prot · G509156 · 1981-12-31 00:00:00 — Inte med ett ord berörde att man i stället för aft göra besparingar höjer momsen. Inte medett ord berörde vad det skulle betyda för t. ex. kommunerna, iförhållande till den uteblivna skatteintäkt som han här apostroferade och som ioch för sig är , riktig. Jag tror att det är oerhört angeläget för kommunernaatt få veta hur man för framtiden tänkt sig lösningen på de ekonomiskaproblemen. presenterade budgefdepartementet vad debesparingar som regeringen har föreslagit och som man är i färd med attgenomföra skulle innebära mätt i behovet av höjd moms - för attklara av motsvarande summa pengar. Vad skulle det betyda för de enskildamänniskorna? Vad betyder en tvåprocentig momshöjning för en småbarnsfamiljeller för den unge individen som skall leva på studiebidrag? Det ärlåginkomsttagarna, som icke har möjlighet att bestämma sin konsumfion, som fårbetala dyrt för det alternativet. Jag skall inte i den här repliken gå närmare in på detta,men det är mycket angeläget att socialdemokraterna verkligen talar om vilketderas alternativ är. Jag är helt på det klara med att hade man i sin agitation- när man gick ut i kampen mot förändringarna i sjukförsäkringen - presenteratsitt alternativ, kanske resultatet hade blivit något annorlunda. Gång på gånghär i kammaren talar om att regeringen steg för steg försämrarolika sociala system. Men varje gång underlåter han att sätta in det i dessrätta sammanhang. Det är ju hela fiden fråga om att nu vidta åtgärder för attklara av en god trygghet för framtiden. Det är vad det är fråga om,liksom att ha mod att omfördela från de bättre situerade till de sämresituerade, för att klara av situationen inte bara i utan också förframtiden. Jag hoppas att jag hinner apostrofera några av de olikaavsnitt som tog upp. Det gäller t. ex. förhållandet fillILO-konventionen. Jag har, , följt i stort sett samma mönster somSven Aspling följde. Då var det fråga om en annan proposition somockså den stred mot Det var1976 års lag om arbetsskadeförsäkringen. Det gällde reglerna omänklingslivränfor och där har på samma sätt som jag har gjort,även om jag inte nämnde i propositionen, låtit frågan bli föremål förutredning. Änklingslivräntorna var då föremål för en översyn i pensionskommittén.Vi har tidigare aviserat en utredning om en översyn av arbetsskadeförsäkringen.Det är vad som kommer att ske, och direktiven kommer att läggas fram inomden allra närmaste fiden. Förhoppningsvis kan en bred förankring uppnås, så aftvi kan lösa frågan om denna viktiga samordning. Jag delar aft vi skall leva upp till de konventioner som vi har ratificerat.Det gäller att finna lösningar på detta. Sedanskulle jag vilja ta upp några andra punkter. Det verkar nästan som om SvenAspling inte hört vad jag sade i mitt fidigare inlägg, eftersom han påstårsaker och ting som är felaktiga från den utgångspunkten. Det gäller t. ex.frågan om insjuknandedagen. Jag har aldrig förnekat att vi har eninsjuknandedag, för vilken ingen ersättning utgår. Det är ju fakfiskt så attdet gäller även i det nuvarande systemet. Enligt förslaget görs ändringen skall ha till hälften nedsatt arbetsförmåga för att en viss dag skall fåräknas som insjuknandedag. är det som inte får ersättningför insjuknandedagen och som anmäler sig dagen före insjuknandet ochfår räkna den dagen som insjuknandedag. Detta är en orättvisa som finns i dagoch som vi ger en rättvisare utformning. Därutöver kommer karensdagarna. Närdet gäller karensdagarna har vi inte försökt lura någon, som , utan det har varit klart vad det har varit fråga Ändringari sjukförsäkringen m. m. Människorsom har behov av återkommande behandling- det kan som jag tidigare nämnde varamänniskor med handikapp av olika slag, allergiker eller människor som behövernjurdialys - har vi tagit hänsyn till genom 20-dagarsregeln. De som genomgårnjurdialys är t. ex. ofta frånvarande . Med 20-dagarsregelnbehöver de inte ens räkna insjuknandedagen, utan det betraktas som enfortsättning på det