prot · G509100 · 1981-12-31 00:00:00 — Omrik.sdagen bifaller utskottets hemställan, kommer det att finnas reellaförutsättningar att genomföra en del av de planerade samlingslokalprojekten.Bara inom Folkets hus-rörelsen finns det startklara projekt som kräver 35milj, kr, i statligt stöd enligt gällande regler. Jag berdärför, herr talman, att få yrka bifall till utskottets hemställan. bara ytterligare några kommentarer till denmoderata anstormningen mot samlingslokalstödet. Det som karakteriseratbyggandet av samlingslokaler, oavsett om det gällt Folkets hus, bygdegårdareller ordenshus, har varit att det funnits ett brett stöd inom den ort och denbygd som samlingslokalen skuUe betjäna. Ofta har organisationer och företagställt upp med arbetsinsatser och kapitaltillskott. På våra bruksorter har detvanUga varit att det dominerande företaget lämnat ett ekonomiskt stöd även tilldet röda Folkets hus. Detta har naturUgtvis skett därför att man upplevt attsamlingslokalen fyllt en viktig funktion för samhälle och gemenskapsliv, menockså därför att man velat värna om ett aktivt kulturliv. Det är i och för siginte förvånande att den kulturlösa nyhögern, akfiespekulanternas ideologiskabas, nu tagit över inom det moderata partiet och låtit den konservativa industrihögern,som tidigare medverkat till så många samlingslokaler, komma i minoritet. Mendet är trist. Jag vill slutligen uttrycka den förhoppningen att det skall varamöjligt för oss att även låta stå ensamma och isoleradei högerburen när det gäller samlingslokalbyggandet. 105ROLF () replik: När man lyssnade till kändesdet som om man blivit förflyttad . Jag kommer ihåg attjag såg att fyllde 50 år- han är alltså inte 100år; han bara låter så. Det vårenfruktansvärd salva, , "Högerkrafter", "nyhö- gern"och"kulturlösa moderater". -Moderater heter vi för resten. Om mananvänder det uttrycket så riktar man sig till rätta personer. Menkärnfrågan berörde inte . Hur stort skallbudgetunderskottet bli innan ni över huvud taget kan tänka er att börja justeraanslaget till samlingslokaler? Kan jag få ett svar på den frågan? Hurrimmar generositet med statens medel just , när hanspartiledare stått i talarstolen så sent som och talat om hur våldsamtbudgetunderskottet är. Han sade att vi lånar till var tredje kapten osv. Vilånar då naturligtvis också till vart tredje Folkets hus. Närtänker ni som sysslar med samlingslokaler och medlen till dessa börjafundera på att inan kanske även där måste dra ned på statens kostnader? Anf.106 () replik: Det är inte jag som fört tillbaka debatten i tiden. Det är RolfDahlberg och de moderata partikamrater som skrivit under den motion som utgörunderlag för civilutskottets betänkande i detta ärende. Den motionenåterspeglar en total brist på insikt och kunnande när det gäller behovet och.möjligheterna att bygga samlingslokaler i vårt land. Det är precis sammaokunnighet och oförståelse som präglade den höger som fanns för hundra årsedan. Inte heller då såg man samspelet mellan samUngslokaler, föreningslivoch ett aktivt medborgerligt engagemang. Det går bra att avrusta- men ta dåockså konsekvenserna när det gäller bristen på innehåll i det demokratiskalivet i vårt land! Jagkan, , hänvisa till Keynes och till debatten när detgäller hur man skall använda lediga samhällsresurser i ett dåligtsamhällsekonomiskt läge. Vi måste arbeta oss ur krisen. Varför då inte användavettiga investeringsobjekt som finns i form av behov av att bygga nyasamlingslokaler runt om i vårt land, för att den vägen ge meningsfulla arbetenåt de byggnadsarbetare som är arbetslösa eller riskerar att bli det? Det måste vara ett enormt slöseri att gå påmoderaternas Unje och i stället säga åt människorna; Vi har inte arbete åt er,ni skall stämpla och gå arbetslösa! Det är recept - den endatankegång som man kan finna sedan de borgerliga satt sig själva i densituationen regerande är att vi har ett budgetunderskott somsaknar historiskt motstycke. 