prot · G50920 · 1981-12-31 00:00:00 — a. när del gäller möbeltillverkningen. Denna industri ärberoende av att det byggs i landet, och byggandet ligger som vi vet på enmycket låg nivå. De höga räntorna och del försämrade sysselsättningslägetpåverkar byggnationen negativt och innebär att situationen för helabyggvaruindustrin blir allt allvarligare. Men sysselsättningen här påverkas också av en ökad importpå detta område. har vid jämförelse medimportvärdet av inredningssnickerier till bostadshus funnit att 1970importerade för 13,3 milj. kr. hade den summan ökat till 169,2 milj.kr. Och kökssnickerier, som inte alls importerades 1970, köptes från utlandetför 91,2 milj. kr. Man bör också ha i minnet atl 1970 byggdes 106 600lägenheter och 1980 bara 48 600. Delta är väl ganska anmärkningsvärt i ett landdär vi har både råvaror och ett stort yrkeskunnande. I har exempelvis och KF stora lageroch affärer för möbler. Men möbeltillverkningen är till stor del förlagdutanför landet. i län är ett typiskt möbelindustrisamhälle. Därfanns för inte så länge sedan ett femtiotal små, mellanstora och relativt storamöbelfabriker. Där har den sista fabriken lagt ner sin verksamhet. Samma bild upprepas över hela . Gång på gång fårsmålänningarna konstatera all idéer stjäls och kommer tillbaka för försäljningpå den svenska marknaden, tillverkade t. ex. i . Risken med avruslningen av träindustrin är att även ombyggandet skulle komma i gång, finns då inte den kapacitet som behövs för atlmöta efterfrågan. Särskilt svår är sysselsällningssituationen i Smålandsinland. De små kommunerna , , , , ochHults-fred drabbas hån äv sysselsättningsminskningen. Befolkningsunderlagetminskar, ungdomen tvingas flytta och skattetrycket på kommunerna ökar. Om åtgärder mot arbetslösheten Om åtgärder mot arbetslösheten Genom att orterna är så små drabbas helasamhällsfunktionen vid nedläggning: skolor, butiker, sjuk- och hälsovård ochövrig service som är helt beroende av all sysselsättningen hålls uppe. För att få behålla sysselsättningen går kommunernaföretagen långt till mötes i deras ställda krav och vidtar alltmer drastiskaåtgärder, som man ibland dyrt får betala när företagens vinstintresse inteuppfylls och de lägger ner eller flyttar sin tillverkning. Kommuner drar siginte för atl med allt generösare villkor "ragga" företag frånvarandra. Skattebetalarna får stå för fiolerna i slutändan. I de kommuner jag förut nämnde startades ett intressantprojekt för inte sä länge sedan, som berör samtliga län i plus Kindakommun i . LO-sektionerna var den drivande kraften, men samverkanuppnåddes även med läns- och kommunmyndigheter, näringsliv och de politiskapartierna. Gemensamt för detta område var att skogs- och träindustri utgjordehuvuddelen av sysselsättningen. Projektet kallades Inlandsovalen och syftadetill att skapa nya utvecklingsmöjligheter för detta område, som drabbats hårtav strukturomvandlingen. Ett omfattande ålgärdsprogram utarbetades, bl. a. enlokalisering av basindustri till det område som omfattades av Ovalen, ökadeekonomiska medel till länens utvecklingsfonder, utbyggnad av kommunikationerna,satsning på Östersjöhandeln, träteknisk utbildning och forskning samtstrukturering av träindustrin, framför allt småhusbranschen. Just när det gäller småhusbyggandet borde det finnas storamöjligheter. Många länder som tidigare byggt stenhus satsar i ökadomfattning på trähus av olika orsaker, bl. a. av hänsyn till energisparande. Vpk motionerade i frågan och föreslog atl Inlandsovalenskulle bli ett regionalpolitiskt försöksprojekt. Motionen avslogs av riksdagenmed en dålig motivering. Men Inlandsovalen lever fortfarande vidare, och det finnsmöjligheter för regeringen att gå in och stödja projektet. Vad man kräver årinte ett subventionerat näringsliv utan en hjälp till självhjälp i en hårtdrabbad region. Smålänningarna är ju kända för atl vara uppfinningsrika,envisa och tålmodiga. Det finns också väl utarbetade planer påsysselsättningsskapande projekt i samtliga län. Men vad de