om det var klokt all säga delta långtföre avgörandets minut. Man hade också kunnat välja den metod som jag minns attTage valde när han sleg upp inför en debatt, där en sådan här frågaskulle behandlas, och höll det första anförandet i den. Han sade bara ifrän:Gär del nu si och sä, ja, då kommer den här regeringen att lämna in sinavskedsansökan. Vi kan inte ta ansvaret för della. Jag hoppas också inser att skulle 3 miljarderha försvunnit frän de besparingsåtgärder som vi anser vara nödvändiga, hade delvarit elt sä allvarligt avbräck i den ekonomiska politikens inriktning att detinte varit möjligt för oss atl ta ansvaret för den. Den andra frågan är ju, i vart fall ännu sä länge, av merteoretisk natur. Vi har ju fått besked att moderalerna kommer attstötta alla besparingsförslag som regeringen har lagt fram, med undantag fördem som gäller försvaret. Dessutom vill de spara mera. Alltså kan det totalasparmål som regeringen satt upp inte komma i fara. Jag har därför anledning atltro att det när den slutliga budgetregleringen skall göras kommer all visa sigall del stämmer med den inriktning som regeringen har gett den ekonomiskapolitiken. Ja, vi har kvar till valet. Jag lade märketill all när nu gick vid sidan av själva belänkandet här ,använde han inte en minut för all markera något socialdemokratiskt program,vare sig för den valperiod som ännu löper eller, ännu mindre, för den kommandeperioden. Han driver i stället litet gyckel med att vi har en situation iriksdagen som kräver samverkan mellan partier. Klart är, att den metoden i ochför sig är ell sätt atl slippa ifrån att ta ansvar. Ytterst innebär det här attOlof egentligen på ett eller annat sätt förlöjligar de människor somröstade bort socialdemokraterna 1976 och som vägrade att rösta dem tillbakatill kanslihuset 1979. Jag upprepar; , ni gör del inom socialdemokralinoerhört lätt för er. Jag skulle vilja veta: Funderar ni aldrig på elt längreperspektiv än fram till valdagen? Ni är ju emot alla förslag som kan förbällraekonomin. Är det inte uppenbart också för er socialdemokrater att vi just genomall regeringen har vidtagit älgärder för atl begränsa utgiftsökningarna harfäll resurser all sätta in i kampen mol arbetslösheten, ulan att samtidigtbudgetunderskottet skall öka dramatiskt? Del är ett uttryck för solidaritet ihögsta grad, tycker jag, att vi gör den värderingen. Vi får kritik mot regeringen därför att den privataköpkraften har gått ner. Vi fär kritik därför atl vi stramar ål ulvecklingen avden offentliga konsumtionen. Ni kan ju rimligen inle hävda atl del är fel ibåda fallen, om ni menar att vi skall ha en anpassning mellan den totalakonsumtionen och del uirymme som vi kan skapa lillsammans genom produktion häri landet. Ni kan ju rimligen inte mena atl ett litet nordiskt land - eller ensde nordiska länderna i samverkan - skulle kunna ta ledningen i världsekonomingenom atl föra en expansiv polilik. Jag delar uppfaltning, alt så längeamerikanarna driver den högränlepolitik och den ekonomiska polilik som dedriver , sä länge ökar svårigheterna att få i gång investeringarna och denekonomiska aktiviteten runt om i den ekonomiska världen. Jag ser det sompositivt atl det görs ansträngningar i all sä alt säga samfällt geuttryck åt detta för amerikanarna. Jag tillät mig säga vid Nordiska rådels möteall jag tror atl det är viktigt all vi i de nordiska staterna - utan att därföringå någol förbund eller någon pakt med de europeiska staterna - deltar i dennainternationella opinionsbildning. hfir lillsammans med iregeringsställning inte tvekat alt fortsätta all la regeringsansvar även iekonomiskt besvärliga tider. Vi inser att om man arbelar med ett längreperspektiv än till valdagen, så tvingas man i den här situationen lägga framförslag som i förstone ter sig impopulära. Vi gär inte ut och bjuder pågräddtårtor och bakelser inför valdagen. Vi lägger fram förslag som vi menar ärägnade all skapa en sådan utveckling i all vi får balans i ekonomin. Viär medvetna om att en minoritetsregering mäste bygga på kompromisser. Och vihar ju lyckats med det - när del gäller skatteuppgörelsen, momssänkningen ihöstas, kommunernas ekonomi , kyrkofrågan som vi har diskuterat . Detråder enighet mellan partierna. Den internationella konjunkturomsvängningen ser ut altdröja längre än vad vi Irodde och vad vi trodde . Menfortfarande gäller alt inflationen har gätt ner, alt vi har fåtthandelsbalansen klart förbättrad, atl vi har kunnat sänka räntan, att vi harkunnat minska utlandsupplåningen. Vi skall gä vidare med en politik som verkari denna riktning. Vi kommer atl kunna se väljarna i ögonen. Vi har lagl framrealistiska förslag. Kvar står frågan; Vilket besked i denna centrala frågaskall socialdemokraterna ge väljarna? 