föregående sjukfallet. Detta måste vara mycket vikfigt förjust dessa utsatta grupper, när vi nu inför en självrisk i sjukförsäkringen. SvenAspling kan inte neka fill att den fridagsregel som vi har, och som vihar levt med , fakfiskt är en existerande klasslag, som vi nu tarbort. Hur man än vrider och vänder på detta problem, så är det, med de avtalsom finns på arbetsmarknaden, just blåblusens folk - som jag, lika välsom , har all anledning att värna om - med ofta tunga och arbetsammajobb som har fått vara utan ersättning de dagar som de inte har haft arbetsinkomstvid dessa kortare sjukdomsfall. Höst- och vårförkylningar talas det ofta om idetta sammanhang. Därför är den beskrivning som har haft i sinaannonser korrekt. Med det system som vi nu föreslår blirdet för denna typ avsjukdomsfall en begränsad skillnad i förhållande till . Det är viktigt attframhålla, och detta har man infe heller bortsett från i beräkningen avbesparingarna. Det är medtaget i form av utebliven besparingseffekt. Ändringari sjukförsäkringen m. m. Jag tycker att vi skallvara ense om att vi har ett sådant förhållande redan i dag och att det blir enförändring med det föreslagna systemet. kalla en reform, men jaghar aldrig- det vill jag framhålla med anledning av att talade omspråkbruk - i något sammanhang förnekat att man också i dessa fallnaturligtvis har karensdagar. SvenAspling tog sedan upp behandlingen av denna fråga i utredningsarbetet. Ipropositionen, , står det faktiskt: "Kommitténs betänkande harremissbehandlats. Flertalet remissinstanser avstyrker ett införande av någonform av självrisk i sjukpenningförsäkringen." I propositionen finns alltsåredovisat den negativa inställningen till en självrisk i sjukförsäkringen - jagvill gärna ha detta sagt. Vi har i proposifionen inte undanhållit några fakta idet avseendet. Tillsist, eftersom min tid snart är ute, vill jag understryka att den besparing somdet här är fråga om inte är tillkommen för att vi tror att många människorfuskar med sin sjukförsäkring. Jag tror att det är ytterst få som gör det. Detär : i stället fråga om att så många som möjligt skall vara med och spara, närvi , tvingas att spara. Det gäller.framför allt de människor som har arbete- och det är många i vårt land, fler än i de allra flesta länder, även om vihar en arbetslöshet som enligt våra förhållanden är för hög och som vi på allasätt måste bekämpa. Inomdenna försäkring har vi, , en stor spännvidd. Därför är det ettfelakfigt påstående, när säger att det är ett orättfärdigt förslag.I så fall är vårt sjukförsäkringssystem orättfärdigt, som ger 329 kr.till höginkomsttagaren och . Det är alltså med detta somutgångspunkt man får vara med och spara. Ju lägre inkomst, desto mindre blirsjälvrisken. Ju högre ersättning, desto mer får man ta i självrisk. harkapat också på toppen ur fördelningspolitisk synpunkt. Det är sanningen, SvenAspling. 4 ()replik: hinner jag infe gå in på alla de frågor jag skulle viljata upp. Förstnågra ord om momsen. Om man vill ha ett solidariskt samhälle måste det bygga påatt det icke blir de sjuka, de arbetslösa och pensionärerna som skall betalakostnaderna för att vi skall komma fill rätta med våra förstörda statsfinanser.De kostnaderna måste bäras solidariskt. Därför har vi sagt att vi är bereddaatt återställa momsen till den nivå som den hade höst. Viför ingen överbudspolifik. Vi är mycket återhållsamma med våra löften. Vi harlovat fyra ting: att säga nej till karensdagar, att återställa värdesäkringenav pensionerna, att eliminera den urholkning av arbetslös-. hetsförsäkringensom har skett och att återställa statsbidragsnivån fördaghemmen. I inget av dessa fyra fall är det fråga om några nya reformer ellernya utgiftsåtaganden, utan endast om att förhindra en fortlöpande socialnedrustning. Vi har anvisat full finansiering för dessa åtgärder. Det är engammal hederhg socialdemokratisk politik att ange finansieringskällorna ochockså tala om att en rättvis fördelningspolitik Dessafrågor kommer säkerligen att ta