prot · G509158 · 1981-12-31 00:00:00 — Ocli låg spänning och stabilitet är en av de huvudfaktorer som arbetet för en kärnvapenfri zon handlar om. Det faktum atf samtliga nordiska länder faktiskt är kärnvapenfria är också en manifestation av "2 den låga spänningen. Det ärutgående från stabiliteten och den låga spänning som vi har Nr 158 som vivill driva arbetet vidare för att konsolidera vår kärnvapenfrihet. F. ö. harhögerpartiet i , som före regeringsinnehavet uttryckt stark kritik motzontanken sedermera intagit en mer positiv om än fortfarande delvis skeptisk hållning. Och - för atf knyta anfill vad m. m. Herneliussade om balans - svarade den norske statsministern i på en frågaom ensidiga bilaterala avtal med , något som infe har föreslagitsi vare sig eller . Han sade atf man naturligtvis inte kan varamed om några sådana. Men jag försökte , sade den norske statsministern,att göra klart att ett avtal där atommakterna är med och där de äreniga om aft hålla atomvapnen utanför vissa zoner skulle vara något helt Utgående från den formen av balansuppfatfar man uppenbarligen också i våra grannländer och deras regeringar, ivarje fall i , aft den här typen av arbete är viktigt. 44ALLAN () replik: Jag tycker infe att vi skall fördjupa oss idebatten i och i nyanser i den. Jag vill annars erinra om att denförutvarande statsministern. , också uttaladeatt det inom ramen för NATO fanns den bästa grundval för fortsatt arbete förfred och frihet. Det kan ställas mot den andra nyanseringen, som visar dennorska enigheten i denna del. Annars finns det inte någon större meningsskiljaktighetmellan och mig. Jag menar att den nordiska balansen - sådan denexisterar och som vi vill bevara - är ett sätt för avspänning och stabilitet.Mats menar att ett nordiskt avtal om en kärnvapenfri zon kan bli ettsådant avtal. Det får man väl se, sedan förutsättningarna undersökts ochpreciserats och när man kommer närmare den saken. är det alltför osäkert,som det ser ut , då uppenbarligen i varje fall en supermakt motsätter sigdetta avtal. Det krävs ju ett medgivande från båda supermakterna. Till följdav den ena supermaktens avståndstagande är två länder i kanske inte såberedda att nu sluta ett avtal. Vad framtiden kommer att utvisa är en annansak. Sedan vill jag säga fill angåendeteckningen: Jag tog infe avstånd från teckningen, och jag instämde inte heller- därför aft def var en teckning, med dess begränsade avsikter och ambitioneratt ge en objektiv bild. Teckningar skall inte sprida sanningen. De skall gesin bild av verkligheten, inom en sektor av det stora fältet. Och när defgäller denna teckning, som är en internafionell byrås produkt, har vi ingenanledning aft i ta avstånd eller instämma, hka litet som när detgäller andra teckningar, av skäl som jag nämnde. förvånar mig verkligen. Jag kan förstå omman begär atf vi skall fa avstånd från yttranden i vissa sakfrågor, men att faavstånd från en teckning - det var något nytt i riksdag. Nedrustning m. m. 45STURE () replik: var ju fidigare chefredaktörför . Jag kan inte uppfatta hans senaste två inlägg på annatsätt än att han faktiskt solidariserar sig med det dåliga omdöme som hansefterträdare på tidningen har visat genom aft publicera denna stora teckning pådagens ledarsida. En sådan här teckning har stor genomslagskraff, som jagsade. Det är en politisk teckning, ett politiskt budskap. Den ställer upp tillförsvar för rustningspolitik, som - def trodde jag vi var eniga om - ärmycket farlig därför aft den ökar riskerna för kärnvapenkrig och kommer attdirekt leda till en ökning av rustningar på samma område. Därför hadedef varit välgörande aft få höra från företrädare aft de inteställer upp på den här formen av Reaganpropaganda. Jag kan up])lysningsvis nämna att detta försvar förReagans rustningspolitik kan behövas. Enligt senaste indikator harsvenskarnas förtroende för rasat mycket snabbt sedan blev presidenti . Det är nu av den svenska befolkningen som säger atf de har liteteller mycket litet förtroende för utrikespolitik. Det är väl snart baraSvenska Dagbladefs ledarsida som ställer upp för . 