behöver är stöd föratt komma i gång. Man måste frigöras från de ofta utländska multinationellastorbolag som köper, säljer och kigger ner företag då profiten inte ärtillräcklig. De anställda vill inte längre vara brickor i ett sådant spel. Demåste få en chans till trygghet i anställningen. Jag har gått igenom Smålandspressenoch kunnat konstalera atl det inte gått då inte ett eller flera företagvarslat om nedläggning, permittering eller minskning av antalet anställda.Enbart i kommun, för atl ta ett exempel, har 25 förelag haftMBL-förhandlingar om permitteringar och korltidsvecka. Hur illavarslande utvecklingen är tycker jag bekräftas avden diskussion som pågår om att en järnväg där det sedaninvesterades 20 för upprustning nu hotas av nedläggning- en bollsom också ligger hos regeringen. Alla som har rest i vet atl kommunikationerna därredan i dag är speciellt dåliga. Det finns stora krav på förbättringar. Jagvill fråga om arbetsmarknadsministern delar min uppfattning, att ett beslut omnedläggning av järnvägen ytterligare skulle försvåra situationen förindustrierna - det skulle bli ännu svårare att fungera och få företag alletablera sig där. Smålänningarna förväntar sig konkreta åtgärder frånregeringen för att hindra utarmningen av sysselsättningen i deras län. Det var juvad min fråga gällde, men den är givetvis obesvarad. Om åtgärder mot arbetslösheten 52LARS-OVE (vpk): Jag tackar för svaret på interpellationen. 5 741 personer är nu öppet arbetslösa i län.Del är 300 fler än . Närmare 5 000 är föremål förarbetsmarknadspolitiska åtgårder. Det innebär atl över 10 000 människor nu ärutan ett ordinarie arbete. Lägg därtill atl länsarbetsnämndens prognos pekar påatl de öppet arbetslösa blir ca 7 000. Då kan vi säga att läget ärallvarligt. Vi vet all arbetsmarknadspolitiska åtgärder har vidtagits och atlarbetslösheten är hög detta till trots. Det flnns 44,5 milj. kr. för beredskapsarbeten,och ändå blir arbetslösheten hög. går det 15 arbetslösa på varje ledigt arbete i Dalarna.Antalet lediga jobb år nere i 382. Arbetsmarknadsministern har svarat på min första fråga,nämligen om man kan förhindra en ökad arbetslöshet. Jag kan konstatera att deåtgärder som regeringen vidtar inte räcker till. På min andra fråga, om dearbetslösa och de som är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder skall fåett arbete, har jag inte fått något svar. Jag kan tolka detta på två sätt;antingen har regeringen inte något svar att ge på frågan - man ärhandlingsförlamad -eller också accepterar regeringen den gamle folkpartiledarenBertil Ohlins tes att vi skall ha en 5-procenlig arbetslöshet. Jag refererade i den allmänpolitiska debatten tillarbetsmarknadsminister besök i för nu drygt en månad sedan,då han hurtfriskt prisade regeringens sysselsättningspolitik och sade alt ingenskulle behöva "huppa i älva". Men frågan är nu inte om man skallhoppa eller inte. Efter att ha läst svaret på interpellationen måste jag frågamig om inte regeringens hela industri- och sysselsättningspolitik bordeförpassas till "älva". Hela håller på att utarmas. Storfinansens spel medgruv- och stålpolitiken är förödande. företagsekonomiska planer grundarsig inte på samhällsbehoven. De skadar folkhushållet och drabbar gruv- ochstålörterna hårt. De mindre handelsstålverken och specialstålsindustrin tillåtsagera utan samordning och ulan alt ta till vara råvarubasen. Gruvbrytningen har lagts ned på många håll, och det hotasmed ännu fler nedläggningar, vilket skapar problem med tanke på de resurser ochdel Om åtgärder mot arbetslösheten kunnande som finns på de här orterna. Följden blirarbetslöshet och utarmning. och tjänar stora pengar på sinamanipulationer med staten. Genom statens vattenkraftsrörelse rinner kapitalelbåde ur länet och ur landet. Skogsråvaran används i privat vinstintresse dels avskogsbolagen genom rovdrift och kalhyggen, dels genom för liten avverkning isyfte atl driva upp priserna, med arbetslöshet och bristande vidareförädlingsom följd. Byggandet av bostäder