upp . anser att jag också förbigickILO-konventionen, när vi slopade rätten till livränta frånarbetsskadeförsäkringen för efterlevande och beroende änkhng. Men då skall mankomma ihåg två viktiga saker. För det första var konvenfionen utförligtredovisad i proposifionen, och den svenska ILO-kommiftén hade fått tillfälleaft yttra sig. har varken konventionen nämnts i propositionen ellerILO-kommittén tillfrågats. För det andra var det fråga om en förändring avoändligt mycket mindre räckvidd än att införa karensdagar i arbetsskadeförsäkringen.Det förhöll sig nämligen så, aft hade inte en endaänklingslivränta beviljats, och fanns det bara treänklingshvräntetagare. i hela landet. Konvenfionens artikel 18 stadgar ocksåatt det endast är handikappade änklingar som varit beroende av den avhdne försin försörjning som skyddas av konventionen. I vårt land skyddas handikappadepersoner som inte kan försörja sig genom pensionsförmåner från den allmännaförsäkringen. Så ligger det till. Medanjag har tid kvar vill jag upprepa min tidigare fråga fill . Om mångaoch vackra ord skulle vara detsamma som pengar skulle kommuner och landstinginte behöva känna bekymmer. Jag upprepar min fråga: På vilket sätt avserregeringen att konkret ge ett ekonomiskt stöd till landstingen förlångtidssjukvårdens utbyggnad? Vi vet att utbyggnaden nu allvarligt minskar.Här sprider man löften och säger att man får pengar över och därför kan byggaut sjukvård och långvård. Hur hänger egentligen dessa två saker samman? Jag kanförsäkra att intresset är stort ute i kommuner och landsting för att få ettklart besked på denna mycket viktiga punkt. Jag vill i nästa replik återkomma till frågan om insjuknandedagen -det är en fråga som sannerligen behöver belysas. Ändringari sjukförsäkringen m. m. 5 SocialministernKARIN SÖDER: Herrtalman!Det är så, , att jag har använt samma teknik när det gällerILO-konventionen som på sin fid använde. Om frågan är stor ellerliten är visserligen inte ovidkommande, men det kan vara intressant att göradet konstaterandet aft vi har använt samma teknik och att jag lägger samma viktvid efterlevnaden av konventioner som gör. Det är därförutredningen får i uppdrag att skyndsamt, på allra bästa sätt och, som jaghoppas, med bred förankring finna en lösning på frågan om relationerna fillkonvenfionerna när det gäller det här förslaget. Närdet gäller relationerna fill kommuner och landsfing och deras möjligheter attbygga ut vården vill jag säga att ändå måste vara medveten om attsedan 1976, då vi fick icke-socialistisk regering i det här landet, harbidragen till kommuner och landsting till skatteutjämning mer än fyrdubblats.Därmed har möjligheterna för dem ökat att i olika avseenden bygga ut vården.Svaret på fråga blir mot den bakgrunden att om vi fortsätter detframgångsrika arbetet med att sanera statens finanser, då ökar möjligheternaatt fortsätta med denna vikfiga skatteutjämning, och vi Ändringari sjukförsäkringen m. m. kan på det sättet läggagrunden för en god vård och omsorg av de många människor som behöver det, bl.a. det stigande antalet åldringar. Detär nämligen inte bara vad vi får i plånboken som är viktigt, , ävenom det är viktigt nog för att vi skall kunna upprätthålla en godkonsumfionsstandard och grundtrygghet. Minst lika vikfigt är emellerfid att vihanterar våra sociala utgifter på ett sådant sätt att vi får pengar över föratt ta hand om dem som är sjuka och dem som behöver vård och hkaså för t. ex.barnomsorgen. SvenAspling redogjorde för hur man på olika sätt skall återställa gamla system, ochhan nämnde då speciellt barnomsorgen. Jag hinner inte gå närmare in på detta,men jag vill säga att ett återställande av det gamla systemet enligtsocialdemokratisk modell när det gäller barnomsorgen innebär - om jag harförstått rätt - aft man inte skall fullfölja förslag omatt också ge statsbidrag fill deltidsförskolor. Det betyder alltså att manställer en vikfig grupp utanför statsbidragssystemet, nämligen barn tillhemmavarande föräldrar. Jag vill