46 AL,() replik: fortsätter att förvåna mig. Hanförvånar säkerligen också sina kolleger i pressen, när han kommer med omdömetatt en teckning av detta slag är ett led i en propagandakampanj mot ochför . Det har säkerligen aldrig föresvävat redaktionsledningen eller denredaktionspersonal som har infört teckningen aft sådana avsikter skulle finnasbakom tecknarens återgivande av sin syn på verkligheten . Jag tror bör akta sigför atf göra sig löjlig i den här debatten. 47TORSTEN (): Det är optimistiskt av motionärerna atf kallasina motioner för nedrustningsmofioner. Verkligheten är atf det tyvärr måstekonstateras aft man inte ens nått upp till en begränsning av de rustningar sompågår . Lika fullt måste alltid strävandena för aft begränsa, och helstdecimera, rustningarna pågå. Redan andra året efter bildandet anslöt sig tillFörenta nationerna, världsorganisationen för fred och framsteg. kanman konstatera att har utfört ett mycket aktivt arbete inom de olikafält där fredsarbete påigår. Enskilda svenskar har spelat en mycket stor roll idetta arbete, men också som land har ju aktivt försökt atf bidra tillfredssfrävandena. De motioner som behandlas nu får väl därför närmast sessom en önskan från motionärerna atf göra en deklaration för sig själva ochbetyga att man är mycket intresserad av defta. När denspeciella organisafionen i , CD, bildades var med Nedrustning m. m. från första början. Detvar förslag om 15 nationer, varav två från vartdera Nr 158 storblocket ochfem neutrala. Glädjande nog var alltid ett land som nämndes i dettasammanhang. Idet arbete som pågått i har varit mycket aktivt. Man får tyvärrkonstatera att resultaten inte har kunnat bli så lysande, och man får lägganästan hela skulden för detta på stormakterna. Vi har dock fått vissa framsteg- avtalet om yttre rymden, havsbottenavtalet, och några andrasådana avtal har kunnat träffas. Det finns väl vissa oklarheter om hur egentligenCD arbetar i förhållande fill Förenta nafionerna. CD bekostas visserligen avFN, men det är också en självständig organisafion. Det är ett begränsat antalländer som arbetar där, och därför kommer frågorna alltid upp för diskussionockså i generalförsamling. Därökar resolutionernas antal . Från att havarit nio var det vid den senaste generalförsamlingen 48 resolutioner plus sexanslutande resolutioner. Jag är tyvärr inte optimistisk om att detta skall ledatill några större resultat. Jag skulle kunna tänka mig att närgeneralförsamlingen behandlar frågan kan det mycket väl bli ett 50-talresolufioner, men om det skall bli några resultat är jag-tveksam till. Talenär nästan allfid desamma - en skräckskildring över rustningarna. Det är ocksåmycket vanligt i vårt land, och det måste kanske vara på det sättet. Därefterär det ett betygande av hur fredligt det egna landet är och ett försvar för rustar. Tyvärr blir det inte så mycket konkreta saker av dessa tal. Det ärmycket lätt att ut i luften fråga länder: Varför är ni inte fredliga? Men detär mycket svårt att visa till rätta. Det är inte lätt att lägga fram förslagsom accepteras. Propagandan synes i många fall viktigare än själva resultatet.Det framläggs fredsplaner, och i den egna pressen talar man mycket omnedrustning och sådant, men man aktar sig nogsamt för att sammanjämka sinaplaner, så att det verkligen blir något resultat av det hela. Vihade en plan för fullständig nedrustning. Det lät alldeles utmärkt!Men det var alltså länge sedan, och mer har vi inte fått fram. Jagskall inte på något sätt bfy mig om att tala om teckningen i Svenska Dagbladetoch moderaters och socialdemokraters diskussion om den. Men jag vill nämna attdet finns en del uppgifter om vapenarsenalerna i världen, kärnvapnen isynnerhet. I ryska källor fanns en artikel publicerad aven generallöjtnant . Han har gjort en uppskattning av hur deolika kämvapenspetsarna fördelar sig. Han kommer fram till att och deallierade skulle ha totalt 1 483 kärnvapenspetsar medan skulleha 2 035. Sedan har def gjorts en uppskattning från sida. Committee onForeign har gjort den. Där kommer manfrani till att västallierade har 1 229 och 3 787kärnvapenspetsar. I båda fallen är det alltså en stor övervikt förWarszawapakten. Jagser, med utgångspunkt i detta, pessimistiskt på möjhgheterna att få en frysningtill stånd: Det blir den gamla vanliga onda cirkeln. Den ena maktgruppen visaratt den andra har ett övertag och säger: måste vi rusta. 