prot · G509143 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:143 Omökad användning av inhemska bränslen Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. 1 §Anmälan om kompletteringsval till utskott Anf.1 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Folkpartietspartigrupp har som suppleant i socialutskottet under ledighetanmält . Förstevice talmannen förklarade vald fill suppleanti socialutskottet () 2 §Justerades protokollen för . 3§ Svar påinterpellation 1981/82:170 om ökad användning av inhemska bränslen 2Arbetsmarknadsministern : Fru talman! har frågatmig hur regeringen bedömer möjligheterna att genomföra riksdagsbeslutet om attutveckla användningen av inhemska bränslen samt hur en massiv satsning på ökadelanvändning skulle påverka möjligheterna fill en smidig avveckling avkärnkraften. Regeringenbedömde i propositionen (prop. 1980/81:90) om riktlinjer förenergipolitiken att det skulle vara möjligt att öka användningen avskogsenergi, m.m. från till och av torv från Otill undersamma tid. Denna bedömning grundade sig på en beräkning frånoljeersättningsdelegationen (I 1979:01). F. n. följer delegationen uppoljeersättningsprogrammet. Den studerar därvid bl. a. tillgången på ochkostnadsutveckhngen för inhemska bränslen samt i vilken takt Om ökad användning av inhemska bränslen övergångenfrån olja till inhemska bränslen har skett. När delegationen harredovisat denna studie bör det finnas bättre möjligheter att närmare bedömautvecklingen för de inhemska bränslena och möjligheterna att öka användningenav dessa till de nivåer som angavs i propositionen. Jag vill dock nämna att en betydande verksamhet pågår påmånga håll. Under oljeersättningsfondens första verksamhetsår beslutade fondenom stöd på totalt 457 milj. kr., fördelade på lån och bidrag med 378 resp. 79milj. De projekt som erhöll stöd innebar en investering på sammanlagt över1 miljard kronor. Av fondens stöd gick 270 milj. kr., således klart mer änhälften av resurserna, till projekt för introduktion av inhemska bränslen. Jag vill i detta sammanhang även nämna vissa åtgärder somkommer att vidtas . Den 1 juh 1982 skall i kommunerna finnasen aktuell plan för reduktion av oljeanvändningen. Jag räknar med att dessaoljereduktionsplaner då de behandlas och sammanställs skallutgöra ett vikfigt underlag för åtgärder för att minska oljeanvändningen. Jagavser också att ta inifiativ till ett symposium om utvecklingen på torvområdet.Avsikten är att symposiet, som skall hållas , skall ge en samlad bildav hur långt vi har kommit på torvområdet och vilka ytterligare åtgärder somkan vara behövliga för att skynda på utvecklingen. Elanvändningen inkl. överföringsförluster bedömdes ienergipropositionen öka från till . Enelanvändning i denna storleksordning synes även nu sannolik. Sålundauppskattar centrala driftledningen i en prognos elanvändningen år1990 till . Regeringen tillkallade en kommifté (I 1981:08)i syfte att utreda frågan om åtgärder för att säkra kärnkraftens avveckling ochett fortsatt minskat oljeberoende. Kommittén, som har tagit namnet 1981 årsenergikommitté, skall enligt direktiven.(Dir. 1981:62) utreda och föreslå enplan för kärnkraftens avveckling och ett fortsatt minskat oljeberoende. I dettaligger bl. a. att studera om vissa framtida elanvändningsnivåer innebär att detär lättare eller svårare att avveckla kärnkraften och minska oljeberoendet. Iavvaktan på resultatet av pågående utredningsarbete vill jag inte uttala mig omhur olika elanvändningsnivåer kan påverka möjligheterna till en smidigavveckling av kärnkraften. 