prot · G509127 · 1981-12-31 00:00:00 — En samlad trafikpolitisk debatt, där inte barajärnvägstrafiken belyses och penetreras, skulle effektivare tjäna syftet attskapa en bättre kollektivtrafik. Det blir litet hackigt att en gång behandlavissa vägars vara eller inte vara, tunnelbana och bussar, entredje gång övrig spårburen trafik, osv. Dessutom har utskottet valt att delaupp detta senare avsnitt på åtminstone två olika omgångar. För att något belysaproblemen i kan jag inte begränsa mig helt till vissjärnvägsproblematik, utan jag kommer också att till viss del beröra frågorutanför betänkandets ämnesområde. Den trafikpolitik som förts i landet som helhetmen i i synnerhet gynnar bilismen och missgynnarkollektivtrafiken. Detta har medfört en kraftigt ökad biltrafik påkollektivtrafikens bekostnad, även om biltrafiken över tullarna i Stockholmunder minskat något. Den begränsade utbyggnad avkollektivtrafiken som skett i länet har inte motsvarat de höjdabehoven utan har i stället resulterat i ökad trängsel. I landstings trafikkontors yttrande överlandstingets kollektivtrafikutredning slås också fast att det inte ärkollektivtrafiken som fått mest pengar inom transportsektorn, utan attsatsningarna på vägar och andra trafikanläggningar främst gynnat bilismen. Många av förortskommuner och länets glesbygderhar otillräcklig kollektivtrafik, och de som bor där får långa restider ochblir socialt isolerade eller tvingade att - mot sin vilja - använda bilen förarbetsresor eller andra resor, som skulle vara omöjliga eller ta orimligt lång tidi anspråk att genomföra på annat sätt. I länets kärnområden och främst i drabbas människor av buller, avgaser och trafikskador till följdav en ohämmad bilism. Främst barnen hotas och drabbas av allvarliga fysiska ochpsykiska skador i denna trafikmiljö. Vpk har krävt en helt ny trafikpolitik iStockholms län, en trafikpolifik som utgår från sociala behov och som bygger påkollektiva färdmedel. Trafikverksamheten måste drivas och planeras med sikte påen helt annan kvalitativ och kvantitativ nivå än den som är rådande. Kollektivtrafiken måste byggas ut så, att den klarar av enhalvering av biltrafiken över tullar och så, att det går att bo i länetsglesbygder utan att vara bilägare. AB , , får intelängre lunka på i de gamla fotspåren med en kollektiv trafikapparat somknappast håller jämna steg med det genom utglesningen ökade trafikbehovet.Också höjda bensinpriser ökar trycket mot kollektivtrafiken. För detta krävs ett program med åtgärder på både kort ochlång sikt. Till det senare hör en upprustning och fortsatt utbyggnad av denspårburna trafiken, något som kan underlättas om de principiella riktiinjer ochförslag till bidragsformer som bl, a, framläggs i väghållningsutredningensbetänkande genomförs. Statsbidrag kan därigenom erhållas för en nödvändigupprustning av exempelvis tunnelbanenätet samt utbyggnad av busstrafiken. Vi har från vpk föreslagit att man, för att underlätta ochbygga ut pendeltågstrafiken, bör anlägga ytterligare ett spår mellan Kallhälloch samt mellan och , så att sträckningarna erhållerdubbelspår hela vägen. Vid en satsning pä energikombinatet i -som börkopplas till en sådan här debatt - bör en utökning av spårkapaciteten tilldubbelspår vara aktuell ända till , Detta skulle underlätta en ökningav frakterna på järnväg och medverka till en minskning av den tungalastbilstrafiken, Föratt förstärka spårkapaciteten mellan ochSödertälje bör ett nytt spår anläggas parallellt med de nuvarande. Detskulle möjliggöra en snabb och nödvändig utbyggnad av pendeltågstrafiken i helalänet. Då skulle t, ex, två spår kunna användas i en och samma riktning underhögtrafik. Härigenom underlättas en direktförbindelse mellan ochArlanda, I samband med utflyttningen av inrikestrafiken från tillArlanda borde rimligen ett sådant beslut ha fattats. kommunisterna föreslår dessa satsningar påpendeltågstrafiken därför att den utgör en betydande del av den kollekfivatransportapparaten i länet. Med en ökad kapacitet skulle