5 Riksdagensprotokoll 1981/82:158-159 Därefter kanske detvänder, och rustningarna fortsätter atf skruvas upp. Närdet gäller de konventionella vapnen skulle, enligt vad som sägs, västmakternaha övervikt. Jag har svårt att avgöra det, eftersom jag inte har någonredovisning över det. Jaghar här gett en bakgrund, något pessimistisk, till möjligheterna när det gällernedrustning. Det här är ett mycket svårt problem. Hur energiskt änarbetar är det mycket svårt att få några verkliga resultat till stånd. Utskottetär enigt i sitt betänkande, och det är glädjande för svensk del. Det går istort sett ut på att skall fortsätta sina ansträngningar, inom alla deområden där vi medverkar, för att eventuellt få fram resultat. Kärnvapenfriazoner i ohka delar av världen har diskuterats vid olika tillfällen. Det finnsbara en, som kommit till stånd genom det s. k. , där länderutanför Lafinamerika men med territorier där, sammanslutit sig och förpliktatsig att ha en kärnvapenfri zon. Diskussionerna i dessa sammanhang har pågåttmycket . 1957 framkastade dåvarande utrikesminister iFörenta nationerna tanken på en kärnvapenfri-zon. .EnligtJians uppfattningskulle den bestå av . , och Västtyskland.Östtyskland förklarade året därpå, 1958, att man kunde tänka sig att uppfyllavillkoren för Rapackipla-nen, och det gjorde också. Däremotfick man inte något uttalande från om dess inställning, medanVästtyskland och gick emot planen. Vadgäller våra egna angelägenheter och frågan om en kärnvapenfri zon i kansägas att den fick en htet olycklig start. Kommunistpartiledaren ochregeringschefen lade fram förslaget i i april 1959.Det var uppenbart att det den gången närmast var fråga om en bricka istormaktsspelet. Chrustjev ansåg givetvis att kunde man få sådana zoner i denandra intressesfären så var det ju bra. Det fortsatte med ettlikartat förslag av en dansk kommunistdelegation som var på besöki . Nästa steg kom månaden därpå, , då president lade fram sin egen plan, som sedan kom att bli en huvudlinje i denfinländska utrikespolitiken. Såhar alltså tanken på en kärnvapenfri zon i uppkommit. Därefter harförslaget aktualiserats vid olika fillfällen, men det har inte fått någotstörre gehör. Situafionenär något annorlunda med de nya aspekter som har kommit fram. Utrikesministerngjorde ett uttalande som kanske belyser hur man bör se påfrågan . Han sade där: "Vihar redan haft åtskilliga kontakter i denna fråga med de nordiska regeringarna.Kontakter har också tagits med och regeringar." Jagtycker att det är viktigt att utrikesministern har betonat att det inte räckermed de nordiska regeringarna, utan kontakter har också tagits med t. ex.Sovjetunionen, eftersom man känner fill situafionen i . Utrikesministern tillade:"Det är ingen överdrift att säga att intresset hos kärnvapenmakterna förreella åtaganden till förmån för en sådan zon är svagt." Efterubåtsintermezzot har givetvis frågan om bhvit aktuell, och var och enhar väl menat att vi inte gärna kan ha en kärnvapenfri zon i när det därcirkulerar åtskilliga ubåtar bestyckade med kärnvapen. Både Sverigesstatsminister och president har sagt, att skall det bli fråga om ensådan zon måste ingå. Vi vet atf i så fall kommer förhandhngarna attvidgas avsevärt, och man måste, som utrikesministern sade, också diskutera medkärnvapenmakterna. Det sägs också iutskottets betänkande: "Debattenhar tillförts nya element genom händelsen med den sovjetiska ubåtens intrång påsvenskt militärt skyddsområde. Denna har bl. ä. i ökad grad riktatuppmärksamheten