prot · G50948 · 1981-12-31 00:00:00 — Vi säger det helt klart i vår motion, men jag vill ändå tatillfället i akt att understryka det än en gång här i kammaren: Vi har frånsocialdemokratisk sida inte tagit ställning till Handlingsprogram 1982.Vi återkommer under allmänna motionstiden till strukturfrågornainom och den övriga svenska stålindustrin. Vi hoppas naturligtvis att detfinansiella tillskott som nu får skall vara tillräckligt för att klaraföretaget, till dess det kan generera egna resurser. Att det blir kärvt det vetvi. Men det är svårt att ha någon mer bestämd uppfattning om vad somväntar: egen utveckling eller snara behov av nya kapitaltillskott. a. på att regeringen, som jag sade inledningsvis, i propositionen redovisatett synnerligen begränsat underlag för sådana bedömningar. Men det beror ocksåpå att den närmaste tidens utveckling på stålmarknaden är svårbedömbar - deterkänner jag, EG kominer att skära ner sin import, vilket betyder ökadesvårigheter för svensk stålindustri. Prishöjningar har genomförts, ochytterligare betydande höjningar har aviserats. Hur dessa kommer att slå är svårt att bedöma, I vilken utsträckning man kan hålla de högreproduktionsnivåerna återstår att se. Det torde dock komma att visa sig ganskasnart. Sammantaget betyder det här att nu får fattasitt beslut delvis i blindo. Detta gör det så mycket mera angeläget attriksdagen får redovisat för sig en grundlig genomgång avSSAB:s finansiella situation och hur man från regeringens sida bedömerföretagets ekonomiska utveckling och kapitalbehov . I vårpartimotion oah i reservation nr 8 har vi begärt att en sådan redovisning skallske . Tyvärr har den borgerliga majoriteten i utskottet sagt nejtill detta krav. Det är inte bara den ekonomiska utvecklingen som är svåratt överblicka i . Det ständiga framläggandet av program och planer förföretagets produktions- och strukturutveckling har medfört att läget f. n. ärmycket oklart - inte bara för oss som står utanför bolaget, utan också deanställda i företaget har haft uppenbara svårigheter att följa med i allaturerna. Det här måste naturligtvis redas ut både gentemot de anställdaoch gentemot . Vi socialdemokrater har därför begärt att regeringenför skall redovisa beslutade och planeradestrukturella förändringar och vilka konsekvenser dessa förändringar får försysselsättningen på de olika stålorterna. Det har vi begärt i vår reservation,men även till denna begäran har den borgerliga utskottsmajoriteten sagt nej. Jag yrkar således bifall till desocialdemokratiska reservationer som är fogade till näringsutskottetsbetänkande nr 13. Jag tackar för det stöd för minindustripolitik som här har uttalat. Jag tror att svenskindustri och svensk arbetsmarknad behöver den vilja till samförstånd som trotsallt präglade inlägg här. Får jag sedan återkomma till de sakpåpekanden som ThagePeterson gjorde. När det gäller Statsföretag kommer vi att läggafram en ny proposition, och det råder ingen tvekan om detta. Statsföretagsledning är medveten om det, och det finns alltså ingen osäkerhet på denpunkten. Det är självfallet för tidigt att uttala sig om innehållet, menvi arbetar med en genomlysning av Statsföretags organisation, och i dengenomlysningen ligger också en analys av de mer kortsiktiga och akuta behov avfinansiell karaktär som gruppen kan ha. Det finns ingen anledning att i den härpropositionen, som gäller två av , gå in i en närmareanalys av gruppen. Vi har tvärtom det förtroendet för Statsföretag somföretagsgrupp att vi menar att den behöver på sig för att gå igenom sinsituation, som raskt har försämrats, och sedan i samråd medindustridepartementet dra de slutsatser som det kan föranleda. När det gäller tekoindustrin och Eiserkoncernensutveckling vill jag understryka att det är alldeles klart att tekoindustrinsproblem är mycket betydande. Det är därför vi från regeringens sida haraviserat att vi i en proposition kommer tillbaka tilltekoindustrins situation. säger att Eisers