den också kunna ta enännu större del av framför allt arbetsresorna. Utan tvivel är det nu alltför mångasom reser med egen bil för att komma till och från arbetet. tvingas deatt göra det på grund av en undermålig kollektivtrafik. Det som hände , med stillastående tåg iStockholm, och på andra platser i landet, är i sig ett klart bevis påatt hela järnvägspolitiken är i kris. Det är inte bara ett resultat av endålig, för att inte säga urusel trafikpolitik från de borgerliga regeringarnassida, utan nedrustningen av kapaciteten och resurserna påbörjades under desocialdemokratiska rege- m. fl. m. fl. Vad som fordras är en kraftfull satsning påkapacitetshöjande åtgärder, och till detta måste det ställas medel. En fortsattnedrustning skulle medföra så kraftiga ingrepp att en restaurering skulle blinära nog omöjlig. För innebär detta att det i första handär spårkapaciteten som måste ökas. När vi konkret kräver att skallfatta beslut om förstärkt spårkapacitet mellan och gör vi detför att denna spårutbyggnad på stambanan är en framtida nödvändighet för dels skall kunna försörja lokaltrafiken, dels förbättra förhållandena förfjärrtrafiken. Vi har valt att i ett första skede föreslå en utökning med ettspårpar. Vi menar att det är den enklaste och billigaste vägen att väsentligthöja linjekapaciteten. Men vi kan inte, och får inte, stanna vid detta, utan nyaspärpar måste också byggas för att man skall kunna öka trafikkapaciteten påandra linjer i länet. Här gäller det att vi i en mycket nära framtid, och dåmenar jag , höjer kapaciteten så att det blir dubbelspårockså mellan och och mellan och ,Utredningen om statliga insatser för Stockholmstrafiken tar upp dessasynpunkter och framhåller att detta i och för sig är nödvändigt, men islutsatserna - vilka tydligt dikterats av sparprogram m, m, från regeringen -anses det som "prakfiskt omöjligt". Och därmed nöjer sig utredaren.Det är därför viktigt att man redan nu slår fast att dessa åtgärder skallvidtas. Och beslut som innebär att en planering kan komma i gång måste fattasnu. Det kommer ändå att ta av bedrövelser för pendeltågsresenärernaatt anlägga dubbelspåren. Överfulla tåg, förseningar, låg turtäthet etc, påföljden att många föredrar att i stället nyttja bilen som transportmedel. Det finns ett avsnitt beträffande den spårbundna trafikensom utskottet inte tar upp i detta betänkande, och det är frågan omArlandabanan. faller det sig kanske naturligare att denna debatt förs isamband med behandlingen av frågan om hur trafiken till och från skalllösas. Men det går ändå inte att i en trafikpolitisk debatt som rörjärnvägstrafiken gå förbi detta. Vi har i vår motion sagt att en spårutbyggnadenligt vårt förslag i ett första skede också skulle möjliggöra att enArlandapendel kunde sättas in. För detta skulle då behövas en linje framförallt mellan och , utöver det tredje spåret. De kostnader som iolika sammanhang har valsat runt i debatten, på ,är inte relevanta i sammanhanget. Det är nämligen inte bara fråga om att enArlandapendel skulle komma att kosta 1,4-1,, utan vid ensådan omfattande omläggning vinner man många andra fördelar, som inte barahänför sig till Arlandapendeln. Slutligen bör frågan om utbyggnaden på längresikt lösas på så sätt att fjärrtågen helt separeras från lokaltågen i länet.Detta skulle innebära separata dubbelspår på hela sträckan mellan ochSödertälje, Ett tredje spår i det första skedet, enligt vårt förslag, skulledär ingå som en given del. Frågan omFlemingsbergs station har behandlats i många trafikpolitiska debatterunder årens lopp. Något beslut har ännu inte fattats, och såvitt jag Nr 127 kan förståkommer det inte heller att göras . Vad man har rätt att kräva. som ocksåvpk i en motion har tagit ställning för, är att denna station måste 22 anril 1982 komma tillstånd, och det med det snaraste. Regionens största sjukhus har intetillgång till en tillfredsställande kollektivtrafik, lika litet som alla desom Statens iärnväsar bor i detta förhållandevis stora område. Därför harvpk återigen föreslagit att /y anslås beslut skall fattas om byggande avFlemingsbergs station, vilket också möjliggörs av den föreslagnaspårutbygganden, som jag har talat om. Jag yrkar bifall tiUde vpk-motioner som rör trafiken i . 