mot status i samband med en kärnvapenfri zon i detnordiska området. Ett naturligt krav i sammanhanget bör vara att Östersjönskall vara kärnvapenfritt." Manhar väl vid olika tillfällen gjort långtgående tolkningar av vad utskottetegentligen sade när det behandlade denna fråga tidigare. Utskottet yttrade ju,att enligt utskottets mening bör den hålla fortsatt närakontakt med de övriga nordiska regeringarna i frågan för att undersöka om engemensam grund finns mellan de nordiska länderna i syfte att skapa enkärnvapenfri zon i som ett led i arbetet för ett kärnvapenfritt Europa.Ibland har man sagt att har uttalat sig för en kärnvapenfri zon iNorden, men det är väl något långtgående att tolka uttalandet så; man skulle juundersöka om det finns förutsättningar. Jagskulle gärna vilja att vi kunde få en kärnvapenfri zon i , men jag villbetona att i så fall får man beakta också de nya aspekter som har uppkommit påsenare tid. I så fall kan man knappast bilda en kärnvapenfri zon i utanatt ha med . Det går inte att tänka sig att till stor delskulle omges äv vatten där man har kärnvapen och att vi skulle sägaatt skall vara kärnvapenfritt. Jag skulle önska att tanken kundegenomföras, men jag befarar att det kommer aft ta åtskilhg tid innan man kanskapa enighet om att få en sådan zon till stånd. Det är dessa synpunkter jag har velat anföra i anslutning tillutskottets enhälliga betänkande, och jag har givetvis inget som helst annatyrkande än bifall fill utskottets hemställan. 48 ()replik: anförde i början av sitt anförande några siffror somtydligen syftade till att stödja den svaga moderata argumentationen tidigare.Hans siffror tydde på att det skulle vara stor övervikt för . Hantalade inte om vad det var för siffror, men jag förmodar att de handlade ommedeldistanssystemen i . Omman diskuterar regionala kämvapenbalanser accepterar man de tankegångar somfinns, att det är hiöjligt atf föra begränsade kärnvapenkrig. Vi har aldrigfidigare här i landet accepterat den tanken. Våra bedömningar har aldrigfidigare gått ut på att det är möjligt att begränsa ett kärnvapenkrig Därför har vihela fiden sagt aft kärnvapenbalansen måste ses Desiffror som nämnde gällde alltså förmodligenmedeldistanssystemen. Om vi ser på det totala antaletkärnvapenstridsspet-Nedrustnine m m. sar i har NATO traditionellt haften betydande övervikt, och så torde det vara fortfarande. Anf.49 () replik: behöver inte på något sätt tolka vad jag säger. Jag haranfört siffror och jag har angivit från vilka källor jag har hämtatuppgifterna. Vill ha formuleringen så är det approximated totalwarheads som man har talat om, och skall det analyseras vad som menas meddetta. Artikeln härom fanns i , för attriktigt exakt ange källorna. Jaghar inte yttrat mig om ett begränsat kärnvapenkrig i utan bara anförtsiffrorna som fakta. Det finns ingen anledning till polemik. Jag har inteförsvarat , jag har över huvud taget inte lagt mig i den debatten.Det är alldeles onödigt att i en rephk säga något om de faktauppgifter som jaghar lämnat. Anf.50 () replik: När man diskuterar de här frågorna kanske man inte skall ha en så tunndokumentation som någon tidningsartikel i . Jag rekommenderarTorsten att t. ex. läsa . Anf.51 () replik: Att uppgifterna har publicerats i förringar inte värdetav dem. Jag har anfört namnen på de ryska källorna, och jag har anfört attuppgifterna om de västallierade har tagits från . Det går säkert att få hela artikeln, om önska det. Jag finner def högst opåkallat att söka polemik medmig, när jag inte på något sätt har försökt ställa fill någon debatt utan haranfört faktiska uppgifter och talat om varifrån de har hämtats. 