46OLOF () replik: Det varju inte underutskottsbehandlingen som ni kom överens med . Utskottsbehandlingen.varavslutad, betänkandet var tryckt. Försl därefter upptogs de här förhandlingarna- och därför får ni uppleva smäleken att behöva återremittera betänkandet tillutskottet vad gäller kommunernas finanser. Jag skall bara pä ta upp en sak somThorbjörn nämnde. Han beskyllde mig för alt förlöjliga de människor somröstar borgerligt. Det är mig helt främmande. Jag hyser stor respekt för demänniskor som har en annan politisk övertygelse än jag själv och som kommer atthälla fasl vid den - och slor respekt för de människor som har lämnat deborgerliga partierna och kommii över till oss. Vi minns val, somThorbjörn nämnde. Jag förlöjligar icke de människor sornirodde honom på hans ord, när han sade: "Jag sätter mig inte i en regeringsom laddar ell enda kärnkraftverk." Jag förlöjligar inte de människor somtrodde honom på hans ord när hand sade atl "vi i lovar att skapa400 000 nya jobb". Jag förlöjligar inte de människor som trodde påhonom och när de lovade . i vårdnadsbidrag till allasmåbarnsfamiljer. Del blev inga 400 000 nya jobb. Kärnkraftverk efterkärnkraftverk laddades. Det blev inga vårdnadsbidrag. Det är möjligt att demänniskor som hade trott på dessa löften kände sig förlöjligade. Jagförlöjligar dem inte. Minns ni den stora vackra bilden pä Sydsvenska Dagbladelsförstasida dagen före valet ? Den visade , och . Destod under ekar och sade: "Vi klarade krisen. Vi förde landeiur krisen." Ni hade blåst på konsumtion och aUt möjligt annat alldelesföre valel för alt ge människorna föreställningen atl allt nu var gott och väloch ekonomin i ordning. Det fanns väl de som trodde pä det. Jag förlöjligarinle dem som av det skälet röstade på de borgerliga partierna. Men dagen eftervalel kom krisen lillbaka. Då kanske åtskilliga av de människorna kände sigförlöjligade. När nu talade om atl gräddtårtor ochbakelser icke skulle erbjudas väljarna , var det därför ett viktigtlöfte, ett löfte att han skulle sluta med del som präglal cenlern och deborgerliga parlierna i de tvä senasle valrörelserna, nämligen att skapaföreställningar och löften utan förankring i verkligheten. höll en moralpredikan om vär politik.Men vi har tyvärr inte haft ansvaret. Det är ni som har haft ansvaret! När vilämnade regeringsmakten var det balans i statens affärer. Då betalade vi de utgiftersom vi ådrog statskassan med inkomsler. Då var budgetunderskottet litet. Vartredje krona som staten betalar ul är lånad. Del var en god socialdemokratiskprincip atl staten icke skulle låna i utlandet. Del fanns inga statslån. ärde uppe i 60 miljarder. Vi hade hög sysselsättning. Under Strängs tid fick vi prisför den bästa ekonomiska politiken i . ådrar sig ekonomiskapolitik ett stilla löje. Det är ni som har haft ansvaret. Ge oss ansvaret, och viskall försöka rälta till följderna av all den vanvård som ni har gjorl erskyldiga till! Men till dess kan vi undvara era moralkakor! På tal om kärnkraften krävdes det en stor ochmyckel allvarlig olycka vid ett kärnkraftverk för atl ni över huvud tagetskulle kunna gå med på vårt centrala krav om en avveckling av kärnkraften, OlofPalme. Fram lill dess var ni obevekliga i den frågan. Men när ni hade dessafakta för ögonen gick del fort. Referera mig och partiet rätt! Vi sadeirite: Vi lovar er400 000 nya jobb om vi får regeringsmakten. Vi sade: Om människorna i helalandei skall uppnä samma sysselsättningsgrad som man liar i och iStockholm krävs det ell med 400 000 ökat antal jobb i samhället. Vi sade atldet borde vara ett mäl som man arbetade mol fram till millen av 1980-lalel.Sedan 1976 har antaletsysselsatta i ökat med 120 000, det kommer ni inte ifrån. I andraländer har antalet sysselsatta gätt ned - återigen en sädan där internationelljämförelse. När har vi sagt atl det partipolitiska kravet påvårdnadsbidrag var etl villkor för regeringsmaklen? Vi fick igenom en börjanlill det vid överläggningarna, men vi har aldrig salt det som villkor förregeringsmaktens utövande. avslutade sitt anförande med atl anklaga ossför att budgetunderskottet är för stort. Jusl därför alt det är stort, just föratt de