46ROLF (); Landets järnvägar intar en central plats idet svenska kommunikationssystemet. Det är också det enda totalintegreradesystemet för person- och godstransporter. Landsvägs-, sjö- ochlufttransporterna är uppdelade på skilda huvudmän för infrastrukturen resp,själva trafiken. Inget transportslag är det andra likt. Därför är det svårt attgöra jämförelser, och därför är också debatten om samhällets insatser, ellerbrist på insatser, för de skilda transportslagen svår att strukturera. De här svårigheterna är inte minst framträdande när SJ;sbristande lönsamhet kommer på tal. Trafikpolitiska utredningen konstaterade bl,a, att gapet mellan SJ:s kostnader för bannätet och de samhällsekonomiskamarginalkostnaderna var proportionellt större än mellan skatteuttaget förvägtrafiken och de samhällsekonomiska kostnaderna för vägnätet. Jämförelsengällde 1976, Detta innebär att kravet att SJ skall täcka även skillnadsbeloppetleder till samhällsekonomiska effektivitetsförluster, genom, att SJ tvingashålla ett ur samhällsekonomisk synvinkel för högt pris. De här förlusternabedömde utredningen vara förhållandevis större än de var på vägsidan. De relaterade förhållandena var också anledningen till attutredningen föreslog den avlastning som sedermera ingick i 1979 årstrafikpolitiska beslut och som skulle användas till att balansera eventuellaförluster vid genomförandet av lågprissatsningen inom persontrafiken. Jag tycker att det finns skäl att antyda dessa skillnadermellan de olika transportslagen, när man diskuterar SJ;s förluster ochinsatserna för att detta affärsverk skall komma ur krisen och kunna förbättrasin ekonomi, SJ har i sin utredning V 80 framlagt förslag till en nyoch effektivare organisation samt en långsiktig plan för dessinvesteringsverksamhet; har med ledning av denna angett enplaneringsram som i reala termer innebär en årlig ökning av de totalainvesteringarna . Härigenom ges SJ störremöjlighet än tidigare att långsiktigt rationalisera sin verksamhet. Långsiktigabedömningar har tidigare försvårats genom endast årliga anslag. Utskottsmajoriteten föreslår i anslutning till de nyaprinciperna och med bifall till föredragandens förslag att SJ för budgetåret1982/83 anvisas ett m. fl.anslag s] f&\t/\rcvj-3(vj ir\ c fr K\ fs|.o lA tr\ \o t-I'" SOK\r-:J C0*N«f-KsOiriC3 roo-lAKl/KOr«l/ Os (M r- »os«-«-C\3 -a- »- lA CM vOr*.iArK>iAco* CDrr»-»socMn»co (|K\ CM r-]c3 r* rsi r cl 2; KS c r -a- CD fsj *:r «- CM - «- *- O f CO so r rsl 0 C M -D ;ci] e o t- jJ o -* c -cu c o c ra Cl - i-i c v. ~-i n E CP I w~, c C »- P-. E -H U, \ C C :CD -3 C t: :cc - E Dl CD -H CT C c TJ o :ro Cn (D T3 > C3 ji n I X] c in C7' flJ t- 0 enoi c 1 "D :: -! :ra -M OJ -i jr o? > i. ' 1 I J O I t = C -H C = I I - > I QJ c c c CT> H T3 o J-> -j u (DO e er o a c o CC > o CD « > t- H re I I t > n e> en o; -Hl- t- tn > [i > u ra :cD 3 c :0 ' CE > i_ca < u. cn fc- c .-(T M > reservationsanslag på 1 . Utöver de åriigaanslagen har SJ erhållit medel till särskilda insatser, såsom vinterberedskap,vissa ombyggnader inom bannätet, m. m. Det är beklagligt eller, riktigareuttryckt, märkligt att vi inte har kunnat uppnå enighet i utskottet om dennarejäla satsning. Socialdemokraterna har reserverat sig för ett med 460milj. Detta är i fast penningvärde ett större belopp än dentidigare socialdemokratiska regeringen någonsin äskade för till SJ.Vi kan diskutera takten i olika insatser för att investera SJ ur krisen. Vi kanockså diskutera om utbyggnad av spårsystemet inom skallutföras osv. Men vissa principer borde man vara överens om, t. ex. att inväntapågående utredningar resp. förhandlingar och att inte gå utöver kapacitetstaketför svensk industri när det gäller att hinna tillverka ny vagnmateriel etc. Detförefaller något övermodigt av socialdemokraterna