situation - det ärinte fråga om kris i egentlig mening utan om finansiella problem, som trots allthar mer överblickbar karaktär och inte motiverar begreppet kris - beror på enstelbent tekopolitik. Jag skall gärna vitsorda att tekopolitiken ärkomplicerad, eftersom den i mycket hög grad också har handelspolitiskaimplikationer. Men tekopolitiken kan inte ses isolerad, och vi vet attdevalveringen och det ekonomiska stabiliseringsprogram som regeringenutvecklar redan har haft en betydande positiv effekt på tekoindustrin. Det tartid innan det slår igenom och ger effekt, det skall erkännas. Vi kommer alltså, i samband med denStatsföretagsproposition som läggs fram , att analyseraEiserkoncernens situation. Aktuell information från Eiserkoncernen visar attdet sammanförande av 13 bolag med svaga eller inga resurser till en koncern somgjordes från början kanske inte var den idealiska lösningen, även om det frånregeringens sida var motiverat för att vi skulle kunna hitta en form för attklara strukturinsatserna. Storleken skapade trots allt, det kan vi nukonstatera, en tröghet i beslutsfattandet som naturligtvis påverkat de enskildaföretagen och deras medarbetares engagemang. De slutsatser vi kan dra av dettaär naturligtvis att man inte klarade problemen genom att sammanföra många svagaföretag. Det försök som görs att föra ut besluten närmareföretagen är, ur den synpunkten, betydelsefullt. Man startade med endivisionalisering. Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. kanskeinte helt lyckat. Den drastiska konjunkturförsämringen med dålig orderingång, ökadinflation och stigande ränteläge gjorde ju att divisionali-seringen inte gavtillräcklig effekt. Lönsamheten sjönk också för koncernen, bl. a. genom attNorrlandsverksamhetens avveckling kom att fördröjas och kosta mer än man kunderäkna med. går man vidare med försöket att föra ut ansvaret för de skildaenheternas fortbestånd och lönsamhet. En decentralisering och omstruktureringav koncernen - där man enligt min uppfattning också får tänkaförutsättningslöst beträffande ägarformerna -pågår nu och bör kunna ge enbetydande effekt . När det gäller vill jag säga att propositionen - därhar måhända missförstått uppgiften för regeringen - inte skallkomma med idéer till utveckling etc; det skall företagsledningen och de anställdagöra. Vi har genom att skissera ett rekonstruktionsprogram gjort det möjligtför ledning och anställda att känna ägarens hela och odelade stöd fördet ambitiösa rekonstruktionsprogram man nu är beredd att genomföra.Propositionen är en accept av det målmedvetna arbete som bedrivs i . Jag säger inte att man måste koncentrera verksamheten. Menjag har kunnat konstatera att en del av aktiviteterna, t. ex. Kol ochbeträffande uranbrytningen i Pleutajokk, har kostat företaget mycket utan attge något utbyte vare sig i företagsekonomisk bemärkelse eller försysselsättningen. Den koncentration som sker drabbar inte sysselsättningeni i egentlig mening. Men självfallet skall lönsamma projekt imalmrörelsens omgivningar kunna tas upp till prövning - jag vill ha detfastslaget. När det gäller säger att misskötselnav byggandet och verkstadsindustrin från politisk synpunkt är orsaken tillstålindustrins kris. Om det vore så enkelt! Problemet är ju i hög grad internationellt.Den stora överkapaciteten och den låga prisnivån har med förödande kraftdrabbat också svensk stålindustri. Jag vill påstå att svensk stålindustri tackvare regeringens insatser befinner sig i ett bättre läge än t. ex. dencentraleuropeiska. Här har vi dock tagit ett ordentligt grepp om strukturfrågorna.Förnyelsearbetet har verkligen tagit fart - jag tänker då på t. ex.tunnplåtverket i Domnarvet, som är en av våra största industriinvesteringarunder senare år. Låt mig också säga att har tagit fel närdet gäller den uppgörelse som har träffats med om kraftrörelsen. Detvar en uppgörelse som träffade helt med utgångspunkt i sina egnavillkor och värderingar. Den träffades , helt fristående