3 PÄRGRANSTEDT (c): Jag vill tacka energiministern för svaret påmin interpellafion. Det innehåller en uppräkning av insatser på områdetalternativa energikällor och i synnerhet inhemska bränslen som är imponerande.Den är däremot inte överraskande, för jag vet att regeringen i denenergipolitik som man för i enlighet med det beslut som har fattatlägger stor vikt vid att vi skall få fram inhemska energikällor. Bakgrunden till att jag ställde denna interpellation äratt har gått ut med en riksomfattande kampanj för attvi i detta land skall producera och använda mer el. Denna kampanj bygger på ett underkännande av energipolifiska beslut.Industriförbundet säger att den faktiska utvecklingen sedan beslutet togs ocksåvisar att de uppsatta målen från början var orealistiska, vad gäller såvältillförseln som hushållningssidan. Några som helst bevis för detta ganskahäpnadsväckande påstående från sida anförs inte. Jag skallinte orda alltför mycket om detta, eftersom inte ärrepresenterat i denna kammare och inte kan svara för sig. Men det kanskeIndustriförbundet gör i annat sammanhang. Om vi ser denna kampanj ur och det politiskaarbetets synvinkel, finns det ändå anledning till viss eftertanke. Vad industrinpå bred front nu är ute efter är uppenbarligen att vi skall sänkaambifionsnivån när det gäller de inhemska bränslena. I stället skall vikraftigt bygga ut elprodukfionen. Utöver den överproduktion av el som vi irealiteten får genom det beslutade kärnkraftsprogrammet, skall vi fram tillbörjan bygga ut vattenkraften med ungefär 10 miljarder kWh mer änvad har beslutat. Detta skall paras med en omfattande kampanj-förutom de ganska tuffa marknadsföringsinsatser som krävs för att få svenskafolket att göra av med kärnkraftverkens överproduktion - för att få svenskafolket att använda dessa ytterligare 10 miljarder kWh. Det är inriktningen påden kampanj som . Detta är naturligtvis oroväckande sett i ett längreperspektiv. Vi har i detta land ändå beslutat att vi, efter det att vi harbyggt ut kärnkraften mer än nödvändigt, skall avveckla denna. Närvi avvecklar kärnkraftverken, som producerar el, är det givet att vi måstebasera vår energiförsörjning så, att vi inte använder så mycket el för t. ex.bostadsuppvärmning utan i stället använder bränslen, och då helst inhemskasådana. Jag frågade energiministern hur han bedömer att en massivsatsning på ökad elanvändning påverkar möjligheterna till en smidig avvecklingav kärnkraften. Den frågan avstår energiministern från att svara på medhänvisning till en utredning. Det är klart att jag vet hur man gör när man ärstatsråd och får en fråga på någonting som utreds. Om man nu inte är statsråd,och alltså inte behöver avstå från att ta ställning till frågor som är underutredning, är det naturligtvis lätt att göra följande konstaterande: Ju störreelberoende vi har i detta land, desto svårare är det att avveckla en viktig delav vår elproduktion. Det är ett ganska självklart konstaterande, och därför vardet kanske en onödig fråga från min sida. Om vi kraftigt ökar elberoendet,försvårar vi alltså kärnkraftsawecklingen. Därför är naturligtvis en sådanenergipohtik som svensk industri nu propagerar för mycket farlig. Den kan bhett hot mot kärnkraftsavvecklingen. Jag upplever alltså att man här är ute efter att saboteraden energipolitik som svenska folket i en folkomröstning har tagit ställningför och som under bred enighet har slutit upp kring. Det vore därförmycket värdefullt med en klar markering från energiministerns sida att vi stårfast vid de energipolitiska mål som har beslutat, inkl.ambitionsnivån när det gäller utvecklingen av inhemska bränslen, och att det ärvår gemensamma strävan att dessa mål verkligen skall uppfyllas. Om ökad användning av inhemska bränslen Om ökad användning av inhemska bränslen En följd av det är naturligtvis att vi avvisar tanken påatt bygga ut vår överkapacitet på elsidan, dvs. utöverkärnkraftsutbyggnaden, med ytterligare 10 miljarder kWh. Jag tycker att det ärpå sin plats med detta svar på kampanj, dvs. att vi avvisardessa propåer på ett otvetydigt sätt. Jag hade hoppats på denna klara markeringi interpellationssvaret, men jag kan kanske i ett kommande inlägg få ettsådant otvetydigt klargörande från energiministerns sida, att de mål förenergipolitiken som har lagt fast också kommer att fullföljas. Det är klart att skall få ensådan försäkran -något annat vore mycket anmärkningsvärt. Det står naturligtvis var och en fritt att