107 BO (): Jag har begärt ordet med anledning av mitt arbete isamlingslokalkommittén, den utredning som också åberopats i debatten. Jag harsåledes ingen direkt anknytning till någon av de folkrörelseägdaorganisationerna - det vill jag säga till . Somledamot i utredningen hade jag givetvis förväntat mig en proposition rättsnart, men den lär vänta på sig, efter vad jag kan förstå. De ökade ramarna idet föreliggande betänkandet överensstämmer i stort med vad en helt enig utredning kom fram till. Och den politiskamajoriteten bestod just av de nuvarande regeringspartierna. Den insikt man fåri arbetet i den nämnda utredningen gör att man får mycket klart för sig att ettökat samhällsstöd är mycket berättigat, för att inte säga en absolut nödvändighet. I reservationen från och ledamöter iutskottet, vilken gäller vissa ramar, anser man det inte vara försvarbart att irådande statsfinansiella läge öka stödet till samlingslokaler. Jag vill påståatt behovet av samlingslokaler i ett svårt ekonomiskt läge, medsysselsättnings- och byggkris och allmän nedrustning, är än mer betydande. Ochjag tycker inte att man kan kvantifiera i ekonomiska termer vad ett välfungerande föreningsliv betyder. Erfarenheten talar för att samhällets utgifter förutslagning och sociala misslyckanden i samhällen med ett levande föreningsliv,ett akfivt kulturliv och ett utvecklat socialt kontaktnät är mindre än i orterdär en sådan levnadsnivå inte kunnat uppnås. Det var därför som samlingslokaleri så stor omfattning byggdes upp under det svåra . Jag finner inget skäl att ytterligareargumentera för ett ökat stöd till samlingslokaler och dess betydelse, fördetta känner till mycket bra med den erfarenhet som hanhar. Jag vill bara citera vad sade när man yttrade sig översamlingslokalsutredningen; "Vad som i första hand behövs är en återföring tillden ambitionsnivå för stödet som fastlades vid 1972/riksdag. föreslår är således inte någon ökning i förhållande tilldenna nivå utan endast ett knappt återförande till denna." Då skall det erinras om att byggkostnadsindex ökat med merän sedan stödet lades fast. Men ligger det väl till så att center- ochfolkpartisterna sitter i en moderat rävsax, så därför kan man inte springaifrån den uppgörelse som man gjort på partiledarnivåerna. Det måste kännassvårt för och de folkpartister som insett och är välmedvetna om nödvändigheten av att åtminstone sätta stopp för den urholkning avstödet som under en följd av år har skett - som man är välmedveten om att det behov som finns inte kommer att på något sätt kunnatillgodoses med den uppräkning som vi socialdemokrater kräver. Jag vill citera utredningensordförande, f. d. statsrådet och bostadsministern , som så sent somden publicerade ett pressmeddelande i samband med överlämnandetav utredningsbetänkandet: "framhåller i en kommentar det storavärde för demokratin som en god försörjning med samUngslokaler har. Inte minsti en ekonomiskt stram tid har människor ännu större behov av gemenskap och dåär bra samlingslokaler en nödvändighet. Jag påminner om de många samlingslokalersom byggdes av olika folkrörelser som arbetarrörelsen,bonderörelsen och . Det är därför viktigt att just nu bygga 11 protokoll 1981/82:99-100 och rusta upp föreningslivets samlingslokaler vilket ocksåger arbetstillfällen fördelade över hela landet. Det är viktigt att brasamlingslokaler finns såväl i glesbygd som i storstad." För sedan var jag övertygad omatt enigheten på denna punkt skulle vara lika stark som den enighetutredningens parlamentariska ledamöter visade. Det är klart att jag känner enviss besvikelse, främst när det gäller och , som på godagrunder även i kammaren skulle kunna ställa sig bakom det socialdemokratiskakravet i fråga om stödet till samlingslokaler. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. 