gärna ha detta sagt , så att folk får detklart för sig. Vidaretog upp tidigare frågor om vilka som får bära den ekonomiskabördan i samband med det här förslaget. Jag har aldrig stuckit under stol medatt vi med förslaget fördelar den ekonomiska bördan på de många människor somhar arbete i vårt land. Vi följer därvid samma mönster som sjukförsäkringen ärutformad efter, dvs. aft om man har låg inkomst, så får man bära en litensjälvrisk. Även om jag är medveten om att det kanske kan bli svårare att sparaför att gardera sig, är jag övertygad om att man enligt denna modell med dehögriskskydd som är inbyggda, genom 20-dagarsregeln och fridagsregelnsborttagande skall kunna klara av detta på ett bra sätt. Förslagetberör i huvudsak de korttidssjuka - eller de kortfidsfrånvarande, skulle jagvilja säga, för det är ju inte så att det är arbetslösa och pensionärer som fårbära bördan, utan det är de som har arbete. Men det förhåller sig så attkorttidsfrånvaron har mycket små variationer när det gäller olika yrkesgrupperoch olika kön. I mitt första inlägg byggde jag mina påståenden på just denutredning som pekade på och som har gjort, och avden utredningen framgår det klart att det när det gäller korttidssjukskrivninginte finns någon skillnad mellan kvinnor och män, mellan småbarnsföräldrar ochicke småbarnsföräldrar och inte heller mellan arbetare och tjänstemän.Skillnaden finns mellan personer och personer däröver. Detta harockså bestyrkts av en representant för LO, . Jag läste detalldeles . Han pekar också på att av sjukskrivningen gällerkorttidsfrånvaro och att man inte heller från LO:s sida kan påvisa några störreskillnader när det gäller korttidsfrånvaro. Dåär vi inne på det som tog upp i sitt första inlägg, de människorsom har en besvärlig arbetsmiljö. Det är självklart, , att vi måstelägga stor vikt vid deras situation. Därför är alla de satsningar som hargjorts och som måste till för att klara av arbetsmiljön viktiga i det häravseendet. De satsningar som har gjorts har givitresultat på det sättet att långfidssjukskrivningarna har blivit kortare. också etttecken på att rehabiliteringen har blivit bättre. För de människor som SvenAspling apostroferade betyder borttagandet av fridagsregeln väldigt mycket närdet gäller deras kortare frånvaro. De är ju kollektivanställda, och de har idet nuvarande systemet fått bära en större börda än andra. Det råder ingentvekan om detta. Vi har haft en klasslag i det avseendet fram fill . Medhänsyn till de avtal som ingåtts har där funnits orättvisor. blir det ettmer rättvist system, även om alla här får bära karensdagarna. Detta är alltså sanningen om kortfidsfrånvaron, SvenAspling, med utgångspunkt från samma källa som åberopade. tog också upp andra områden i sitt fidigareinlägg här, och jag hoppas att vi skall kunna återkomma till dem, t. ex. närdet gäller pensionärernas situation och de handikappades situation. Defta inlägg vill jag sluta med aft än en gång säga attproposifionens förslag är ägnat att spara på ett sådant sätt att många får delapå sparandet. De som har mycket får spara mer också proporfionellt sett än desom har én låg inkomst. De som är sjuka ofta kommer att ha ett extra skydd.Detta är utgångspunkten för vårt förslag, och jag tror att alla sorn sätter signed och studerar förslaget ordentiigt i alla dess delar kommer fram till attdetta är ett fördelningspohtiskt riktigt sätt att medverka fill att klara dethär landets finanser. Men jag kan också förstå att med den upprörda debatt somhar varit har många blivit oroade. Inte minst har socialdemokraterna medverkattill att denna oro blivit mycket större än vad det funnits anledning till. Detär kanske den allvarligaste sidan av saken, därför aft det får människor atttro aft vi inte kan spara i det här landet, och då leds vi in imycket värre ekonomiska situationer, som verkligen skulle kunna äventyra landetsekonomi på lång sikt. Det vill inte vi medverka till. Vi skäms heller inte föratt föreslå att skall göra ett politiskt uttalande