52 (vpk): Låt hela få folkomrösta om frågan om en kärnvapenfri zon! Detförslaget kom från , och den som framställde det gjorde det bl. a. motbakgrund av att det knappast finns några partier som öppet säger nej kärnvapenfri zon i . Men ändå händer det just ingenting - det stannarmest vid prat från ledande håll. Så ock här i kammaren . växerdetta krav sig allt starkare bland de breda folklagren i samtiiga nordiskaländer. För sedan överlämnades mer än 750 000 namnunderskrifter meddetta krav till utrikesminister . I samlades denstörsta demonstrationen någonsin i bakom parollerna Ettkärnvapenfritt och en kärnvapenfri zon. Enliknande rörelse av minst samma strategiska betydelse finns i Sydeuropa.Grekland, och driver frågan om såsom kärnvapenfrizon. Statsledningarna står officiellt bakom en sådan pohtik. Vi bör utvecklakampen för en kärnvapenfri zon i för att stödja liknande rörelser påandra håll i världen. Om vi håller tillbaka vårt arbete kring denna fråga,innebär det ett svek inte bara mot vår egen fredsrörelse utan lika mycket motfredsrörelsen exempelvis på . betänkande upprepas de argument som vi gång på gång har fåttta del av, nämligen att de facto är kärnvapenfritt , att kravetförutsätter medverkan av kärnvapenmakterna osv. Vidare hänvisar utskottet tillatt de nordiska regeringarna i samband med de regelbundna nordiskautrikesminisf ermötena har utbytt synpunkter i frågan och enats om ett fortsattsådant informafions- och åsiktsutbyte. Detsom sägs är naturligtvis bra, och det är tillfredsställande att utskottet ärenhälligt. Men vad som är oroväckande är att bakom detta enhälliga utskottdöljer sig klara politiska meningsskiljaktigheter. t. ex.förklarade att en koncentration till zonen kan innebära att man drar intressefrån andra områden, att stormakternas garantier räcker och att dennafråga måste ses i ett större sammanhang. I prakfiken innebär detta attmoderaterna inte tillmäter detta krav särskilt stor vikt. TorstenBengtson framhöll att inte har fattat beslut om att vi skall verkaför en kärnvapenfri zon, utan vi skall i första hand undersökaförutsättningarna. Sedan var han väldigt pessimistisk när det gällermöjligheterna att förverkliga detta. Bakom utskottets enhälhga betänkandeligger alltså polifiska meningsskiljaktigheter, som innebär atf frågan inte harförts framåt. Intebara vpk utan även den samlade fredsrörelsen och många enskilda har förklaratatt det är tid för konkreta initiativ. statsminister saken så att initiativet till att inrätta såsom enkärnvapenfri zon bör tas av staterna i området. Vi kan alltså inte sitta ochvänta på att någonting skall ske utifrån. har härvidlag enligt våruppfattning särskilda möjhgheter såsom varande ett neutralt och alliansfrittland. 1981års enhälliga beslut i zonfrågan borde redan ha följts upp med etthandhngsprogram. I vår motion 1252 har vi skisserat ett sådant handlingsprogram.Jag skall ange bara några av de punkter som vi där har tagit upp när det gällervad ett sådant handhngsprogram bör omfatta. Detfinns behov av ett organ, som uteslutande arbetar med zonfrågan. bör därför inrättas med utrikesministern såsom ordförandeoch med företrädare för samtliga partier. Kommissionen bör ha såsomuppgift att fortlöpande arbeta med frågan och föreslå regeringen åtgärder. Vihar vidare krävt en samnordisk parlamentarisk kommission, en nordiskministerkommission samt en nordisk konferens, därför att säkerhets- och försvarspolitiska frågor inte ryms inom ram. Det finns ett behov av ett bredarenordiskt forum för en sådan här debatt. Därför bör den tainifiativ till en nordisk konferens om inrättande av en zon och för endiskussion om säkerhetsfrågorna. Vihar också krävt att regeringen skall utarbeta ett underlag för en preliminäravtalstext, eftersom zonen måste stadfästas i ett avtal mellan de nordiskaländerna. Vi har krävt att skall inleda det komplicerade arbete somsäkerhetsgarantierna utgör. Vi har tagit upp utfunningszonen, och vi har sagtatt man bör ha en konsekvensutredning. Inrättandetav en zon skulle vara ett viktigt framsteg för nedrustningssträvandena ochgynnsamt påverka säkerheten, men skulle också få effekter för försvaret ochdess uppbyggnad. Därför vill vi att en särskild konsekvensutredning skallkunna titta på vilka nedskärningar och besparingar som kan göras samt vilka nyakrav som kan ställas på försvaret. Dethär är några saker som