agitera för enannan linje i energipohtiken än den som regeringen och har lagt fast.För de politiska partierna, för , för regeringen och självfallet för migsom energiansvarig i regeringen är det en självklarhet att vi inte bara skallhålla fast vid den politik som efter mycken möda har fattat beslut omutan också skall arbeta hårt för att se till att den kan förverkligas. Detinnebär inte att man vill tysta ner den debatt om avvägningen mellan olikaenergislag som kan pågå, men det vore skada om vi skulle glida tillbaka tillett slags debattstadium i stället för att nu gå in i ett förverkligandestadiumnär det gäller energipolitiken. Det är faktiskt vad som händer bakomkulisserna. Energifrågan är inte längre lika mycket i hetluften som för någraår sedan, men jag vågar säga att aktiviteten i förverkligandet i stället är såmycket högre. Det sjuder av aktivitet både när det gäller forskning om, samtutveckling och introduktion av nya energikällor. Vi hade i både parti och folkpartiethoppats på att vi skulle ha en effektiviserad administration på det statligaområdet från . Inför det skiftet skulle oljeersättningsdelegationenha lagt fram en rapport om hur det går med de olika energikällorna. får man,som de andra myndigheterna, fortsätta . Men rapporten kommernaturligtvis att färdigställas i den takt som man hade tänkt sig, och därmedfår vi bättre underlag för att bedöma hur vät man följer den energibalans somriksdagen har lagt fast. Av vad jag har inhämtat framgår att industrin kan kommaatt använda något mindre kol, skogsbränslen och torv än vad manräknade med i energibalansen. Det är tveksamt om användningen av skogsbränslenockså inom fjärrvärmesektorn kommer att öka i den takt som antogs i programmet.Men den här minskade oljeersättningen med kol, skogsbränslen och torv inomindustrin beror framför allt på en effektivare energianvändning, bl. a. genomanvändning av värmepumpar. Också inom fjärrvärmesektorn kommer värmepumparnaatt, bl. a. genom bidrag från oljeersättningsfonden, ge ett värdefullttillskott. Den avvikelse som beror på att vi får en effektivareenergianvändning behöver man naturligtvis inte beklaga, utan det är i förstahand en avvikelse som innebär att vi använder mer energi och håller fast vidoljeanvändning i större utsträckning än vi har tänkt oss som är Jag ser ingenting som gör att vi skullebehöva revidera programmet på dessa punkter. Låt mig , fru talman, säga att detenergipolitiska beslutet innebar att vi skulle bygga färdigt och användakärnkraftsreaktorerna, men att vi skulle starta planeringsarbetet närdet gäller att bemästra situationen som kommer efterkärnkraftsavvecklingen. Också på den punkten är förberedelsearbetet i fullfart. Om ökad användning av inhemska bränslen 5 PÄRGRANSTEDT (c): Låt mig först göra den allmänna kommentarenatt i den mån utvecklingen av alternativa energikällor går sämre på grund avatt energihushållningen är effektivare, så är det naturligtvis inget fel idetta. Men får man givetvis förutsätta att en ökad användning avvärmepumpar sker inom ramen för de elresurser som vi redan har, och alltsåinte utformas på ett sådant sätt att det totala elberoendet i landet ökar. Jagutgår från att det är den inriktning man har när man använder värmepumpar. Såsmåningom kommer vi ju också att få värmepumpar som går att driva med andraenergikällor än el, och därmed behöver inte heller användningen av värmepumparleda till ett långsiktigt elberoende. I övrigt vill jag tacka för de klargöranden som har gjortsnär det gäller uppföljningen av energipolitiska beslut. I och försig är det naturligtvis riktigt att man kan säga att det är en självklarhet attdet energipolitiska beslutet skall följas, men när en så pass tung instans somIndustriförbundet satsar stora ekonomiska och personella resurser för attmotarbeta detta beslut, är det viktigt att får beskedet attriksdagen i bred politisk enighet står fast vid den energipolitik som vi hartagit ställning för och att vi kommer att genomföra den trots alla pamfletterfrån . Det