prot · G50975 · 1981-12-31 00:00:00 — Det är densom vi nu föreslår nedjusterad lill 5 %o frän , och då beräknas denge 280 milj. kr. Mot den här bakgrunden är det i och för sig lätt attinstämma i i allmänna resonemang, alt skogsägarna intehar varit en favoriserad grupp eftersom avgiften har sligil så dramatiskt. skall naturligtvis ses mot bakgrund av vad man här fåll ut för pengarna. Vi har självfallet företagit den här höjningen medvetet -för att med avgiften motivera skogsägare alt avverka; bidrag och stimulanser,betalade med skogsvårdsavgiftsmedel, kommer då samma skogsägare till godo. Den allra största utgiftspost som belalas ur influtnaskogsvårdsavgiflsmedel är faktiskt den av varmt omhuldadeskaltesubvenlionen lill skogsägare, som därmed slipper att betala skall för enviss proceni av inkomsten. Kostnaden för det är beräknad all uppgå till intemindre än 75 milj. kr. Beslutet att ta bort denna subvention - det har fattatsmed tanke på att marginalskallerna rent allmänt kommer att förändras - medförett utgiftsbortfall som gör att vi kan sänka skogsvårdsavgifien. skall läsa vad som slår i budgetpropositionen och tolka del jag harsagl här på exakt samma sätt. Om det är så att vill vela om del ärmöjligt att genomföra förslaget i den moderata motionen om en sänkning avskogsvårdsavgifien till 3 %o och en höjning av skattesubventionernalill , vill jag gärna svara alt det är en omöjlighet. Jag beklagar för herrAnderssons egen skull alt den ekvationen inte går ihop. Vill ni höjaskallesubvenlionerna måste ni också höja avgiften. Jag vill också erinra om att vid alla detillfällen som skogsvårdsavgiftens användningsområde har förändrats harmoderaterna och varit talesmän för en sådan förändring. 8ARNE i (): Jag har försökt atl ställa den här frågan ochäven föra debatten så, att det klart skulle framgå atl del inte rått någraavgörande skillnader mellan våra partier då besluten om medlens användning harfattats. Däremoi är det väl ändå på det sättet attskogsvårdsavgiflens användning i någon mån har förändrats - den skulle ju kommatill användning huvudsakligen för generella uppgifisområden. Oaktat attbesluten om bidrag ur skogsvårdsavgiftsmedlen till del enskilda skogsbruket ochför avveckling av glesa bestånd i inland sanktionerades av riksdagentorde det kunna sägas att de ligger uianför vad man hade tänkt sig. Då avgifterna var så låga som de i del längsta var tordeeffekterna av omfördelningen mellan olika landsändar och mellan olikaskogsbrukare egentligen inte ha haft någon betydelse - jag tror att vi har settdel på del sättet. Men med den nya fastighetstaxeringen i botten och med dehöjningar av avgiftsbeloppen som förelagils har beloppen i de enskilda fallenblivit så betydande att man inte får förvåna sig över - del ärsnarare atl betrakta som en självklarhet - atl skogsbrukaren funderar över vadhan får ul av det här, som uttryckte det. Många skogsbrukare, framför allt de som sköter sin skogväl, har haft väldigt litet att hämta här. Då funderar man över de effekter närdet gäller omfördelning mellan t. ex, norra och , mellan enskiltoch allmänt ägande, som har åstadkommits. Del är ju bekant att också siatenoch kyrkan numera är med och betalar. Det är fullt rimligt att kyrkans folk,var de än finns, funderar över det beslut vi senast fattade om ettanvändningsområde där det slår så snett. Detta för, tycker jag, tanken till attvi kanske borde fundera över om vi nu använder skogsvärdsavgiftsmedlen på rättsätt. Jag antydde atl höjningen av skogsvårdsavgiflerna vardramatisk. Det är att ta kammarens tid i anspråk i onödan att läsa upp exempelfrån enskilda skogsföretag, men i , där jag själv bor, haravgiften i många fall höjts från . till några lusenlappar.Följaktligen är det inte fråga om någol oiniressant belopp, och därför ärredovisningsmetoden anmärkningsvärd. Det är riktigt som jordbruksministern sade att sä är detbestämt att vi skall ha det. Men långt mer värdefullt hade det varit omjordbruksministern hade sagl att med hänsyn till avgifternas