108SVEN (): Här har både och berört de sysselsättningspolitiska effekterna av det här stödet, ochjag kan helt instämma i att stödet har haft mycket goda sådana effekter. Jag vill också i detta sammanhang påpeka att riksdagenunder de år som vi haft detta stöd har givit regeringen en fullmakt att öka pålåne- och bidragsramen, om det behövs av sysselsättningsskäl. Det har ocksåutnyttjats under de år då vi nu haft borgerliga regeringar. har man, framför allt i de län därdet varit bristande sysselsättning, kunnat göra en avsevärd upprustning avsamlingslokaler just genom de ramvidgningar som har företagits av det härskälet. Även i det beslut som vi nu inbjuds att fatta ingår denna möjlighet förregeringen. Jag skall inte sia om framtiden - det lär ju vara svårt.Men nog kan man väl ge ett tips om att just de här ändamålen vid den kommandebekämpningen av arbetslösheten intar en framskjuten plats. Det blir välanledning att då återkomma och se vad det kan ge när det gällersamlingslokaler. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (avveckUng av samlingslokalstödet) Utskottets hemställan bifölls med 245 röster mot 64 förreservation 1 av m. fl. Mom. 6 (vissa ramar) I kontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 2 a av m. fl. med 91 röster mot 65 föl reservation 2 b av m. fl. 153ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls reservation 2 a av m.fl. med 155 röster mot 154 för utskottets hemställan. Mom. 9(anslaget till anordningsbidrag m.m.) Utskottets hemställan bifölls/med 244 röster mot 65 förreservafion 3 av m. fl. Mom. 10 (anslaget till upprustningsbidrag) I kontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 4 a av m. fl. med 90 röster mot 66 för reservation 4 b av m. fl. 153ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls reservation 4 a av m. fl. med 155 röster mot 154 för utskottets hemställan. Förmånsrätt vid konkurs m. m. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 16 § Förmånsrätt vid konkurs m. m. Föredrogs lagutskottets betänkande 1981/82:19 om förmånsrätt vid konkurs m, m. 109BENGT SILFVERSTRAND (s): I detta betänkande behandlas två motioner, ivilka yrkas att förmånsrätten för statens och kommunernas fordringar på skattoch allmänna avgifter skall avskaffas resp, att underentreprenörer och underleverantörerskall hållas skadeslösa vid konkurs, antingen genom en utvidgning avlönegarantin eller genom införande av förmånsrätt för nämnda gruppersfordringar. Förmånsrättslagen upptar bestämmelser om särskilda ochallmänna förmånsrätter. Särskilda förmånsrätter gäller både vid utmätning ochvid konkurs och följer bl, a, med fastighets- och företagsinteckning. Också s.k. betalningssäkring ger numera förmånsrätt i den egendom som tagits i anspråk. Bland de allmänna förmånsrätterna, som endast gäller vidkonkurs, märks det s. k. skatteprivilegiet, dvs. fordran på skatt och allmänavgift. Denna förmånsrätt för skatter och avgifter har en alldeles självklarsamhällsekonomisk motivering, vars betydelse ökat i takt med den kraffigttilltagande eftersläpningen i skatte- och avgiftsuppbörden. Efter åtskilliga krumbukter, under vilka man tvingatserkänna att ett slopande av skatteprivilegiet, med hänsyn till bl. a. denökande användningen av företagsinteckning samt löneprivilegiets kraftigautveckling, inte nödvändigtvis behöver innebära några mera betydande fördelarför de oprioriterade fordringarna, utmynnar ändå den borgerhga utskottsmajoritetensställningstagande i en begäran om översyn av reglerna om förmånsrätt i konkursoch om den statliga lönegaranfin. Bortser man från att den borgerligamajoriteten nu plötsligt funnit det förenligt med sina intressen att begära enöversyn/utredning - något som man nästan konsekvent motsätter sig när förslagdärom kommer från socialdemokrafiskt håll, oftast av förmenta besparingsskäl -så haltar logiken i slutsatserna betänkligt. Vad göras skall är nämligenallaredan gjort, eller åtminstone på väg att göras. Ingamissförstånd skall behöva råda om socialdemokraternas inställning i Förmånsrätt vid konkurs m. m. fråga omstöd till de företag som oförskyllt hamnar i en obeståndssituation på grund avuteblivna betalningar från kundföretag som gått i konkurs. I detta avseendedelar vi helt de uppfattningar som