kan vara bra på det sättet att vi gerIndustriförbundet möjlighet att avstå från att ödsla resurser på att propageramot den energipolitik som förs här i landet och i stället koncentrera dem påatt utveckla alternativa energikällor och teknik för energihushållning. Jagtror att det skulle bli mycket mer fruktbringande både för som nationoch för industrin själv, eftersom detta är mycket intressanta teknikområden. Jag vill än en gång tacka för de klargörandeuttalandena, och jag hoppas att det därmed kommer att stå utom allt tvivel attde målsättningar som anges i det energipolitiska beslutet kommer att gälla förframtiden. Överläggningen var härmed avslutad. Om ungdomsplatser inom den statliga förvaltningen 4 §Svar på interpellation 1981/82:171 om ungdomsplatser inom den statligaförvaltningen har frågatarbetsmarknadsministern vilka åtgärder han är beredd att vidta för att förmå destatliga företagen, affärsdrivande verken och statsförvaltningen att i praktiskhandling medverka till att 16-17-åringar får bättre tillgång tillungdomsplatser. Enligt gällande ärendefördelning ankommer det på mig attbesvara interpellationen. Jag vill inledningsvis understryka att jag självfallet delarMargareta uppfattning att den statliga sektorn måste ta sin del avansvaret då det gäller att skapa meningsfull sysselsättning för arbetslösaungdomar. Jag menar också att arbetsmarknadspolitiska insatser av det slag dethär är fråga om måste få en snabb genomslagskraft för att bli verkningsfulla.När det gäller ungdomsplatserna anser jag mig ha fog. för att säga att så harvarit fallet. Regeringen beslöt att införa bidrag tills. k. ungdomsplatser för att ge de 16-17-åringar som varken hade kunnatplaceras i utbildning eller i ordinarie arbete en chans till meningsfullsysselsättning. Det förutsattes då att de närmare formerna för verksamhetenskulle regleras genom avtal mellan arbetsmarknadens parter. Sådana centralaöverenskommelser har också träffats. Regeringen utfärdade en förordning ombidrag till arbetsgivare som anställer ungdomar på ungdomsplatser och ifebruari en förordning om statliga ungdomsplatser. Ungdomsplatserna har således tillkommit i samråd mellanregeringen och parterna på arbetsmarknaden. Av de centrala avtalen framgårockså klart att det är parterna som gemensamt skall verka för att skapasysselsättningstillfällen för de arbetslösa 16-17-åringarna. Inom har tagits initiativ till ensamordning och planering när det gäller att inrätta ungdomsplatser inomstatsförvaltningen. Syftet är att engagera stathga verk och myndigheter att fåfram lämpliga ungdomsplatser. Vid den sammanställning av de statliga arbetsgivarnasuppgifter, som gjordes , framkom att den statliga sektorn i sin helhetanser sig kunna ställa ca 4 000 ungdomsplatser till förfogande . Enligt uppgift från hadearbetsförmedlingen redan anvisat 2 000 ungdomar enungdomsplats, och ytterligare 2 000 beräknades då kunna placeras på inrättadeplatser. Med de platser som den statliga sektorn nu bidrar med anser jagtveklöst att bidraget till ungdomsplatser kan betecknas som framgångsrikt. 7MARGARETA (): Av interpellationssvaret framgår attstatsrådet är nöjd. Det som går att göra är redan gjort, och det är dessutom tillräckligt. Jag skrev min interpellation därför att man i Botkyrkakommun inte hade klarat uppföljningsansvaret för ca 200 16-17-åringar. Trotssärskilda ansträngningar i gott samarbete mellan kommunala myndigheter ocharbetsförmedlingen har man fortfarande ca 150 ungdomar utan vare sigjobb, utbildning eller praktik. Bland de nytillkomna ungdomsplatserna återfinnsnu två på stadiga företag i kommunen. Två tredjedelar av de nya platserna återfinns utanförkommunen. Flera ungdomar som anvisats ungdomsplats har behov av stöd kortareeller efter det att de fått sin plats. Skolans resurser till dettaräcker längre och kan utnyttjas bättre om man kan bygga upp och utnyttja ettkontaktnät med företags- och fackföreningsrepresentanter på orten. Med hänsyn till att det finns många ungdomar med utländsktmedborgarskap, vilkas