slortek är detangeläget att vi hittar ett bättre sätt all redovisa. Som jag sade i mitt förraanförande är redovisningsmetoderna sädana att det enda sättet att få grepp omdetta är atl sänka avgifterna sä mycket att vi tvingas till en bättre redovisning.Enbart tanken att etl överuttag av medlen faktiskt äger rum -jordbruksministern har verifierat del i budgetpropositionen - gör detnödvändigt för oss atl gå fram den vägen. några ord om det extra skatteavdraget. Del ärtråkigt atl konstatera atl jordbruksministern har så liten tilltro till dengenererande effekt som faktiskt finns i ett skatteavdrag. I initialskedet trorjag det är alldeles riktigt att del krävs pengar för alt finansiera ettinkomstbortfall, avdraget kostar med andra ord pengar. Men jag är fullkomligtsäker på att efter den introduklionsperioden är delta skalleavdrag faktisktsjälvfinansierande och mer därtill. Det stimulerar till det uttag ur skogen somen del politiker med helt andra medel - tvångsåtgärder av olika slag - försökerfå fram. Vi skall använda morot i stället för piska, och vi skall användametoder som gör atl vårt skattesystem för skogsbrukaren i gemen framstår somrimligl och riktigt. Det är svårt att förstå atl vi i våra partier emellanskulle ha olika meningar om detta. Jag konstaterar all i Ljungändå står fast vid det grundläggande beslut som har fattats av om huravgiftsmedlen skall användas. Det är inget fel på redovisningen, men del är svårt atlgöra en exakt redovisning i förlid. Jag upprepar vad jag sade i svaret, altdels vet vi inte exakt vilka medel som kommer in och när de kommer in,eftersom inte alla skogsägare deklarerar efter kalenderår - de kan ha brutnaräkenskapsår, det skiljer också mellan privatpersoner och aktiebolag -, delsvet vi inte exakt hur myckel pengar som kommer att gå åt till de olika åtgärdersom vi ger bidrag till. Vi vet inte exakt hur mycket pengar det går ät tillklenvirkesstöd, det vet vi inte förrän redovisningen är gjord. Vi vet inle hur mycket pengar som kommer att användasför insektsbidrag i exempelvis , där det betalades ut 20milj. och där vi har beräknat lika mycket i årets budget. Vi vet inte exakthur mycket pengar som går åt till forskning och utveckling, där vi i förraårets budget beräknade 12,5 milj. kr. och där vi beräknar 15,7 milj. kr.Därför är det omöjligt att ge den här exakta redovisningen. Vi använder pengarna på det sätt som harbeslutat. Vi vidtar de åtgärder som har beslutat. krävs det enavgift på 5 %o för att täcka utgifterna. Sedan kan behovet variera med ettantal miljoner mellan olika budgetår. Men jag erinrar om vad som skedde när deberäknade pengarna till gallringsbidraget inte visade sig gä åt under det året.Då förlängde vi , och det är också etl sätt atl se till attpengarna kommer skogsägarna till godo. Eftersom i kom in påskattesubventionen vill jag, herr talman, säga honom att det hell visst är möjligtatt sänka skogsvårdsavgiften. Dä får man emellertid ta bort några av deutgifter som bestrids med den här avgiften. Jag vet då inte vad ArneAndersson tänker på. Själv hoppas jag att kommer atl besluta attskattesubventionen tas bort. Personligen skulle jag bli glad över detta,eftersom den är djupt orättvis fördelningspolitiskt sett. Ännu orättvisare blirnaturligtvis skattesubventionen, om den, som ni föreslär, skulle höjas till . Sanningen om skaltesubvenlionen är ju den alt de skogsägare som inte harmarginalskatteproblem genom den egna skogsvårdsavgifien betalarskalteminskningen för de skogsägare som har marginalskatteproblem. Jag villpåstå att den vanliga skogsägaren inom del kombinerade jord- ochskogsbruksföretaget i regel inte har marginalskatieproblem.Marginalskatteproblem har oftast de som inte har sin huvudsakliga inkomst fränsin skogsmark utan från annan rörelse eller tjänst. Dess bättre är dessapersoner mycket färre än de övriga. Det är emellertid denna mindre grupp somArne varmt slår vakt om, och det tycker jag är tråkigt, eftersom detär fördelningspolitiskt felaktigt. Det betalas ju inte av allmänna budgetmedelutan av en skogsvårdsavgift som alla har att betala. 