framförs i motion 720 om behovet av skyddför underentreprenörer och underleverantörer - det rör sig ofta om mindreföretag - som råkar i svårigheter genom huvudentreprenörs och kundföretagskonkurs. Det förhåller sig emellertid på det sättet att det föreligger möjligheter för kronofogdemyndigheterna att lämna anstånd medindrivning av skatter och avgifter samt verka för ackordsuppgörelser. Det är enligt vår mening väsentligt attsysselsättningsmässiga och regionalpolitiska konsekvenser beaktas vidskatteindrivning. Även om sådan hänsyn redan tas i stor utsträckning, harföretagsobeståndskommittén framlagt förslag, som innebär en ytterligaremarkering av behovet av samordning mellan rent fiskala intressen å ena sidansamt regional-, försörjnings- och arbetsmarknadspolitiken å andra sidan. Då regeringen förutom tillgången till denna utredningnyligen har beslutat om översyn av den statliga lönegarantin vid konkurs, synesbehov av ytterligare utredningar knappast föreUgga. En reform av det slag sommotionärerna och utskottsmajoriteten förordar skulle sannolikt inte medföranågon märkbar förbättring av de oprioriterade borgenärernas ställning.Följderna blir en omfördelning av risker och bördor mellan olikafordringsägare, vilket väl knappast kan vara något eftersträvansvärt ens frånborgerliga utgångspunkter. Vi kommer inte med föreslagna åtgärder till rättamed det verkliga problemet, nämligen att gäldenärer kan bygga upp skulder förvilka rimlig täckning saknas. Det är anmärkningsvärt att de borgerliga partierna blundarför behovet av förbättring av företagens egen kreditbevakning. När vi harpåpekat nödvändigheten av att se över reglerna i aktiebolagslagen för attförstärka skyddet för ett bolags borgenärer, t. ex. en skärpning avtvångsUkvidations-reglerna, som knappast erbjuder något skydd alls, harreformviljan frän borgerUgt håll nästan helt lyst med sin frånvaro. Vad det ytterst handlar om är att upprätthålla rättvisaoch trovärdighet i skattesystemet. Statskassan har knappast råd att utsättasför den ytterligare brandskattning som ett slopande av skatteprivilegiet skulleinnebära. Här finns det skäl att erinra om den borgerliga varianten av detindiska reptricket framförd i form av det smått klassiska budskapet att allakurvor pekade uppåt i lagom tid inför valet . Vi har frånsocialdemokrafiskt håll kanske varit litet orättvisa, när vi så kategorisktavvisat detta påstående. Ty om sanningen skall fram, finns det åtminstone enkurva, som har pekat brant uppåt under hela den tid borgerliga regeringar styrtlandets öden och äventyr. Det är kurvan för restförda skatter och avgifter. Härräcker det sannerligen inte med en tredubbling, som talar om isitt remissyttrande över motionerna, i vilket man för resten avstyrker bifalltill förslaget om att avskaffa förmånsrätten för skatter och avgifter vidkonkurser. Den siffran är redan slagen med flera hästlängder. Samhälletsutestående fordringar för skatter och avgifter uppgick Svenska företag och individer släpar nu efter med bortåt10 miljarder i debiterade skatter och avgifter, alltså en femdubbUng på sex år.Hela 75 % av restförda belopp beräknas vara företags källskatter, moms ocharbetsgivaravgifter. Om inget radikalt görs, kommer skulden om bara attha stigit till 15-20 miljarder, befarar uppbördsmyndigheterna. Visst kan man,som utskottsmajoriteten pliktskyldigast påpekar, sätta in ökade resurser motnotoriska skattesmitare. Men vi kan inte se någon anledning tiU att ytterligarebefästa underskottsekonomin genom att slopa förmånsrätten för skatter ochavgifter, som ju ändå är avsedda för gemensamma ändamål. Detkan enligt socialdemokratisk uppfattning inte vara riktigt att ta från denskattebetalande allmänhet som fullgör sina skyldigheter gentemot gemensammaintressen och ge till en trots allt mindre grupp av företag, av vilka tyvärr endel medvetet använder konkursen i det uppenbara syftet att komma ifrån sinaförpUktelser till det gemensamma folkhushållet. Då är det som vi ser det bättreatt tillgripa selektiva åtgärder, som direkt riktar sig mot problemen, dvs.obeståndssituationer för de seriösa företag som har råkat i bekymmer därför attde levererat varor eller tjänster till företag som gått i konkurs. Sådanaåtgärder kan förutom de redan nämnda vara att ge småföretagen ökad hjälp ochbistånd i fråga om kreditgivning och kredituppföljning.