och objekt inom den offentliga ochindustriella sektorn ligger på en mycket låg nivå. Följden är ju atlarbetslösheten blir väldigt hög. Bristen på en statlig industripolitik,inriktad på samhällsbehoven, visas drastiskt genom Statsföretagsnedläggningslinje i Stollbergsgruvan och ASSLs strukturanpassning tillWallenbergsägda , med nedläggning som följd. Detta är bara några exempel på hur storfinansen styrutvecklingen av branscher och orter i . som industriproduktionengär ned och investeringarna stagnerar uppvisar flera bolag, verksamma iDalarna, starkt förbättrade resultat, t. ex. ASEA, och AtlasCopco. Det är ju ett av kapitalismenskännemärken att :iom man har produktionskris med arbetslöshet somföljd kan företagen lill viss del gå bättre. Om vi går igenom bransch för bransch - eller område förområde - finner vi att det inte finns stort hopp för det här länet.Skogsbruket, som har varit stabilt, kan nu råka ut för svårighetergenom att avsättningen för trävaror inte är så stor. Sågverken visar ennedgång, och den nedgången fortsätter. 600 personer inom sågverksindustrinvarslas om uppsägning eller permittering. Snickeri- och trähusfabrikerna har detmycket svårt. har 355 arbetstagare varslats om uppsägning och 430varslats om permittering - och det kan bli fråga om uppsägning för nästan alla. Inom byggnadsverksamheten lutar det mot alt 1 000byggnadsarbetare kommer aft vara arbetslösa . I gruvindustrinhotas den sista järnmalmsgruvan - i . För sulfidmalmsgruvorna är detnågot bättre, men Stollbergsgruvan läggs ned, varvid 90 jobb förloras. Inom verkstadsindustrin, som skulle vara den expansivasektorn, kan man hålla ställningen. Orderingången är så stor att man klararsig. Men man ser problem underförstå . Den fulla sysselsättningenkan i bästa fall upprätthållas. I fråga om stålverk och järnbruk är det rena katastrofen.Sammanslagningen av betyder attarbeten för 100-150 personer försvinner i . Genom strukturomvandlingeni Domnarvets , som skall gå i myckel snabb takt. skall arbetsstyrkanminskas från 5 100 personer till under 4 000 personer. Och det understöds avlandets industriminister, som i proposition 56 just föreslår delta. Massa- ochpappersindustrin kan hålla ställningarna, men det blir inga nya När det gäller textil-, konfektions- ochskinnindustri är sysselsättningen redan så låg atl man där knappast kan förloranågra fler jobb. För handel och lager blir det en volymminskning.Tillgången på lediga platser är myckel låg. Inom kontor ochförvaltning finns det inte heller några jobb. Transportnäringen räknar med storkris och inga jobb. Inom undervisningen blir det inte heller några nya jobb.Grafisk industri kan klara sig. När det gäller hälso- och sjukvård samtbarnomsorg råder det överskott på sjukvårdsbiträden, undersköterskor ochläkarsekre-terare. Inom aldreomsorgen föreligger ingarekryteringsbehov. Kommunernas och landstingens budget tillåter f. n. ingapersonalökningar. Det är alltså rena katastrofen, om man bor i . Dåräcker det inte med småinsatser - som vi fått redovisade i svaret frånarbetsmarknadsministern-om man skall hävda rätlen till arbete. Jag kansammanfatta läget på följande sätt: Sysselsättningeni basindustrierna minskar. Sysselsättningeninom hela tillverkningsindustrin viker. Sysselsättningen inom den offentliga sektorn, handel ochservice stagnerar eller viker. Ungdomarnakommer att drabbas särskilt hårt. Kvinnornasläge på arbetsmarknaden försvåras ytterligare. Det kanske nya momentet: Män mellan blir nu iallt större utsträckning arbetslösa. kris är ingen tillfällig kris. På kort sikt ärutbildning och beredskapsarbeten bra. Men på behövs varaktig ochför samhället meningsfull sysselsättning. Frågan är vilka åtgärder en regering kan vidta som heltförlitar sig på att de s. k. fria marknadskrafterna skall klara upp det hela.Vpk har i flera sammanhang föreslagit investeringar ochindustrialiseringsprogram. Det behövs pengar till detta. Jag skulle för min delmed glädje hälsa att dessa induslrialiseringsprogram kom lill stånd, atl