från diskussionenom kapitalbehov. Den diskussionen startade faktiskt först ,alltså efter det att det preliminära avtalet mellan och hadeträffats. Vi har alltså inte haft anledning att på något sätt överbetalaGränges kraftrörelse för att möjliggöra genomförandet av . Sedan vill jag påpeka - det har jag också anfört ipropositionen - att det här avtalet har träffats med hänsyn till behovav kapital för förstärkning av såvällikviditet som soliditet. Det kommer alltså att tillgodose kapitalbehovenligt de beräkningar som bolaget gjort. - Det finns anledning att betonadetta. Den satsning som sker på är ett uttryck förregeringens tro - dess bättre stödd av en bred majoritet - på svenskstålindustri. Men den tron får inte medföra att man inte tar alla tillfällen iakt att genomföra de strukturåtgärder som är nödvändiga och deproduktivitetshöjande åtgärder som är ofrånkomliga. Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. 42THAGE () replik: Jag kan konstatera att industriministern gersamma bild av Eiserkoncernens situation som jag gav. Jag vill tolkaindustriministerns uttalanden så att någon överhängande fara för Eiser inteföreligger, utan industriministern och regeringen arbetar för att bevara ochutveckla Eiserkoncernen och dess produktion i . I det arbetet kan industriministern möjligen ha nytta avde socialdemokratiska förslagen på tekoområdet. Vi har här i på detindustripolitiska området lagt fram flera förslag till tekoprogram. Vi harlagt fram förslag som gäller arbetsmarknadspolitiken och äldrestödet. Vi harnär det gäller försörjningsberedskapen på tekoområdet lagt fram ett antalförslag. Och när det gäller handelspolitiska åtgärder har vi också fleraförslag. Jag vill rekommendera industriministern att studera de socialdemokratiskaförslagen när det gäller tekofrågorna och Eisers situation. Industriministern och jag har tidigare här i riksdagendiskuterat i vilken mån regeringen skall ta ansvar för de statliga företagen.Han säger nu att det är företaget som kommer med idéer och förslag. Till detvill jag göra ett par anmärkningar. För det första är ett statligt företag och ägaren ärstaten. Regeringen utövar ett ägaransvar. Man kan aldrig tillåta ett statligtföretag att avveckla sig självt eller en del av en viktig verksamhet. För det andra är ägaren - i detta fall alltså regeringen -inte förhindrad att lägga fram egna idéer och förslag som kan komplettera ettstatligt företags idéer och förslag. har så rika mineraltillgångaratt det vore djupt olyckligt för vår industri och för vår ekonomi men framförallt för om inte dessa rika mineraltillgångar användes. Så bara några ord om . Jag upplever det nu på någotsätt som om industriministern viker undan, som om han säger: Den frågan är intemitt bord, det är energiministerns. Det är han som har godkänt Vattenfallsavtal och arbete. Men i avtalet förekommer ändå en överbetalning av kraftverksrörelsensom industriministern har gjort för att möjliggöra för den private ägaren attvara kvar i . Det är väl ofrånkomligt. Jag kan försäkra att alla desocialdemokratiska förslagen studeras omsorgsfullt. En del är användbara, endel är inte riktigt lika användbara. När det gäller tekopolitiken är jag kanskeinte så Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. imponeradav den socialdemokratiska oppositionspolitiken. Det finns en rad förslag, mende är inte speciellt väl koordinerade. Vi vet t. ex. inte vilkahandelspolitiska synpunkter som socialdemokratin har på tekopolitiken. När det gäller att öka anslagen och subventionerna tilltekoindustrin är det ingen tvekan om var socialdemokratin står, men problemetmed ökade subventioner är ju att man också skapar ett ökat beroende av statligainsatser hos de företag som finns i branschen. Äldrestödet har visat sigverkningsfullt, men man måste ändå se statliga insatser av den karaktären somnågonting temporärt. Man måste sätta in de åtgärderna för att höjakonkurrenskraften . Man kan ju inte gå in med åtgärder som på