föräldrar ofta känner osäkerhet inför hur svenskutbildning och arbetsmarknad fungerar, är det av vikt att skolansrepresentanter som förmedlande länkar kan utnyttja ett bra kontaktnät. Blandinvandrarungdomarna är arbetslösheten dessutom större än bland svenskaungdomar. Det visar på att det behövs extra stöd till och omtanke om många avvåra invandrarungdomar. Antalet arbetslösa i bland 16-24-åringarunder perioden fill var i genomsnitt 5 090. Jämfört medsamma period fidigare har det skett en ökning . Antalet18-19-åringar var 1 420 - en ökning med . Dessutom skallberedskapsarbetena minskas till hälften den 1 juh. Eftersom antalet ungdomartotalt är i ökande kommer också antalet nytillkommandearbetssökande ungdomar att öka. a. denna bakgrund är det angeläget attge ett fidigt stöd till dem som annars hotas att bli helt utslagna. Regeringen har krävt att kommunerna skall dels spara, delsta över mer av ekonomiskt ansvar för ohka verksamheter. Därför vore detnaturligt att regeringen i den mån det kan ske -1, ex. genom att stimulerastathga verk att bidra med ungdomsplatser - avlastar kommunerna arbetsuppgiftersom det egentligen aldrig varit avsikten att lägga på dem. Därför noterar jag tacksamt att statsrådet delar minuppfattning "att den statliga sektorn måste ta sin del av ansvaret då detgäller att skapa meningsfull sysselsättning för arbetslösa ungdomar". Jag noterar också de inifiativ som tagits av regeringen.Enligt de uppgifter som jag erhållit från arbetsmarknadsverket skulle det ivecka 11 finnas totalt 4 000 anmälda ungdomsplatser, och drygt 2 000 av dem vardå filisatta. Behovet var 3 400 ungdomsplatser. Vid dettatillfälle gick det inte att få en särredovisning av hur mycket som var stadigaungdomsplatser. Det var likadant på länsarbetsnämnden. Endast lokalkontorenhade uppgift om fördelning mellan olika arbetsgivargrupper. Så t. ex. kunde mani på arbetsförmedlingen i berätta att F 18 förbereder nio 9 protokoll1981/82:140-144 Om ungdomsplatser inom den statliga förvaltningen Om ungdomsplatser inom den statliga förvaltningen Antalet anmälda och utnyttjade statligaungdomsplatser i var endast två . Vad avser statsrådet i sitt svar med "att denstatliga sektorn i sin helhet anser sig kunna ställa ca 4 000 ungdomsplatsertill förfogande "? Är det nya platser utöver dem som redanär inräknade i AMS redovisning? Är det i så fall ungdomsplatser som ärframförhandlade och möjliga att anvisa? Hur stor del finns i ? Om en del är platser som det ännu inte har förhandlatsfärdigt om och som alltså ännu inte anmälts dll arbetsförmedling, vill jagfråga: Var i finns de platserna? Finns de i de kommuner därbehovet är störst, t. ex. i ? En kommun har ansvar för vad som händer de ungdomar somhamnat utanför utbildnings- och arbetsmöjligheter inte bara i vår utan ävenunder sommaren och hösten. Av det jag tidigare anfört framgår att situationenpå arbetsmarknaden för dessa ungdomar knappast kommer att förbättras utansannolikt försämras. Därför behöver kommunerna planera sina åtgärder sånoggrant som möjligt. Detta försvåras i mycket hög grad av att regeringen ännuinte lämnat besked om hur man skall få utnyttja ungdomsplatserna efter den 31maj. Vid mina kontakter med arbetsförmedling och skola har manpåpekat vikten av att mycket snabbt få besked om hur man skall få använda demedel som det beslutats om för ungdomsplatser. Kan statsrådet ge besked nu? Ominte, när kommer det beskedet till kommuner och arbetsförmedlingar? Eftersom det blev löneministern - med det högsta ansvaretför samtliga anställda inom den statliga sektorn - som besvarade min interpellationi dag, vill jag utnyttja tillfället att ställa ytterligare en fråga: Hur serstatsrådet på möjligheten över huvud, taget för ungdomar att få fastaanställningar inom den statliga sektorn, när effekterna av regeringens olikasparplaner fått fullt genomslag? Det här är av synnerligen stort intresse för ungdomarna iStockholms län. I landets folkrikaste län har nära en tredjedel av allasysselsatta arbete