dekunde byggas upp med de resurser som finns i fråga om investeringsmedel,t. ex. samhällsfonder och löntagarfonder, att de fick en så decentraliseradkaraktär att de kunde ge sysselsättning, atl arbetarna med t. ex.löntagarfonder i förelagen fick ett inflytande och kunde styra investeringarnaså att det blev arbete. Jag tror alt det är viktiga inslag isysselsättningspolitiken framöver att de arbetande själva kan disponera över deresurser som skapas i samhället. Jag återkommer till frågan; Kan regeringen - och avserregeringen att -vidta sådana åtgärder att de 5 741 arbetslösa och de närmare 5000 som är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder kan ges ett ordinariearbete? skulle jag vilja fråga arbetsmarknadsministernom inte regeringen kan - lill viss del, kanske på alla sex punkterna - ställapå upp på det som i lån har föreslagit, vilket lillviss del - och kanske bara lill en liten del - kan förbättrasysselsättningslägel. Om åtgärder mot arbetslösheten Om åtgärder mot arbetslösheten 53 PER (vpk): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaretoch förutsätter alt han avseende aktuella län är beredd att ge meraspecifika muntliga svar på de följdfrågor som kommer att ställas i mittanförande. Detta år nödvändigt, därför att del kollektiva svaret till ett stortantal interpellationer måste ha blivit mycket allmänt hållet. Och det är detockså. Vad gäller vpk;s allmänna politiska syn hänvisar jag lillvad C.-H. sade i sitt anförande vid inledningen av den här debatten;det tänker jag inte upprepa. Jag har ju ställt samma frågor tillarbetsmarknadsministern avseende åtgärder för ökad sysselsättning i två län,och län. Jag börjar med att ta upp milt grannlänSkaraborgs län. Vad gäller industrisysselsåttning är i höggrad beroende av aktiviteten inom byggbranschen. Denna aktivitet är nu låg. ochdärför hårde av denna bransch beroende industrierna i länsvårigheter med sysselsättningen. räknar manmed en byggarbetslöshet i landet som kan komma att uppgå till ungefär 13 000. räknar man med ca 400 arbetslösa byggarbetare vidden liden. Deskulle utgöra av arbetskraften. Det är nödvändigt att man frånregeringshåll gör något åt detta. Ökad aktivitet i byggbranschen ger positivaeffekter också inom andra branscher, i synnerhet då inom byggmaterialindustriernai . Den låga aktiviteten på byggområdet har redan lett lillatt vissa industrier inom tvingats permittera folk. införakorllidsveckor och vidta andra åtgiirder som lett till arbetslöshet inom länet.På köksinredningssidan berörs bl. Står i , Marbodal i ochElectrolux i . Möbelindustrin i berörs. På isoleringssidanberörs Rock-wool i . Men det är inte bara den byggberoende sysselsättningen ilänet som haft en svag utveckling. Man befarar - som jag anfört i motiveringeni min interpellation - att arbetslösheten i länet kan komma att stiga lillomkring 6 000 personer eller till av arbetskraften.Länsarbetsnämnden har i sin skrivelse till AMS framhållit det allvarliga lägeloch krävt ökade anslag till beredskapsarbeten . Det gäller alltsåalt få i gång byggandet i landet för att öka avsättningen påbyggmaterial, och det gäller att få mera pengar till beredskapsarbeten. Som jag också anfört i min interpellation kostar desysslolösa pengar för samhället. Det borde då vara förnuftigare att lägga tilllitet grand lill det understöd som ändå måste utgå och få något nyttigtuträttat i form av beredskapsarbeten. På måste det föras ennäringspolitik som skapar varaktiga och trygga jobb. Men ni lär väl inte hinnafram till det före eller . Jag övergår sedan till att ställa de länsspecifika frågorsom jag hoppas att arbetsmarknadsministern kan svara på sedan alla haft sinainledningsanföranden. Det är tvä frågor beträffande . Innebär de 12,5miljoner som redovisas i svaret en väsentlig nedprut-ning av länsarbetsnämndenskrav - vilket jag befarar? Årarbetsmarknadsministern beredd att stimulera byggverksamheten i landet underden instundande vintern, så att avsättningen på byggmaterial kan öka? Jag övergår nu