Ökadelånemöjligheterförsmåföretagen, något som varit aktuellt i bl. a.Vänerskogskonkursen, är också det en tänkbar väg i detta sammanhang. Med det anförda ber jag att få yrka bifall till den socialdemokratiskareservationen. Förmånsrättvid konkurs m. m. Underdetta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 110 (): Vi har att ta ställning till två motioner, i vilka tas upp frågor omförbättring av underleverantörers och underentreprenörers ställning vidgäldenärs konkurs. Imotion 1980/81:686 begär och hans två moderata medmotionäreratt skatters och allmänna avgifters förmånsrätt skall avskaffas, vilket skullege övriga fordringsägare i konkurs en bättre ställning. I den andra motionen,1981/82:720, begär och hans sex medmotionärer, som representeraralla de fyra stora partierna i , förslag som syftar till att skyddaunderleverantörer och underentreprenörer och deras anställda vid gäldenärskonkurs. Gemensamtför de båda motionerna är alltså att de syftar till ändringar som skall stärkamindre företags ställning vid gäldenärs konkurs. Vi i lagutskottets majoritetanser i motsats till utskottets socialdemokrater att bör göra etttillkännagivande till regeringen med anledning av de båda motionerna. När en konkurs inträffar,sker, sedan konkurskostnaderna betalats, 12Riksdagens protokoll 1981/82:99-100 Förmånsrätt vid konkurs m. m. utdelningtill fordringsägarna enligt en viss ordning, den s. k. förmånsrättsordningen.Man skiljer därvid mellan särskilda och allmänna förmånsrätter. Särskildförmånsrätt följer bl. a. med fastighets- och företagsinteckning. Dessaförmånsrätter belastar endast viss egendom och har i princip förmånsrätt förede allmänna förmånsrätterna. Bästa rätt bland de allmänna förmånsrätterna harfordringar som står konkurskostnaderna nära. Därefter följer skatter ochallmänna avgifter, det s. k. skatteprivilegiet. Den nästa i förmånsrättsordningi konkurs är fordringar på löner och pensioner, det s. k. löneprivilegiet. Detär att märka att lönefordringar i praktiken skyddas genom den statligalönegarantin vid konkurs, vilket gör att det konkursdrabbade företagets anställdafår ut sina lönefordringar genom lönegarantin. Först efter dessa olika typer av prioriterade fordringarsker eventuell utdelning i konkursen till övriga fordringsägare, bland vilka imånga fall förekommer de i motionerna nämnda underleverantörerna och underentreprenörerna.Dessa senare - ofta mindre företag - drabbas därför vanligen av kännbaraförluster när gäldenär går i konkurs. Det kan bli förluster i sådan omfattningatt de själva tvingas gå i konkurs, varigenom även deras anställda blir friställda. I motionen av m. fl. begärs, som jaghar nämnt, att skatters och allmänna avgifters förmånsrätt skall avskaffas,varigenom enligt motionärerna dels förutsättningarna för ackord skulle öka,dels oprioriterade fordringsägare, som de nämnda, får en förhållandevis bättreställning. Det finns i detta sammanhang anledning att erinra om attlagberedningen föreslog att skatteprivilegiet skulle avskaffas.Förslaget framlades efter nordiska överläggningar, och i och Danmarkavskaffade man skatteprivilegiet . I kom det däremotatt bibehållas, trots att flertalet remissinstanser tillstyrkte en ändring. Vi har i utskottet låtit remissbehandla denna motion, ochsom framgår av betänkandet har mer än hälften av remissinstanserna uttalat sigpositivt om motionen. Sedan skatteprivilegiets bibehållande prövades för tio årsedan har flera omständigheter inträffat som kan påverka frågans bedömning. Bl,a, har staten genom andra lagstiftningsåtgärder fått ökat skydd för sinafordringar på skatter och allmänna avgifter. Sålunda infördes ett