10 i (): Jag vill bara helt kort konstatera attjordbruksministerns avslutningsvis framförda synpunkt på vårfördelningspolitiska uppfattning är nonsens och förblir nonsens, även om denupprepas ofta. Jag tycker faktiskt att jordbruksministern kunde se på hurmänniskor reagerar på vår förment felaktiga fördelningspoliliska uppfattning.Människor i gemen tycker inte För inte fram den däruppfattningen längre, för då blir jordbruksministern ännu mer ensam om den! Jordbruksministern sade att det går åt 5 %o för alt viskall kunna klara våra åtaganden. Jag tror att jordbruksministern har denuppfattningen, han är ju en trovärdig och hedervärd person. Det är bara attmärka att jordbruksministern föreslog att det skulle vara 6%c, vilketvi också beslutade, eftersom vi trodde att jordbruksministern hade rätt i sinbedömning. Med hänsyn till detta och till den redovisning som vi har fått i det inget stöd för att vare sig 6, 5 eller 3 %c är det alltid korrektatalet. Om förlängningen när det gäller gallringsbidraget sadejordbruksministern att pengarna inte gick åt. Vi "masade" därförpå ett tag till med gallringsbidrag. Så blev vi av med pengarna. Det är ett brasvar. Dessutom är det korrekt. Vi för vår del tycker emellertid att det äralldeles felaktigt att driva en verksamhet bara för att pengarna skall gå åt.Jag tror, herr jordbruksminister, att vi har ett visst stöd bland människorna närde säger att uttaget av avgifter skall vara beräknat så, att det absolut inteblir fråga om överuttag. För den skull vidhåller jag att överuttag, somfakfiskt konstaterats, skall beivras. Samhällets medel måste alltid varaknappa. Det är helt enkelt endast då vårt samlade avgifts- och skatteuttag bliracceptabelt för dem som skall betala. Jag ber än en gång att få tackajordbruksministern för svaret på min interpellation. Anf.11 Jordbruksministern : Herr talman! Jag är ledsen alt jag intekan uttrycka mig på ett sådant sätt att i förstår. Tar manbort skattesubventionen som kostar 75 milj. kr., krävs det också mindreinkomster av skogsvårdsavgiftsmedel, eftersom skattesubventionen bekostas avskogsvårdsavgiftsmedel. ger 1 %c förhoppningsvis 55 milj. kr. i runt tal.Skattesubventionen kostade 75 milj. kr. Följaktligen var det logiskt attföreslå en sänkning från 6 %c till 5 %c. Att jag inte gjorde detredan i fjol berodde, herr talman, på att jag inte varförhoppningsfull om att vi skulle kunna sätta den stora marginalskattereformeni sjön 1983. Det är jag däremot , och därför är det lätt att föreslå denhär ned justeringen. 12ARNE i (): Jag är självfallet också ledsen över att jaginte kan förklara för jordbruksministern alt ett skatteavdrag har ensjälvfinansierande effekt. Så till vida är jag i hyggligt sällskap. Vårpartiledare och andra skatteexperler i vårt parti har längeförsökt undervisa våra vänner i om att en skattesänkning hardenna gynnsamma effekt. Om jag nu misslyckades i vår lilla debatt , så fårjag väl ta det med en viss ro. Men det är trots allt litet trist att intejordbruksministern tilltror ett sänkt skalleuttag någon som helst effekt mer änsom en förlust för statskassan. Det är att vara statsman i överkant, och dettycker jag är onödigt. 2 protokoll 1981/82:75-79 Om tidpunkten för förslag till rörandedryckesförpackningar, m. m. 13Jordbruksministern : Herr talman! Jag upprepar bara än en gångatl den här alldeles speciella skattesänkningen betalades avskogsvårdsavgiftsmedel, influtna från alla skogsägare. Jag har inte någon gånggillat den, men jag böjde mig för den när den infördes. Det var ett starkttryck, framför allt från moderat sida, och därför tillkom den. är jag gladatt vi skall avskaffa den. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar påinterpellation 1981/82:108 om tidpunkten för förslag till rörandedryckesförpackningar, m. m. har ställt följande frågor till mig. Vad är anledningen till alt regeringen ännu inte avlämnatnågon proposition med förslag i fråga om dryckesförpackningar? - Hur serjordbruksministern på de miljöproblem som uppenbarligen redan existerar medanledning av obefintliga återtagningssystem för aluminiumburkar? -Hur serjordbruksministern på möjligheten alt utveckla ett konkurrenskraftigt ochändamålsenligt returglas? - Finner jordbruksministern, med beaktande avförpackningsproblematiken. oro förbryggeriindustrins framtid berättigad? - Har jordbruksministern tagit del avden finska regeringens förslag om tilläggsaccis på läskedrycker som förpackatsi visst engångsemballage? Kan möjligen en sådan lösning bli aktuell i vårt landför att möta och bemästra de skilda problem som aluminiumburken med allsannolikhet kan skapa? Medanledning av de ställda frågorna vill jag anföra följande. Del är riktigt som antyder, att beredningen avfrågan om återvinning av aluminiumburken pågått iregeringskansliet. Min strävan har därvid varit att denna för berörda delar avnäringslivet så viktiga fråga skulle lösas i samförstånd. Jag har därför iflera omgångar överlagt i frågan med representanter för bryggerierna, handelnoch PLM. Vid överläggningarna, som har slutförts, har enighet uppnåttsom atl följande riktlinjer gäller för frågans fortsatta behandling. Från samhälletssida är utgångspunkten i fråga om åtgärder rörande dryckesförpackningar altåtgärderna skall vara ägnade att - med beaktande av bl. a. konsument- ocharbetsmiljöaspekter - främja utvecklingen av förpackningssystem som är resurs-och energisnåla och som medför minsta möjliga olägenheter från nedskräpnings-och andra miljösynpunkter. Med denna utgångspunkt bedöms returförpackningargenerellt vara att föredra framför engångsförpackningar. Aluminiumburken äracceptabel från samhällets synpunkt, om den återvinns till . Näringslivsparternaförbinder sig atl bygga upp ett pantsystem för aluminiumburkar som är såeffektivt atl återvinningen uppgår lill minsl under är 1985. Systemetinförs under är 1983. Ett särskiltpantbolag bildas av näringslivet för ändamålet. Staten blir ej delägare ipantbolaget men tillförsäkrar sig nödvändig insyn och kontroll. Förpackningsavgiflenhålls t. v. oförändrad men slopas på samtliga förpackningar för öl ochläskedrycker i samband med att pantsystemet sätts i gång. Frågan om att införaen differentierad miljöavgift på dryckesförpackningar skall skyndsamt utredas.Uppdraget skall avse att utarbeta ett förslag till en avgift som skall ersättaförpackningsavgiften och som skall vara så utformad atl den främjarförpackningssystem som är resurs- och energisnåla och som medför minsta möjligaölägenheter från miljösynpunkt, dvs. i princip skall endastengångsförpackningar beröras. Utredningsarbetet skall bedrivas sä snabbt altpolitiska beslul om en miljöavgift bör kunna fattas under är 1983. Regeringen ärberedd att med näringslivsparterna diskutera en statlig medverkan tillfinansieringen av kostnaderna för pantsystemets införande. Importeradealuminiumburkar skall behandlas lika med inhemska aluminiumburkar. Vid importav aluminiumburkar kommer därför en lika stor panlkostnad som den som åvilarinhemska burkar att tas ut av importören. Frånsamhällssynpunkt är del angeläget att bibehålla ett returglassys-tem pådryckesmarknaden. Bryggerierna åtar sig att slå vakt om det nuvarandereturglassystemet och att fortsätta det redan inledda arbetet med att utvecklaett bättre returglassystem. På grundval av de riktlinjer som jag nu har redovisatkommer regeringen atl utarbeta en proposition som skall läggas fram förriksdagen . Om tidpunkten för förslag till rörandedryckesförpackningar, m. m. 15HANS ALSEN (s): Jag vill tacka jordbruksministern för att hanhar svarat på min interpellation, som jag inom parentes sagt framställde den 4januari i är. Jag tvingas tyvärr konstatera att departementet av för migokänd anledning inte har skickat över det här interpellationssvaret i förväg,varför jag måste reagera en smula spontant. Jag ser att jordbruksministern slårut med händerna - jag förstår att del är brister i kommunikationernanågonstans. Vi som bor i är vana