till alt kommenteraarbetsmarknadsministerns svar i vad avser län. län, mitt hemlän, ligger mitt i landet som ettinlandslän. Jag har länge hävdat att det måste föras en närings- ochsysselsättningspolitik som fördelar sysselsättningen så jämnt som möjligt överlandet. Del betyder att också inlandet måste komma i fråga för lokalisering avny industri och vid utbyggnad av redan befintlig industri. län har haft och har fortfarande känning av destrukturproblem som arbetsmarknadsministern talar om i sitt kollektiva svar.Skoindustrin, som ännu för något årtionde sedan sysselsatte många lusenmänniskor, är nästan utplånad. sista skofabrik har lagts ned.Stålindustrin, som är viktig inom länets Bergslagsdel, har bantats och hotasav ytterligare bantning. Kilslaverken i har under ett årtionde dragitned antalet sysselsatta med upp mot 1 000. En betydande neddragning har ocksåskett vid järnverk, som ingår i den skuta som industriministern vidett visst tillfälle sade atl vi hade fått klar. I länets norra del, där svårigheterna är störst, harmartinugnen i lagts ned, med många förlorade jobb som följd. i arbetar man korttidsvecka. Det gäller alltsåSKF. har också länets sisla järnmalmsgruva, Slråssagruvan,lagts ned. Att man genom pressmeddelande sagt all del blir fem sex heltidsjobbmed regionalpolitiskt stöd inom trädgårdsbranschen i är enringa tröst. Det leder mig nästan till alt säga samma sak som i ett TV-programjag såg , som handlade om historisk tid i . Det var tidigmedeltid, och prästen gick runt och hämtade upp pengar till kyrkan. Till slutfick han en liten silverslant och sade; Ändå något. Det kan jag säga också omden här lokaliseringen. Jag vill visserligen inte uttrycka min ringaktning överatt det blir fem sex nya jobb - något är det ju - men det behövs större tag. På skogssidan finns både negativa och positiva inslag. Delpositiva är att Frövifors bruk byggts ut och blir kvar i drift. Det negativa äratt pappersbruk har svårigheter, att flera sågverk har lagts ned och attdet moderna sågverket vid i har svårigheter med atl avsättavirke. Jag vill också ta upp ett par frågor som är speciella såtill vida alt de gäller statens ansvar för sysselsättningen på resp. plats. Detär frågor som är annorlunda på det viset att de inte är akuta . Jag liggerliksom före i tiden och ställer frågor om framtiden som kan te sig litethypotetiska - men det måste ju vara bättre att vara ute när man ställeren fråga än att komma när det redan är kris. Den enafrågan gäller Boforsverken i . Där sysselsätts ca 8 000 Om åtgärder mot arbetslösheten Om åtgärder mot arbetslösheten Kommunen är helt beroende av denna industri,som står och faller med tillverkning av försvarsmateriel. Staten bestämmer ombåde svenska köp och svensk export av sådan materiel. Är staten beredd alt tasitt ansvar för sysselsättningen, om denna typ av tillverkning måste dras nedeller rent av stoppas-det har alltså inte skett ån, men om del blir så? Del ärviktigt att få svar på denna fråga, bl. a. för kommun. Som kanskeenda "positivt" inslag kan jag nämna all det finns en industriledarehär i landet. Boforschefen, som säger att han kan skapa många nya industrijobb,om han får exportera vapen mycket friare än . Om vi skall göra detta är enhelt annan fråga. Jag vill i alla fall nämna saken. Den andra frågan är av mindre dimension, men är ändå avintresse lokalt. Det gäller infanteriregementet I 3 i . Mycket talar föratl detta regemente riskerar att bli nedlagt . Det kämpas för altdet skall få vara kvar, men del kan ju bli nedlagt. Är staten också här bereddatt ta sitt ansvar för sysselsättningen? Kan exempelvis en utökning av denredan etablerade verksamheten inom SCB, alltså , utökasi ? kommun är säkert intresserad av att få vela, om del kan bliså. Slutligen vill jag framhålla att i Örebrohar upplyst om att styrelsens möjligheter alt stödja ny sysselsättning i länetsmest utsatta norra del, särskilt , kommer att minska, ompropositionen om vissa ekonomisk-politiska åtgärder m. m. i denna del godkännsav . Del är alltså samma problem som anmäldebeträffande norra . För båda länen gäller atl antalet beredskapsarbetenharökat under den gångna månaden, vilket härlett till att den öppnaarbetslösheten i och län inte har ökat. Men om dessaökade insatser i form av beredskapsarbeten inte hade gjorts, hade den öppnaarbetslösheten ökat i bägge dessa län. Jag vill till arbetsmarknadsministern ställa följandefrågor beträffande län: För det första: Får jag tolka uppgiften i svaret om 15milj. i beredskapsmedel till län så, att länet har fått bara hälftenav de 30 milj. kr. som enligt uppgift begärts genom AMS? För det andra: Kan de anställda inomförsvarsmalerielindustrin påräkna att staten ytterst tar ansvar för derassysselsättning i framliden? För del tredje: Kan påräkna ny statligsysselsättning, exempelvis inom SCB, om I 3 i framliden skulle läggas ned? 54SVEN (vpk); Jag vill tacka arbetsmarknadsministernförsvaret och noterar alt han tycks dela den oro för arbetslösheten som härkommer till uttryck. När jag sitter här och lyssnar kommer jag att tänka påSelma och hennes bok "genomSverige". Resan börjar längst i söder och ger en överblick över helaSverige. De bilder av som förmedlade var enligt minmening betydligt ljusare och gladare än de bilder som här har förmedlats men somrepresenterar en krass verklighet. var arbetslöshetsproblemen förknippade medNorrland. Under 1960-talel var del ett stort sug av arbetskraft söderut. Detskedde en kraftig utflyttning från , och det uppkom regionala problem.Dessa regionala problem växte och blev politiskt intressanta förpartierna i hela landet. Vi flck den moderna regionalpolitiken, som trots sinbegränsning avsatt en del positiva resultat. var alltså arbetslösheten en Norrlandsfråga, enregional fråga. är den en fråga för hela landet, en riksfråga. Det kansägas att har blivit ett i och det bekräftas väl ocksåav tendenserna till lokalisering av industriella aktiviteter ut till främmandeländers metropoler och allt större beroende av import av t. ex.komponenter till sin industri. Från denna inledning som jag gjort som norrlänningrepresenterande här - jag får medge att även ären del av och alt det därför varit en norrlänning uppe här tidigare italarstolen - skulle jag vilja börja med att kommentera lägel i Västernorrland.Sedan 1960 har länet förlorat 6 000 arbetstillfällen i skogsindustrin. Genomfjolårets NCB-beslul förlorade länet ytterligare ca 1 000 arbetstillfälleninom denna näring. Det gäller här , Dynas och Johannedal. Tilldetta kommer också kommun där massa- och pappersindustrinrationaliseras vilket får till följd att ca 400-500 arbetstillfällen försvinnerinom kort. Att Timråregionen nu drabbas är ett tidens tecken. Denna kommun hardelvis varit fri från större arbetslöshet. Den har betecknats som något av enliten guldkust i . räknar kommunens ansvariga med enarbetslöshet på uppåt 1 000 personer, dvs. , stundande sommar. a. över Gullflber i som gör isoleringsmaterial och drabbasav ett starkt minskat byggande. Sådana orter som och har mellan 600-700arbetslösa vardera och totalt ett sextiotal lediga jobb. Illustrerande är altdel i nu finns 29 arbetslösa på varje ledigt jobb. Inom kortförsvinner också nära 150 jobb, då som har köpt in KalmarInteriörs enhet i lägger ner denna enhet och säger sig därmed rationaliseradenna typ av produktion. och har tillsammans över 3 000arbetslösa som skall dela på omkring 300 lediga jobb. Med tanke på dessa dystrasiffror är det inte underligt atl ,som 1975 kalkylerade med enökning av antalet arbetstillfällen i länet med 6 350, numera har fåttnollställa denna siffra. Här inställer sig osökt frågan; Tänker regeringen göranågonting för att förhindra en fortsatt utveckling i denna riktning? Arbetsmarknadsministern synes nu knyta vissa förhoppningartill exempelvis devalveringen och räntesänkningen. Efter samtal med berördaföretagare kan jag tala om atl man inom i varje fall sågverksindustrin ochannan träindustri inte ser att någon som helst effekt av dessa åtgärder ärmöjlig.