med den innebördsom föreslås i propositionen. Det är ju ändå som har det ytterstaansvaret för landets ekonomi. Då måste den också kunna ge uttryck för hur denser på fördelningspolitiken i vårt land. Ändringar i sjukförsäkringen m. m. 6SVEN ASPLING (s) replik: Vad den svenska arbetarrörelsen har varitdjupt engagerad i när det gäller den här frågan är att sprida sakligupplysning, att belysa förslagets konsekvenser. Det harvarit viktigt - det är alltid viktigt i ett demokratiskt samhälle. Kunskapen omdet här förslaget, , är stor . Det är därför reaktionerna harblivit så häftiga och stora. Människorna vet vad det gäller. skulleha varit med när jag mötte metallarbetarna från , som slårfast vad det är fråga om. De som främst drabbas är de människor som har desämsta arbetsmiljöerna, de flesta olycksfallen, de flesta sjukdomarna, delägsta lönerna och därigenom också den lägsta sjukersättningen. Jag är angelägen om - i varje fall förprotokollets skull - att ta upp det som nämnde inledningsvis i sinförsta replik. Det gäller frågan om insjuknandedagen. Ändringari sjukförsäkringen m. m. FruKarin Söder försöker att bortförklara att det egentligen infe är fråga om frekarendagar. Om slår upp sin egen proposifion på s. 19 kan hon läsavad hon själv skrivit, nämligen att villkoren för att skall räknas sominsjuknandedag är desamma som gäller för övriga dagar i en sjukperiod. Hon hardärmed alltså sagt att samma villkor skall gälla för insjuknandedagen som förde därpå följande . Tror inte på vad hon självskrivit, är det bara att jämföra den av henne föreslagna lagtexten vad gällerinsjuknandedagen med den lagtext som reglerar den allmänna rätten tillsjukpenning. Lagtexterna är identiska fill sitt innehåll. Först när sjukdomenorsakat nedsättning av arbetsförmågan med minst hälften kan insjuknandedagräknas, karensdagar räknas och sjukpenning utgå. Det är denna lagtext som fruSöder bett anta och som tillstyrkts av utskottsmajoriteten. Någonlagtext som reglerar den insjuknandedag som det talats om i olika sammanhang,bl. a. här av , föreligger helt enkelt inte. Fårjag bara säga : Var litet försiktig när det gäller att tala omhkställdhet! Jag har belyst vad det är fråga om. Karensdagarna drabbar främstindustriarbetargrupper och de handikappade - det är de som får betalaräkningen. Detframgår också klart av förslaget var de verkliga besparingarna ligger. Det ärkarensdagarna som skall svara för den helt dominerande summan. Vi vet - jagupprepar det - vilka som drabbas; det är industrins arbetare och dehandikappade. Nuförsöker göra nivåsänkningen till någon sorts utjämnings-ochi-ättyisefråga. Det är ett annat sätt att försöka föra folk bakom ljuset. Iförhållande till den summa man skall spara genom karensen rör det sig här omett mycket begränsat belopp när det gäller sänkningen av ersättningsnivån. Dessutomskall man komma ihåg att minskningen för dessa inkomsttagare sker på toppen avderas inkomst och att man måste räkna med marginal-skafteeffekten när detgäller minskningen av ersättningen från sjukförsäkringen. Det framståregentligen närmast som löjligt när man från regeringens sida försöker skjutafram nivåsänkningen som en ursäkt för att införa karensdagar. 7 SocialministernKARIN SÖDER: Jag måste säga att argumentation är något märklig när detgäller hans syn' på att minskningen bhr större för höginkomsttagare än förandra. Nog är väl det ett uttryck för att den starkare skall bära mer än densvagare att vi föreslår den förändringen på toppen? Eftersomsjukförsäkringen har den.stora spännvidd som den har när det gällerersättningen betyder detta - nog är det väl på det sättet, -att julägre inkomst man har desto mindre blir självrisken. Det följer av detförhållande som existerar, och det går icke att bortförklara. Sedan,, har jag aldrig förnekat att - och det framgår också avproposifionen - det är karensdagarna som ger den största spareffekfen. eftersomdet är här som kortfidsfrånvaron slår ut. Jag vet att inte har någon mer replik, ochjag skall