att kritisera den borgeriigaregeringen för att inte ge SJ tillräckliga resurser. salvelsefulla tal rimmar illa med hansforna socialdemokratiska regerings brist på förutseende. börgå hem och läsa dess historia. Jag har redan gett honom ett exempel attbegrunda. Som ytterligare underlag för sin påläsning kan han ta del av dentabell som presenteras i snabbprotokollet. Tabellen illustrerar på ett utomordentligt tydligt sätthur investeringsramen och fram till /76 låg påmellan ca 300 och 400 milj, kr, i fast penningvärde med 1970 som /76 visar en skenbar höjning på grund av ändratinvesteringsbegrepp. Det är alltså under den borgerliga regeringens tid sominvesteringarna har skjutit fart, I den nämnda tabellen kan man se hur detvarit en närmast språngvis ökning av investeringstakten fr, o, m, 1976/77 årsbudget, 1980/81 är beloppet nästan så stort som det varenligt investeringsram i fast penningvärde, SJ får inga framgångar på socialdemokratisk vältalighet -man behöver pengar, och de finns nu i budgeten. Socialdemokraternas reservationskall tolkas - om man är mild i bedömningen - som ett uttryck för dåligtsamvete, kan inte med krav på sanningsenlighet komma ochkritisera regeringen för lättsinne. Han kan heller inte vifta bort densocialdemokrafiska regeringens ansvar . Det är en flykt frånen svart och bister verklighet, som jag förstår att har svårtatt vilja ta i. Men, , ta i den, så kommer ned på jorden, och det går lättare att prata mindre salvelsefullt ochmer reellt! Jag beralltså att få yrka avslag på socialdemokraternas reservationer. reservation är på något sätt märklig. De villmed denna ge sken av att vilja skärpa upp utskottets mening - som sammanfallermed föredragandens- om SJ;s mål att uppnå full kostnadstäckning senast /84, Man bör vara bestämd i kraven på att SJ uppnår sina mål.Men att som närmast göra dem ultimativa och sedan beskedligt somsker i reservationen tillägga att SJ bör ges arbetsro utan m. fl. m. fl. onödig inblandning i frågor som ligger inom SJ;sbeslutsområde rimmar inte särskilt bra. Reservationen bör alltså avslås, I de flesta motionerna i detta betänkande förs framsynpunkter och förslag beträffande bannätet och vissa särskilda bandelar. Denindelning som antogs trafikpolitiska beslut bör ligga fast, liksomde principer som antogs om behandlingen av vissa bandelar, tills ett nyttsystem kan behandlas av . Ett sådant är det förslag som sakkunniga förgranskning av separatredovisning lämnat. De har i sitt slutbetänkande(Ds K 1981:19) föreslagit ett nytt driftersättningssystem för SJ;s trafik pådet olönsamma bannätet. Utskottet har funnit det angeläget att regeringen pågrundval av utredningen och pågående överläggningar med huvudmännen för denregionala kollektivtrafiken gör en samlad bedömning av det framtida riksnätetoch återkommer med förslag om möjligt till nästa . Därmed tillgodosesockså syftet i moderatmotionen 1981/82:1836, Med detta vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan på samtliga punkter och avslag på reservationerna. 47BERTIL () replik; Det är litet rörande med intresse för historia. Det är naturligtvis intressant i och för sig,men när man använder det som ett sätt att fly från sitt eget nutida ansvar blirdet litet skrattretande. Ni har suttit , och ni har dragit på SJ en skuldpå . Detta är verkligheten. Generaldirektören har själv heltnyligen stått i utskottet och med "nakna" händer beskrivit dettafaktum. Det vore oerhört klädsamt om regeringens företrädare ville berätta föross hur ni tänker er att ta er ur det här. Vi har från socialdemokratiskt hålli all stillsamhet lagt ett förslagom i varje fall investeringsvägenskall kunna hjälpa SJ ur den här krisen. Men man har inte slagit i någotkapacitetstak, , Vi har på plats med industrin gått igenom vilkaförutsättningar den har att göra mera lok och vagnar. Det finns ettkapacitetsutrymme, och vi föreslår för den skull att det skall utnyttjas. Detta är e/f sätt att klara SJ ur krisen. Men det är intedet enda-det vill jag gärna säga. Min