vid det när vi nyttjar postverket ochslalens järnvägar. Men det här förhällandet gör att jag tyvärr måste reageralitet mera spontant än vad jag eljest skulle ha gjort. Jordbruksministern säger att del har tagit atlkomma fram till en proposition, som tydligen är på väg, och det är väl riktigt.Allt som inte sker pä nolltid måsle ju ta , efter vad jag förstår. Menjag skulle vilja säga att det här har tagit avsevärt än beräknat -det tror jag vi kan vara överens om. Jordbruksministern aviserade ju enproposition såväl som . Del har fakliskl också tagitlängre tid än vad som har varit lämpligt ur den synpunkten att frågan omburkens framtid för praktiskt taget som gått blivit mer och meruppbunden. Jordbruksministernpekar på alt syftet med den här något utdragna Om tidpunkten för förslag till rörandedryckesförpackningar, m. m. handläggningenhar varit att via överläggningar nå samförstånd med berörda parter. Detta är isig en riktig princip och en riktig målsättning, men man måste ju alltid, närman strävar efter samförstånd, fråga på vems villkor och till vems nytta mangör detta. I det här fallet tror jag att det delvis uppenbarligen skett påburkproducentens villkor och till dennes nytta. Jag skall be att få återkommatill detta med kommentarer som jag gärna vill säga att det i svaretfinns uppgifter som jag tycker är klart positiva. Jordbruksministern har givitbesked som jag tycker är värdefulla. Jag skulle först vilja säga något om returförpackningenoch ställa en fråga, eftersom det - i varje fall såvitt jag har hunnit se -icke går att utläsa av svaret hur långt utvecklingen av returglaset har gåttoch när etl sådant möjligen kan komma ut på marknaden. Eftersomjordbruksministern hänvisat lill överläggningarom burken skulle jag kanske,utan all vara alltför ofin, kunna fråga hur många överläggningarjordbruksministern och hans medarbetare har haft med intressenterna för attpåskynda returglasets utveckling och dess eventuella produktion. En fråga som jag då kan ställa i anknytning till dennaundran och dessutom till en fråga i interpellationen är: , som jag har hänvisat till i min interpellation,känna att dess oro kan stillas eller att den är obefogad? Är dettajordbruksministerns uppfattning? Så till frågan om aluminiumburken. Den produceras förfullt, enligt vad jag förstår, efter investeringskostnader på nästan en kvartsmiljon kronor. 500 anställda är involverade i denna produktion, och detberäknas att 600 miljoner burkar skall nå den svenska marknaden. Under sådanaförhållanden, menar jag - för att återknyta till vad jag sade inledningsvis -att de bär överläggningarna i viss utsträckning har förts på producentensvillkor och i viss mån också till producentens nytta, alltså relativt ensidigt. Det sägs nu av jordbruksministern, och detta har ocksåframskymtat i massmedia - några sådana har tydligen varil väl underrättade omöverläggningarna - att av de på marknaden befintliga burkarna skall tastillbaka och att den nivån skall nås . Men man kan fråga sig: Om inteden nivån nås, vad händer då? Det sägs det ingenting om, men det är ju den mestintressanta frågan. Vad blirdet för påföljd?- om del uttrycket får användas.Och om man når en återvinning på eller - som ju är ett tal somjordbruksministern har nämnt som möjligt, har jag sett i fackpressen - hur gårdet då? Vad skall man då göra? Skall det bli en ny lång utdragen överläggningmed alla parter, medan produktionen går vidare? Eller vad är det som ärplanerat? Även om man nu når de - vilkel ärmålsättningen och som alla intressenter har anslutit sig till - innebär detändå, med 600 miljoner burkar per är på marknaden, att 150 miljoner av dessaburkar hamnar utanför systemet: i naturen i viss utsträckning, kan man tänka,eller i sophanteringen. Därmed kommer man inom de kommunala hanteringarna avavfallet alt få stora bekymmer. Är inte egentligen ett otillfredsställandelågt tal? Borde man inte försöka komma så som det någonsin ärmöjligt? Och, herr jordbruksminister, vad är det för fel på centerstämmansbeslut