begränsa mig något, men jag vill upprepa vad jag har sagt fidigare:Korftidsfrånvaron varierar mycket litet mellan olika yrkeskategorier, men ifråga om långtidsfrånvaron finns det variationer. Systemet är då sådant att denlångtidssjuke visserligen har karensdagar i början och en ersättning som ärnågot begränsad från tredje till nittionde dagen, men därefter går ersättningenupp till . Vi har all anledning att slå vakt just om delångtidssjuka. Regeringsför-slagef är uttryck för ett sohdariskt handlingssätt. sade fidigare att förslaget är cyniskt. Jagvill då, herr talman, ta tillfället i akt att åberopa tre inlägg iden här debatten som gjorts utanför kammaren av socialdemokrater,representerande olika generationer. Per Eckerberg, tidigare statssekreterare isocialdepartementet, skrev så sent som i den bok som tillägnades det var en olycka att ta bort karensdagarna. Det får stå för hans räkning,men det är den mening han ger uttryck för. läste jag ett klipp , där det stod attförutvarande SSU-ordföranden under publikens jubel i hade talat förkarensdagar och andra ändringar inom det sociala trygghetssystemet som tänkbaravägar när man måste spara. En socialdemokratisk riksdagsman och byggnadsarbetare sadeförra året att om man måste spara så är införande av karensdagar en möjlig väg. Även inom det socialdemokratiska partiet har det alltsåförekommit uttryck för samma tänkesätt som i regeringen när det gällerinförande av karensdagar. Om vi i ögon är cyniska, delar vi dencynismen med andra. Jag anser dock att det är mera cyniskt att inte ta itu medproblemen och se till aft många får dela på bördan för att sanera ekonomin för.framtiden. Socialdemokraterna går ut med ett budskap där de inte talar om helasanningen och framför allt inte talar om vad som är alternativet till den härbesparingen, nämligen en momshöjning, som på ett mycket ofördelaktigt sättberör stora grupper i vårt samhälle. Ändringar i sjukförsäkringen m. m. Tredje vice talmannen anmälde att anhållit aft till protokollet få antecknat aft han inte ägde rätt fillytterligare replik. 8DORIS (): Det har varit mycket intressant att hörasocialminister . Jag tycker att debatten hade vunnit på om KarinSöder hade kunnat detaljerna i sin egen proposition. Jag skall be aft fååterkomma till det,med några enkla exempel, så att vi.kan få klart för oss vaddet hela handlar om. har på ett förtjänstfullt sätt pekat på hurvi steg för steg i facklig och politisk samverkan har byggt ut vårsjukförsäkring så att den ger Ändringari sjukförsäkringen m. m. människorna i vårt landden trygghet som de har haft fram till . Självklart kan också braförsäkringar ha sina skönhetsfläckar, och en sådan var aft vid korftidsfrånvarooch för deltidsanställda och säsongsansfällda var kompensationsnivån ickeacceptabel. Den var för låg. Detväcktes motioner i och LO och TCO gjorde framställningar tillregeringen där man begärde att denna fråga skulle ses över. En av i ämbetet, socialminister , tillsatte en utredningsom hade till syfte att komma till rätta med denna låga kompensationsnivå. Ommöjligt skulle man pröva om det kunde ske inom ramen för ett sjuklönesystem.Utredningen kom fram till att ett sjuklönesystem där arbetsgivarna betalade deförsta skulle vi inte ha. Det skulle föra för långt att redogöra förvarför vi kom fram till defta ställningstagande, och jag skall försöka begränsamig till ämnet, det vi diskuterar . Menvi kom fram till att det fanns möjligheter inom ramen för nuvarandelagstiftning att lösa kompensationsfrågan för just de kategorier som jag harnämnt. I stället för att dela årsinkomsten i 365 delar, som sker . kundeman för en deltidsanställd som var halvårsarbetande dela lönen i 180 delar,eller kanske i 90 om det gällde återkommande säsongarbete. Det fanns alltsåmöjligheter. Närremissinstanserna tog del av detta förslag tyckte de att det var en bra väg attslå in på och rekommenderade att man skulle fortsätta utredningsarbetet. Detkan inte ha undgått att många remissinstanser hade denuppfattningen.