inom den offentliga sektorn - och därav en stor andel inomden statliga sektorn. Därför behöver just vi här i få veta hurlöneministern tänker sig att vi i vårt län skall handla för att sparande inomett visst område inte skall få negativa konsekvenser inom ett annat, t. ex. attungdomar utestängs från möjligheten att få fast anställning inom den statligasektorn. Sammanfattningsvis vill jag repetera mina frågor, som jag gärnaskulle vilja ha svar på. Är alla de 4 000 ungdomsplatser somdet talas om i interpellationssvaret färdigförhandlade platser som kanutnyttjas nu? Var finns de ungdomsplatser som dettalas om? Hur många finns det i ? Om det till vissa delar gäller ettantagande om möjliga platser, finns de platserna i så fall i vårt län och i deområden där det är brist på ungdomsplatser? Hurskall anvisade medel för ungdomsplatser användas efter den 31 Nr 143 Om ungdomsplatser inom den statliga förvaltningen Hur vill löneministern möta konsekvenserna av enminskad sysselsättning inom den statliga sektorn i ? Kommerungdomar i vårt län att ha några möjligheter att få fastanställning inom den statliga sektorn? 8 (): Jag hoppas att kammaren har överseende med attjag tillåter mig att något kommentera svar till MargaretaPalmqvist. I svaret finns följande nyckelmening: "Med de platsersom den statliga sektorn nu bidrar med anser jäg tveklöst att bidraget tillungdomsplatser kan betecknas som framgångsrikt." Trots den aningslöshet och troskyldighet som har varitbetecknande för arbetsmarknadsministerns uttalanden när det gäller kampen motarbetslösheten - oavsett om det har gällt den allmänna utvecklingen, problemeneller behoven - är det svårt att hitta en större skönmålning av situationen änden som sker i denna mening av . Jag gick till arbetsförmedhngen i och frågade.Där fick jag besked om att det fanns 68 arbetslösa ungdomar , samtidigtsom man hade 40 ungdomsplatser. Av de 40 svarade statlig verksamhet för 3 -detta i en kommun som ändå har en hel del statlig förvaltning, polis,uppbördsväsende, domstol, tullverk, vägväsende, tele- och försvarsverksamhet,för att ta några exempel. Här svarade alltså de enskilda arbetsgivarna,kommunen och landsfinget för de huvudsakliga insatserna: Jag fortsatte fill , som svarar förVaxholms, och koinmuner. Där redovisade man 121fortfarande arbetslösa ungdomar. Man hade totalt i dessa kommuner 92beredskapsarbeten och 54 ungdomsplatser. Av de 54 ungdomsplatsérna var endast5 stathga. Även här var det alltså bara en bråkdel som den statligaverksamheten svarade för. Men någonstans måste ju de stadiga aktiviteterna finnas.Jag gick därför vidare till arbetsförmedhngarna inne i , de som inomsitt verksamhetsområde har huvuddelen av de stathga arbetsplatserna inomStockholmsregionen och därmed också i landet i dess helhet. Norrmalmskontoret hade 120 arbetslösa ungdomar ochsammanlagt 321 ungdomsplatser. Av dessa svarade privata arbetsgivare,och för 211 och den statliga verksamheten för110. Vid Södermalmskontoret fanns det 468 arbetslösa ungdomar. Man hade 108beredskapsarbeten, 43 platser i arbetsmarknadsutbildning och 360 ungdomsplatser.Av dessa senare svarade den statliga verksamheten för hör och häpna - 23platser. Och ligger ändå inom detta kontors verksamhetsområdelänsstyrelsen, skattehuset och ! Mot bakgrund av vad som kommer fram vid en sådan härrundfrågning kan alltså först och främst slås fast att det fortfarande kvarståren stor ungdomsarbetslöshet. Från arbetsförmedlingarna redovisades vidare Om ungdomsplatser inom den statliga förvaltningen oro för vad som kommer att hända med de nyakullar arbetssökande som kommer ut på marknaden. Visseriigen kan det sägas atthuvuddelen av de kvarstående arbetslösa är äldre än de som kan komma i frågaför ungdomsplatser, men ändå finns det inom 580 ungdomarinom den kategori som kan vara berättigad till att få en ungdomsplats. Den kampmot arbetslösheten som bedrivs sker i största utsträckning med hjälp avenskilda och kommunala insatser antingen i primärkommunerna eller ilandstingen.