fråga till är densamma som till RuneTorwald och : Vilken är metoden? Det som står ibudgetpropositionen räcker ju inte. Generaldirektör har själv varit iutskottet och bett om mer pengar. Regeringen har avvisat det förslaget. Då ärväl ändå skyldig att tala om vad man skall göra i stället? Är det modell - allmänt uttryckt attrationalisera och prisdifferentiera, dvs, höja taxorna - som är förslaget?Eller på vilket annat sätt, , skall SJ lyftas ur den ganskabottenlösa kris ekonomiskt sett som SJ befinner sig i? Det är ingenromantik som hjälper SJ, utan det är klara, enkla, konkreta åtgärder. Vi harföreslagit en åtgärd: ett investeringsprogram. faktiskt skyldig att inte bara berätta historia utan ocksåtala om för oss vad man konkret kan göra för att hjälpa SJ ur krisen, 48 () replik: Detta anförande av varsannerligen ingen särskild framgång, vare sig i sak eller i det bildmässigautförandet, skall akta sig - med den position han harhär - att öppna tvåfrontskrig. Han har inte resurser för det. Han får nöja sig med, tycker jag, att liksom kommunisterna, och rikta in sig på sotn företrädare för socialdemokraterna. Han beskriver- i och för sig mycket fängslande - hur man skall kunna investera sig ur SJ-krisen och inte bara ur den utan ur alla andra ekonomiska kriser som det här stackars landet f, n, lider under. Det är bara det - jag får väl hjälpa nu - att rör sig med pengar, m. fl. 49 TREDJE VICE TALMANNEN; Jag vill göra uppmärksam på att replikengällde anförande, 50 () replik; Jag får fortsätta med att säga att RolfSellgrens anmärkning mot den moderata reservafionen var onödig. Jag tror att det var viktigt att vi - såsom denpenninggivande instansen här i landet- med allvar underströk för SJ-ledningenoch hela att strukturplanen måste innehållas, så att SJ baramed dess hjälp tar sig ur sin besvärliga situation. var reservationen ettpåpekande för som sådan om att den skall ge SJ dessa möjligheter meninte peta i detaljerna. 51ROLF () replik: För de närvarande kammarledamöterna skall jagbe att få visa den bild som inte syntes pä bildskärmen. Av den kan man se attdet har varit en språngartad utveckling av investeringarna för SJ efterregeringsskiftet. För att försöka komma åt oss som företräder regeringen häri kammaren vänder på det hela och säger till en början attdet är nästan rörande hur vi värnar om historia. Men en mycket viktig del isammanhanget är att veta bakgrunden till den situation som råder . Denbehöver man också veta när man skall diskutera det höga totala underskott somSJ dras med . säger så här: Ni har dragit på er enskuld på . Men, , det är inte somdriver . anslår medel till SJ, och SJ är ettaffärsverk med krav på sig att bedriva verksamheten med kostnadstäckning ochavkastning på kapitalet. Då är inte enbart investeringar det som skall räddaett sådant företag ur en lönsamhetskris. Det kan tvärtom vara så, att maninvesterar m. fl. ihjäl ett företag. Vad som är väsentligt är att man nårstörre andelar på marknaden och att man når en framgång där. På den punkten harSJ haft problem. Under de närmast föregående lågkonjunkturåren har SJ procentuellttappat lika mycket i fråga om marknader som man har gjort inom godstrafiken pålandsväg. Det är alltså delvis en konjunkturfråga. Jag tycker att har gisslat SJ tillräckligtmycket här i kammaren i olika avseenden, t, ex, när det gällervinterförhållanden, så han bör sluta med det och i stället börja att arbetalitet positivt för SJ också. Med de investeringar som SJ får genom den plan somriksdagen har fattat majoritetsbeslut om - tyvärr har vi intesocialdemokraterna med oss - får SJ de resurser det behöver för att klara sinmarknadsandel. Det har varit alldeles speciella vinterproblem ochkonjunkturproblem, men riksdagsledamöter, och i allsynnerhet, må tala sig varma hur mycket som helst - det är inte det som löserproblemen för SJ, 52BERTIL () replik: står här i tre minuter igenoch berättar om socialdemokratin. Men den här debatten handlar om SJ, herrSellgren, Jag bad berätta vad man