vi menar borde ingå i ett handlingsprogram. Jag vet att fredsrörelsen har fört fram olika alternativ. Det viktiga ärnu att besluta om att ett program skall utarbetas. Utskottetavstyrker våra krav med hänvisning till det pågående utredningsarbetet. Mendet finns ju ingenting som säger att det här utredningsarbetet inte kan fortlöpaparallellt med förverkhgandet av en plan. Vi tycker att det brådskar med attkonkreta initiativ tas, inte minst mot bakgrund av moderaternasställningstagande . kommer efter mig hår italarstolen. Jag lyssnade på den diskussion han hade medutrikesministern, och det är uppenbart att är på glid från denståndpunkt de fidigare intog, liksom f. ö. deras ungdomsförbund. Sedannågra kommentarer till vad som sagts här . gicktill angrepp mot fredsrörelsen och sade att den borde göra rent hus inom sig.Jag tycker, herr talman, att det är viktigt också för fredsrörelsen att görarent hus med de pohtiska partier som så ensidigt stöder en stormakts intressen,i det här fallet och Reaganadministrationens. Om visstevad fredsrörelsen står för, skulle han vara klar över att samtligafredsorganisationers krav riktar sig till alla kärnvapenmakter. Fredsrörelsenär inte så ensidigt inriktad som moderata samlingspartiet. Med det, herr talman, villjag yrka bifall till motion 1252. Under detta anförande övertog tredje vice falmannenledningen av kammarens förhandlingar. 53 () replik: sade att jag sagt så och så om den nordiskakärnvapenfria zonen. Jag citerade vad beslöt - def finnspå s. 5 i utskottets betänkande, näst sista stycket. Centernspartiledare har deklarerat att måste ingå i en eventuell nordiskkärnvapenfri zon, och i utskottets betänkande står det: "Ett naturhgt kravi sammanhanget bör vara att skall vara kärnvapenfritt." Eftersom vpk är ett förlitet parti för att bh representerat i utskotten, har vi inte fått något uttalandefrån vpk. Därför skulle jag vilja fråga 158 : Är det vpk:smening att skall ingå i en eventuell Torsdaeen den 54 ()replik: Jag vill egentligen inte ta upp någon polemik rriot , mendet är en sak som jag skulle vilja framhålla ändå. EvaHjelmström säger aft det bara pratas om en kärnvapenfri zon men att det intehänder någonting och att detta är ett svek mot fredsrörelsen. Jag kan mycketväl förstå den otålighet man kan känna över att det går så sakta, men nog ärdet väl ändå så att och jag som politiker måste ta vårt ansvar.Vi måste inse och vi måste informera om att det här är en fråga som det tar tidatt genomdriva. Jagtror fullt och fast på en kärnvapenfri zon i , och jag är beredd attjobba för att vi skall få till stånd en sådan. Men jag måste ju samfidigt vararealistisk och inse, att även om vi jobbar aldrig så mycket, kommer det att tatid. Jagsäger detta bara för en saks skull, . Jag är rädd för att om vigör falska förespeglingar till fredsrörelsen, kan det bli en bumerang. Man kaninom fredsrörelsen tro att detta med kärnvapenfri zon kan åstadkommas i enhandvändning. När det sedan inte händer någonfing som ger praktiska resultat,kan det vändas mot hela fredsarbetet, och man kan tröttna och resignera. Dennafredsopinion och detta fredsarbete betyder alldeles för mycket för att vi skallmedverka fill en resignafion på det viset. Låtoss arbeta i aktivt fredsarbete på olika sätt och efter all vår förmåga för enkärnvapenfri zon i , men låt oss inte göra falska förespeglingar och sägaatt detta är någonting som kan åstadkommas snabbt. Under alla förhållanden ochhur mycket arbete vi än lägger ned kommer det att ta tid, inte minst motbakgrund av de ohka säkerhetspolifiska system som vi har i . 55 (vpk) replik: Först några ord till . Låt mig efter hans bägge inläggnu konkret ställa frågan: Hur uppfattar beslut?Innebär det att enhälligt ställer sig bakom att vi skall verka för enkärnvapenfri zon, eller inte? Ja eller nej! Sedantill defta med . Trots att påstår sig ha tittat påvad vi har sagt är detta uppenbarligen inte fallet, och det tycker jag äroerhört slarvigt av en som skall ställa sig bakom förslag.