nyttinstitut, betalningssäkring, som ger särskild förmånsrätt i konkurs. Vidare harpå det skatterättsliga området i ökad utsträckning införts regler om personligtansvar för juridisk persons skulder, s, k, ansvarsgenombrott, Å andra sidan, framhåller vi, måste även beaktas attundanhållande av skattemedel har gällt allt större belopp. Det ärav stor betydelse från skattemoralisk synpunkt och av allmänna rättviseskäl attstatens fordringar drivs in. En viktig fråga i detta sammanhang är också vilkeninverkan skatteprivilegiet har på möjligheterna att få till stånd ackord, somframhålls i motionen. Sammantagetanser vi inom utskottsmajoriteten att det finns skäl att ånyo förutsättningslöstpröva frågan, om förmånsrätten för skatter och allmänna avgifter bör bibehållaseller om den kan avskaffas. Det är därvid angeläget att man noga analyserarvilka effekter ett slopande av förmånsrätten skulle få ur olika synpunkter,inte minst för de oprioriterade fordringsägarna som är nämnda i motionerna. Vianser dessutom att det är viktigt att man tar del av de erfarenheter som har vunnitsi och sedan skatteprivilegiet avskaffades där , I mofion 720 av m, fl, anges två olika vägar för attbättre skydda underleverantörer och underentreprenörer. Att det finns behov avett sådant skydd är senare tids konkurser exempel på, och i motionen nämner mande problem som har uppstått för åkeriägare och andra småföretagare på grund avVänerskogs konkurs. Eftersom senare kommer att yttra sig vill jaginskränka mig till att helt kort ta upp hans motion, EnUgtmotionen bör i första hand den statUga lönegarantin utvidgas så att den täckerunderentreprenörs fordran vid huvudentreprenörs och kundföretags konkurs i vadden avser de anställdas arbetsinsats, alltså inte företagarnas. Man bör ocksåenligt motionen pröva möjligheten att finna ett lönegaranfisystem förunderleverantörer i de faU där deras situation blir orimligt besvärlig tillföljd av en konkurs. Är det inte möjligt att utvidga lönegarantin, bör, sägermotionärerna, andra vägar prövas, t, ex, införande av förmånsrätt för nämndagruppers fordringar. Visom utgör majoriteten i utskottet påpekar att begärde enutredning om införande av förmånsrätt för upplupen royalty till författare ochandra grupper på det upphovsrättsliga området. Detta utredningsarbete har ännuinte påbörjats, och vi anser att det är lämpUgt att den kommande utredningenäven tar upp de frågor om förmånsrätt som och hans medmotionärerhar föreslagit. Vadgäller förslaget om utvidgning av den statliga lönegarantin förutsätter vi attden tillsatte utredaren, som skall göra en allmän översyn av denStatUga lönegarantin vid konkurs, även skall pröva de förslag som framförs imotionen. Sammanfattningsvis,herr talman, vill jag bara konstatera att vi ser det som väsentligt att manförsöker finna former för att stärka de mindre företagens ställning vid derasgäldenärers konkurser för att om möjligt undvika svåra ekonomiska problem fördessa mindre företag och risk för friställande av deras anställda. Det kan inteför alltid vara självklart att staten får skatten inbetalad innan den lilleföretagaren får ersättning för det arbete och de leveranser han gjort. Vi ärmedvetna om att det är besvärUga avvägningsproblem, men det får inte hindraatt vi försöker finna lösningar till gagn för dessa mindre företag och för alladem som är beroende av dem, BengtSilfverstrand tog i sitt anförande något upp sakfrågan och använde sedan en raduttryck som det kanske vore anledning att kommentera. Jag tycker emellertid attsakfrågan är så viktig att jag kan hoppa över att kommentera påståendena omåtskilliga krumbukter, haltande logik osv. Sådant hör inte hit; det är enalltför väsentlig fråga vi har att diskutera. Förmånsrättvid konkurs m. m. Förmånsrätt vid konkurs m. m. Jag ber slutligen att få yrka bifall tillutskottets hemställan, vilket innebär att skall ge regeringen tillkänna vad som anförts i denna fråga. 111 () replik: Jag förstår så väl att intevill kommentera det jag har kallat krumbukter.