något sättskall ersätta en ekonomisk politik, som skall öka hela näringslivetskonkurrenskraft. Förvisso är ett statligt företag, och förvisso har viidéer om hur skall skötas. Förvisso diskuteras också sådana idéer, menframför allt är det ju regeringens och uppgift att ha en meralångsiktig strategi för , för malmfältskommunerna och för . Ochför första gången i svensk politisk historia har vi nu utvecklat den strategin: Enrekonstruktion för ett aggressivt, funktionsdugligt , med hård inriktningpå den europeiska malmmarknaden. Ettinvesteringsprogram som höjer aktiviteten i norrbottniskt näringsliv ochinnebär en diversifiering av näringslivet. Utarbetande,förhoppningsvis i parlamentariskt samförstånd, av en långsiktigutvecklingsplan, i första hand för malmfältskommunerna men också för Norrbottentotalt, där de nya energireserverna på måhända kommer att spela encentral roll. Det är den strategi vi har utvecklat, och där ärrekonstruktionen av av avgörande betydelse. Jag har inte alls anledning att hänvisa tillatt energiministern har ett ansvar för . Jag bara konstateradefakta: , som är ett statligt verk men som har en fristående ställningoch som självmant och utan regeringens direktiv har bedrivit sina förhandlingarom övertagande av kraftrörelse, träffade avtal med innan enssamtalen om rekonstruktion började med de privata intressenterna. Sedan kan man då diskutera uppgörelse medGränges utifrån affärsmässiga synpunkter, och det har jag ingen anledning attgöra här. Jag utgår ifrån att har kompetens att avgöra vad som ärrimligt i en sådan uppgörelse. Eftersom vi från industridepartementets sida ville hahelhetsbilden klar för oss, blev avtalet sedan vilande till dess att vi hadeträffat uppgörelsen beträffande rekonstruktion. Men det är så att sägaen helt annan sak. 44THAGE () replik: Jag har då äntligen fått industriministerndithän att han nu sagt sig vilja se till att inte Eiser äventyras utan attEiserkoncernen skall finnas kvar och utvecklas. Jag kan tillägga attindustriministern har en lång väg att gådärvidlag, därför att det finns ett beslut i att vi skall ha en nivåpå den svenska tekoproduktionen som svarar mot av behovet. Det är ett av de riksdagsbeslut som regeringenfullständigt har nonchalerat. Vi är nere i en svenskegen tekoförsörjningpå . Så det är hög tid att industriministern, handelsministern ochregeringen i övrigt börjar att arbeta för tekoindustrins utveckling och för attkomma upp i en ökad andel svenska produkter i fråga om vår försörjning medtekovaror. Jag hoppas nu bara, herr talman, att inteindustriministern i den sista repliken tar tillbaka sitt uttalande, för sedanhar jag ingen replikrätt, enligt regler. Låt mig sedan ta upp en gammal försyndelse avindustriministern som jag vet att han inte gärna vill bli påmind om. Han ochingen annan träffade den första . Medan samhället då tvingadesbära hela den finansiella bördan, fick de privata ägarna sin apportegendomövervärderad och kunde behålla de mest värdefulla bitarna utanför det nybildadegemensamma bolaget. Så skedde just med kraftresurserna, dvs. den kraft somGränges nu har sålt till och till regeringen. Detta skedde trots attdet fanns en naturlig koppling till stålverksamheten. För denna kraftverksamheterhåller nu ett mycket kraftigt överpris. Stark kritik mot denna affär har framförts - det vetindustriministern - från flera håll, bl. a. från . Dettaär en högst anmärkningsvärd affär också av en annan orsak, nämligen den attriksdagens majoritet har beslutat att övervinster påvattenkraftsproduktionen skall indras genom beskattning. arbetar en statligutredning med frågan om hur detta skall ske. Regeringens köp av innebärju i praktiken att får ersättning för dessa övervinster somriksdagen genom sitt beslut har markerat att dessa vinster borde tillfallasamhället. Detta är en förvånande uppläggning av förhandlingarna. 