totala offentliga utgifterna svarar för ungefär tvä tredjedelar av dentotala produktionen i landet, BNP, har vi sagl all vi måste begränsaökningstakten i de offentliga utgifterna. Ni lämnar inga aktiva bidrag lill attminska budgetunderskottet. En genomgäng av era partimolioner i dettaår visar att de innebär ökade offentliga utgifter, ökade skatter och avgiftermen likväl ett ökat budgetunderskott. Del är viktigt all konstatera det. , fru talman! Under hela denna debatt - och vibehandlar ändå den ekonomiska polliken inför framliden - inte elt ord från OlofPalme om hur socialdemokraterna vill inrikta den ekonomiska politiken införframliden för alt föra landet fram lill samhällsekonomisk balans! Och ändå ärdetta den viktiga uppgift som vi tillsammans stär inför här i riksdag. 48GÖSTA (): Försl bara några ord med anledning av OlofPalmes nästan patetiska replik till statsministern rörande kris. Jag har bemött sä på den härpunkien all yllerligare bemötanden borde vara helt onödiga. Jag skall därförnöja mig med att föreslå alt OlofPalme, liksom de kammarens ledamöter i övrigtsom kan vara intresserade av hur det såg ut i sommaren och hösien 1976,tar del av dåvarande riksbankschefen och socialdemokraten i . Där beskrev vältaligtden obalans i vilken ekonomi då befann sig och den förödelse somsocialdemokraterna lämnade över lill den nya borgerliga regeringen. KristerWickman vet vad han talar om, och han visste dä vad han talade om. Därför börOlof bl. a. för sin egen skull läsa den artikeln åtminstone en gång lill. sade att vi gick ul valrörelse ochsade alt "vi klarade krisen". Det är rätt att vi sade atl vi klaradeden akuta krisen, för det gjorde vi. Vi klarade den akuta kris som vi överlog1976. Men varenda gång som i varje fall jag talade om detta förklarade jag altde strukturella och långsiktiga problemen i svensk ekonomi kvarstod och atl detgällde för nästa regering att ta itu med dem. Jag sade också alt de problemenvar slörre och svårare än dem som vi hade löst 1977 och 1978. F. ö., , satt jag faktiskt inte - det borde i alla fall ha klart för sig. Jag tror, fru talman, all våra medborgare har haft väldigtsvårt att förstå de turer som har föregått dagens finansdebati, och de har inteblivil mycket klokaregenom själva debatten. De bakomliggande orsakerna till vad som skedde ifinansutskottet sammanhänger alldeles självklart med del nuvarandeminoritetsregerandet. En regering som saknar tillräckligt parlamentarisktunderlag kan inle föra en långsiktig, planmässig politik, om den inle är bereddatt förankra sin politik hos nägol av de stora oppositionspartierna här iriksdagen. Så länge de borgerliga partierna har majoritet iriksdagen, och sä länge de i allt väsentligt är överens om riktlinjerna för denekonomiska politiken, är därför moderala samlingspartiet regeringspartiernasnaturliga partner. Detta förutsätter atl de två regeringspartierna är bereddaall söka samförstånd med oss. Del är inle fråga om "maklpolilik", vilkel OlofPalme gjorde gällande. Det är fråga om alt nä enighet mellan tre parter, somhar ell väsentligt gemensamt mål, nämligen att lösa detta gamla fina landsekonomiska problem. Det är den verklighet som regeringspartierna och även vimåste leva med och som måste acceplera utan den bitterhet som lysteigenom i hans anförande här i kammaren . Den deball som vi för skall handla om landelsekonomi, om finansplan och budget. Men när man lyssnade på , fick manen bekräftelse på tidigare intryck av all inle är intresserad aveller -om man skall vara elak - inte begriper ekonomi och att han därför hellreuppehåller sig vid det som han verkligen behärskar, nämligen partitaklik. Jagtycker att statsministerns kritik av sätt att föra debatten verkligenhar bärkraft. För mer än ell år sedan, fru lalman, offentliggjorde 1980års långtidsutredning, LU 80, sina analyser av den svenska ekonomin.Utredningen skisserade vilken ekonomisk politik som krävdes för återställdbalans i vårt land. När behandlade den revideradefinansplanen, ställde sig bakom utredningens bedömningar. har som bekant en ny offentliggjorts:Tillväxt eller stagnation. Den utgör en avstämning av analyser. Denredovisar i vilka avseenden den hittillsvarande utvecklingen avvikit från LU 80och anger de yllerligare krav som måsle ställas pä den ekonomiska politiken. Regeringens syn på rapporten kommer att redovisas i åretsreviderade finansplan. Det har regeringen loval. har då all sägasitt. Del finns emellertid all anledning