vill göra för attlösa SJ:s problem. Inte ett enda ord om det! Ni är så skamsna över er egenhantering av SJ att ni ägnar er åt något slags smutskastning avsocialdemokratin. Vad är det för dumheter? Ni har varit i regeringsställning, fyrakommunikationsministrar har kladdat på detta, och resultatet är som det är: attSJ går med allt större förluster som går. Jag tycker det ärallvarligt om inte känner en viss oro inför detta. säger att detta inte är sak, SJskall ju sköta det här. Så är det väl inte. Det är riksdag och regering som gerSJ själva normerna för hur man skall klara problemen. Generaldirektören harsjälv varit i utskottet och omvittnat hur situationen sei ut. Men med en historieskrivning och anvisar inte hur man skall ta sig urkrisen. Jag frågar en gång till: Vad är metoden? Deipvesteringsförslag som ni har lagt fram räcker inte. Det vet vi ju, SJ harsjälvt begärt ett tillägg till detta och fått tillbaka bara knappt hälften avregeringen. Vad vill ni göra, ? Gäller det rationaliseringar avpersonalen, taxehöjningar, eller vad vill ni göra? Beskriv detta för oss! Ominte vill tala om för mig, så tala om för SJ självt - herrSellgren är ju regeringsansvarig ändå - hur det skall gå till att komma ur denkris som SJ f, n, befinner sig i. Jag vill säga att det är felaktigt att tro att det är SJsjälvt som har satt sig i krisen. Det är de borgerliga regeringarnas klantigahanterande av trafikpolitiken och SJ;s investeringsprogram i synnerhet som ihög grad satt SJ i den situation som det befinner sig i. Då är också herrSellgren skyldig att anvisa de vägar på vilka man skall ta sig ur det eländeman nu råkat i - 3 miljarder i förlust. Hade detta skötts på ett riktigt sätt -jag upprepar det, -hade vi kanske sluppit karensdagar eller någotannat. Här har vi ett utomordentligt exempel på vad en slarvig borgerligekonomisk politik betyder, SJ är tyvärr ett slående exempel på det, 53 () replik: Jag vill göra kammarens ledamöter, våraåhörare och dem som läser protokollet från den här debatten underkunniga om attden debattyp som fillämpas här av och det debattklimat somskapas här i kammaren i dessa frågor inte alls återspeglar vårt arbete i utskottet.Där jobbar vi med verkligheten väldigt nära inpå oss. Våra resonemang iutskottet, exempelvis mellan och mig, är av en mycket merkonstruktiv natur än de vi nu för. Jag måste faktiskt säga att BertilZachrisson är skyldig till denna förändring, eftersom han intar en helt annanskepnad i debatten här i kammaren. Det är omvittnat vid varje sådant härdebattillfälle, säger att jag bara har talat historia.Men jag har ju här redovisat investeringsuppgifter - den enorma ökning avinvesteringar som skett under de år vi har haft en borgerlig regering. Sedanblandar ihop politikernas uppgift och affärsverkets uppgift.Och han gör det på ett sådant sätt att man kan tro att det bottnar i renokunnighet. Jag håller emellertid kunnande något högre änså, men han demonstrerar här en skenbar okunnighet som är häpnadsväckande. Detär inte vi politiker som skall tala om hur SJ skall rationalisera bort t, ex,viss personal eller hur man skall ta itu med taxorna. Det måste vara SJ som tarinitiativ till detta. Det ingår också i SJ;s plan V 80 - det vet BertilZachrisson mycket väl. Jag säger återigen att underkänner SJ ialltför hög grad. Han gör sig till något slags överförmyndare. Jag anser attpolitikernas och uppgift är att ge SJ medel att arbeta med, SJ skallalltså arbeta med de medlen, och det är SJ som skall marknadsföra sinatjänster. Det skall inte vi göra. Men där har gjort ettvåldsamt misstag genom att blanda ihop de olika instansernas roller. Det ärkanske däri som något av missförstånden ligger här i dag- bortsett från BertilZachrissons behov av att på ett särskilt sätt profilera sig i den här debatten.Han är mycket mer verklighetsnära när vi sitter och jobbar med frågorna reellti utskottet. m. fl. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. 54RUNE (); säger att i en annan skepnad här i kammaren än i utskottet.