om krav på återvinning? Är del PLM som har vunnit i de häröverläggningarna, så att centerrepresentanten - om jag får uttrycka det på detsättet - har fått stanna vid kravet på ? Det vore intressant att få reda pådetta. Är det vidare tillfredsställande att 150 miljoner burkarhamnar utanför systemet? Det är ju det förhållandet som existerar - ochdet har jag också antytt i min fråga - att praktiskt taget varje burk somproduceras hamnar någonstans där den inte kan tas om hand. Antingen kanden icke destrueras i det nuvarande systemet eller också hamnar den ute inaturen. Oroar inte det jordbruksministern? Jag ställde som sagt den frågan iinterpellationen, och jag upprepar den här. Del sägs i inledningen till interpellationssvaret attintressenterna och jordbruksministern har förhandlat sig fram till vissagemensamma riktlinjer. Jag skulle mot den bakgrunden vilja påpeka att jagtycker det är mycket värdefullt att man klart har prioriteratreturförpackningarna. Men i samband därmed uppstår en liten oro hos mig: dethar framskymtat i massmedierna att PLM nu börjar tala om burkensom en returförpackning. Det är ganska märkligl, och det är inte utan att detuppstår en viss misstanke hos mig. Men jag tycker att jordbruksministern skulleavfärda det resonemanget på en gång genom att uppmana dem: Fyll burken, så fårvi se hur vi kan ålerbruka den! Men här känner jag en beiydande oro. Det är onekligen såatt man på producentsidan är ganska skicklig när det gäller att påverka bådemarknaden och myndigheterna, skulle jag våga tro - jag hoppas all det inteskall anses vara alltför otillbörligt. Detta om delta. Del sägs att staten skall gå in och i någon form medverkai den här relurhanteringen. Jag frågar: Varför skall man göra del? Vad ärsyftet och i vilken form skall det ske? Är det fråga om en form av finansiellmedverkan? I samma andetag vill jag då ställa frågan: Hur mycket medverkarstaten för att utveckla returglaset? Jag tycker att den frågan ärberättigad både som singelfråga och som en fråga i anslutning till frågan omstatlig medverkan i hanteringen av aluminiumburkar. Jag skall strax sluta, men jag vill ta upp ytterligare enfråga. Det sägs ingenting om den i svaret, men jag har sett den skymta imassmedia ganska mycket . Eftersom mycket av det somjordbruksministern nu säger i sitt svar är just uppgifter som har cirkulerat imassmedia, sä kan det tänkas att också den här uppgiften kan vara nog såviktig. Det har nämligen sagts alt pantens storlek skall stanna vid . Detstår inle i interpellationssvaret, såvitt jag hunnit se, men i ett uttalandesom jordbruksministern gjort i anslutning till den här uppgörelsen, sä är deten fråga som skall hållas öppen och tas upp till avgörande . Jag undrar:I vilken form och när skall del avgörandet ske? Enligl min mycket bestämdamening får nämligen aldrig pantbeloppel för aluminiumburken sättas lägre änpantbeloppet för returflaskan, för i så fall kommer man snett. Harjordbruksministern en annan mening på den punkten, så är jag väldigtintresserad av atl få höra varför. Om tidpunkten för förslag till rörandedryckesförpack -ningar, m. m. Om tidpunkten för förslag till rörandedryckesförpackningar, m. m. Tillslutskulle jag viljasäga alt aluminiumburken både härikammaren och pä marknaden i vid mening blivil en ganska trist följetong, varsslut jag knappast tror kan lyckliggöra vare sig konsumenterna eller samhället.Men på något sätt är detta logiskt. Denna fråga fick sin upptakt långt överhuvudet på företrädare för såväl konsumenter som samhällsintresset. 1anslutning härtill vill jag citera ur konsumentverkels remissyttrande av den 11februari 1981 över utredningen av dryckesförpackningar: "finner det otillfredsställande atten ny förpackning av ifrågavarande slag börjar tillverkas i innanställning tagits lill hur den skall hanteras efter användningen. Verket anseratl introduktionen av en svensktillverkad aluminiumburk borde ha uppskjutitslill dess äteriagnings-frägan lösts på elt för samhälle och konsumenteracceptabelt sätt.