atl redan nu beakta den nya rapportensinnehåll. Rapporten är i allra högsta grad ägnad alt belysa just de frågor somdagens debatt gäller. Dess problembild är i stort sell densamma som långtidsutredningens.De långsikliga problemen tecknas med en påtaglig skärpa. Rapporten talar ettklarspråk, som borde gå in även hos de socialdemokrater som har slagitdövörat till för den ekonomiska verklighetens krav. Rapporten bekräftar vad vi moderater framhöll i vårapartimolioner och . Den ekonomiska utvecklingen hittillsharblivit sämre än vad långtidsutredningen räknade med. Ulvecklingen har snararelegat i linje med det s. k. kalastrofscenario som LU 80 redovisade vid sidan avsitt huvudalternativ.Den ekonomiska tillväxten har varit svagare. Induslriproduklionen harutvecklats mindre gynnsamt. Bruttoinvesteringarna har varit otillräckliga, ochden offentliga konsumtionen har vuxit snabbare än vad det till förfogandestående utrymmet tillåter. Rapporten ställer därför fortsatta krav på återhållsamhetpå konsumtionssidan och på en snabb ökning av industriproduktionen.Utvecklingen i fråga om offentliga utgifter och budgelunderskoll måste brytas.Den är, heter det, oförenlig med stabil ekonomisk tillväxt. Rapporten ägnar sin uppmärksamhet framför alll ät industriproduktionensstagnation och söker med välgörande - om än nedslående -skärpa belysa behovet av en stark industriell expansion. Det är framför alll idel sammanhanget som de offentliga utgifternas och budgetunderskottetsproblematik kommer in i bilden. LU 80 hade i sitt huvudalternativ förutsatt, att deoffentliga utgifterna skulle motsvara av BNP och budgetunderskottetha kunnai nedbringas lill d.ärav. uppgick emellertidutgiftsandelen till inte och budgetunderskottet till avBNP. Fortsatta ökade underskott i budgeten kan icke godlas.Detta är rapportens kategoriska slutsats. Vårt land skulle annars snabbi kommalill en punkt, där underskollen inle längre är hanterliga och där sysselsättningsproblemenväxt oss över huvudet. Skall kunna förhindra della och under denärmaste fyra åren kunna återställa den förlorade balansen i sin ekonomi, krävslångtgående förändringar i den ekonomiska politiken; /I.Industrins vinster måste öka till nivå. Industrins relativpriser - alltså i förhållandetill omvärlden - måste fortgående sänkas utöver den nivå som uppnåddes genomförra höstens devalvering. Nya löneavtalmåste slutas på myckel låg nivå. Löneglidningenmåste begränsas till sådana sektorer i vår ekonomi vilka måste expandera omanpassningen till marknadens krav skall kunna mötas. Finanspiolitikenmåsle stramas åt. Arbetsmarknadspolitikoch skattepolitik måsle skapa förutsättningar för en rörlig och anpassningsbararbetsmarknad. Offentligsysselsättning och offentlig löneutveckling måste hållas tillbaka. Subventionspolitikenmåste bromsas upp. Älgärder måstevidtas för att öka virkestillgången och möjliggöra fullt kapacilelutnyltjande isvensk skogsindustri. En noggrann lyssnare kan konstatera, att på alla dessapunkter- utom på den sista - har största oppositionspartisocialdemokraterna icke haft någon lösning eller också föreslagit åtgärder sommäste få rakl motsatta effekter. Det är mot bakgrunden av de slutsatser rapporten drar somvi här i har att bedöma bäde regeringens budgetproposition och delsocialdemokratiska alternativet. Vad först gäller finansplanens redovisning av vårt landsekonomiska svårigheter finns ingen eller få invändningar atl framföra. Delsammagäller om finansplanens ekonomisk-politiska strategi. Den överensstämmer med deutfästelser som statsminister gav mig i samband med regeringskrisenförra våren, i "det famösa brevet", som stod här ochironiserade över. Den offentliga sektorns ökningstakt måste hållas lillbakaoch besparingsarbetet drivas med all kraft. Den konkurrensutsalta sektornmåsle stärkas, den svenska industrin effektiviseras och dess produktionsförmågahöjas. Det är i den konkurrensutsalta sektorn - främst industrin - somtillväxten måste öka. Därför måsle åtgärder vidias för alt förbättrafunktionsförmågan pä arbetsmarknaden, kapitalmarknaden och råvarumarknaden. Densvenska industrins konkurrensförmåga måste stärkas både här hemma och internationellt.Relativpriserna i förhällande lill utlandet måste sänkas och produktivitetenförbättras. I sistnämda hänseende har förra höstens devalvering spelaten viktig roll. Beskrivningen av devalveringen som en offensivekonomisk-politisk åtgärd ger inte desto mindre ett egendomligt intryck.