1 slutet av sitt inlägg kommer industriministern med denverkliga brasklappen. Alla vet om, förhandlare, industridepartementetsförhandlare, nämligen att man bakade ihop de här affärerna. Detta skedde därföratt man ville ha en helhetsbild, säger industriministern. Man lätVattenfallsavtalet vila allt medan industriministern kunde sköta sina förhandlingarmed Grängesbergsbolaget. säger visserligen industriministern: är en heltannan affär. Till det skulle jag vilja säga att hela denna affär är en högstbesynnerlig affär. Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. rn. Eisers problem kommer alltså upp tillbehandling, som regeringen ser det, i samband med behandlingen avbudgetpropositionen . Vi får då tillfälle, hoppas jag, att diskuteraden frågan vidare. Försörjningsberedskapen med tekovaror är en viktig fråga.Där har den internationella marknadsutvecklingen och prisutvecklingen spelatoss ett spratt enligt min uppfattning. Vi får anledning att i senare sammanhangåterkomma till den frågan också. Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. Sedan tar upp vad han kallar en gammalförsyndelse, den gamla . Det är ganska intressant att han talarom en gammal försyndelse. Jag vill då, i den samförståndsanda som trots alltpräglar den här debatten, säga: O.K. - om det är en gammal försyndelse från minsida har den trots allt riksdagsmajoritetens odelade accept. Uppgörelsen medSSAB hade ju en bred riksdagsmajoritet bakom sig, och jag hoppas att detsammaskall bli fallet . Att detta karakteriseras som en försyndelse tar jag alltsåmed visst jämnmod. Det var en affärsmässig uppgörelse utifrån deförutsättningar som förelåg under de ytterligt krisartade år för svenskindustri, i synnerhet för stålindustrin, som vi då upplevde. Förvisso kanmycket sägas om den uppgörelsen. Och ingen är ofelbar. Men det var enuppgörelse som var möjlig att uppnå med tanke på de mål som vi hade angivit,dvs. att rädda i varje fall ett stort internationellt känt svenskt företag frånkonkurs och att hitta en väg för att så snabbt som möjligt ta tag i strukturarbetet.Som sagt stödde riksdagsmajoriteten inkl. den uppgörelsen när vikom till kammaren med den. När det sedan gäller koordineringen av Grängesvattenkraftsaffär med och , som vi nu går attbesluta om, säger att vi bakade ihop de här affärerna. Vi villeha en översiktlig bild av våra affärsmässiga relationer med de enskildaintressenterna, och därför var det ändamålsenligt att låta det preliminäraavtal, som redan då var träffat av , vila till dess vi hade sett huruppgörelsen beträffande stålet utföll. Det kan inte vara något fel, , att ävenstaten i sina relationer med enskilda företag har en viss affärsmässig syn påuppgörelser. Detta gjorde det nödvändigt med den här koordineringen.Märkvärdigare var det inte. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 46MARGARETHA AF (): I den proposition med vidhängande motionersom behandlas i näringsutskottets betänkande här ges ytterligare ca 3miljarder av skattemedel till förlustföretag. Till detta bör läggas åtminstoneen del av den dryga miljard som betalar för kraft. kan knappast betecknas som affärsmässig - här håller jag med ThagePeterson. Den innehåller i själva verket ett betydande element av doldsubvention. Från moderat håll beklagar vi att selektiva stödåtgärder iså hög grad kommit att dominera näringspolitiken . Resursernahar därmed undandragits den utvecklingsdugliga delen av näringslivet. De storastödinsatserna till förlustföretagen har också medfört snedvridningar ikonkurrensen, bidragstänkande i näringslivet och snedbelastning av kapitalmarknaden. Som deltagare i tvåtrepartiregeringar är vi moderater naturligtvis också medansvariga för debeslut som fattats. Jag tror dock jag vågar säga, att man på moderat håll imånga fall arbetat för alternativa lösningar. Vad gäller de aktuella kapitaltillskotten till ochSSAB kommer mina moderata kolleger att redovisavår inställning. Grunden för en positiv utveckling för näringslivet och förtrygga jobb är en sund och företagsvänlig ekonomisk politik. Det går aldrig attmed statliga Subventioner rätta till vad som brister i detta hänseende. En stor del av industristödet har införts i syfte attförbättra den regionala balansen i vårt land. Kortsiktigt har stödet ocksåbidragit till att hålla uppe sysselsättningen. Men som industristödsutredningenpåpekar i sitt avgivna betänkande innebär det också "att man i deaktuella regionerna ytterligare försämrar de långsiktiga förutsättningarna fören balanserad utveckling". Medan industristrukturen i andra landsdelarutan statsingripanden successivt anpassas till ändrade förutsättningar,medverkar industristödet till att en redan otidsenlig struktur bevaras istödregionerna. "Avveckling av konkurrenssvaga verksamheter är i mångaväsentliga avseenden en förutsättning för utveckling av konkurrenskraftiga nyaverksamheter", säger industristödsutredningen. Utredningen menar vidare att de negativa effekterna påsysselsättningen av en konkurs ofta överskattas. "En finansiellrekonstruktion genom konkurs eller ackord synes i vissa fall kunna förbättraförutsättningarna för fortsatt drift och reducera behovet av framtidaytterligare stödinsatser." Moderata samlingspartiet hälsar med tillfredsställelse detnytänkande som kommer till uttryck i industristödsutredningens betänkande ochanser att det i väsentliga avseenden bör läggas till grund för den framtidastatliga industripolitiken. Med detta ber jag att få yrka bifall till reservation 1 inäringsutskottets betänkande 13. I propositionen berörs också utvecklingen förStatsföretagsgruppen som helhet. Propositionen skildrar läget för Statsföretagsom bekymmersamt. Till detta kan bara sägas att situationen blivit än värresedan propositionen skrevs. Frågan är helt enkelt hur länge Statsföretagskassa räcker. Jag delar uppfattning att det är ganskaanmärkningsvärt att industriminister inte med ett ord i sitthuvudanförande berör Statsföretagsgruppen och att han i sina repliker här ikammaren behandlar dessa problem så flyktigt och bara hänvisar till att hanskall återkomma till . Vi vet att t. ex. är i trängande behov avpengar. Utvecklingen kan också förutses bli ytterligt dyster,och det finns anledning att fråga sig om kan hamna i en situation sominnebär likvidationsplikt. Eiser och Beroxo är också i trängande behov avpengar. I KABLs balansräkning finns kortfristiga skulder till Statsföretag på200 milj. kr. Mest anmärkningsvärt med Statsföretags nuvarande situationär det faktum att det inte bara är problembranscherna gruvor och järn som går Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. dåligtutan i förskräckande grad också verksamheter som av Statsföretag självtklassats som tillhörande verksamheter under normala affärsbetingelser. Här måste jag säga att jag blev litet förvånad över ThagePetersons uppgift att två tredjedelar av Statsföretagsgruppen skulle bestå avlönsamma företag. Jag undrar om har läst Statsföretagsdelårsrapport för och tittat på den sorgliga raden avminustecken framför resultaten för de bolag som så att säga klassats som"verksamhet under normala affärsbetingelser". Av delårsrapportenframgår att de företag som ingår i den här verksamheten - alltså verksamhetunder normala affärsbetingelser- sammantaget åstadkommer en förlust på 335milj. Undantas då dessutom den stabila vinstmaskinen Tobaksbolaget, somfaktiskt arbetar under monopolliknande förhållanden, når förlusten förresterande företag hela 500 milj. kr. Av de 16 företag som separatredovisasunder rubriken går tioföretag med förlust. Jag menar, herr talman, att de nya förlustsiffrorna frånStatsföretagsgruppen visar på avgörande svagheter i denna grupps sätt attfungera. Ursäkter kan inte heller sökas i brist på tillgång till kapital. Somframhålls i industriministerns proposition har investeringarna iStatsföretagsgruppen legat på en nivå som varit två till tregånger högre än i övrig industri - kanske en kommentar till att det inte baraär investeringar som ger god utveckling. Via har Statsföretag från1971 och fram till nu fått tillskott på .