prot · G509121 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:121 Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen. 17 § Anslag till gymnasiala skolor m. m. Föredrogs utbildningsutskottetsbetänkande /82:18 om anslag till gymnasiala skolor m. m. (prop.1981/82:100). I fråga om detta betänkande hållsgemensam överläggning för samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningenfår yrkanden framställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. 97LARS (): När vi nu går att behandla anslaget tillgymnasieskolorna, finns det under de aktuella punkterna en hel del synnerligenangelägna frågor för våra ungdomar. Jag skall i min inledning inte berörakvaliteten inom gymnasieskolan, eller reservationerna 1 och 2 som gällerpraktikplatser och handledarutbildning. Dessa frågor kommer attta upp i sitt inlägg. I stället skall jag beröra de andra frågor där visocialdemokrater har reserverat oss och föreslagit andra åtgärder änmajoriteten. Gymnasieskolan ingår som ett viktigt led i åtgärderna attmöjliggöra för ungdomarna att få en fast förankring i arbetslivet. Vi kankonstatera att ungdomsarbetslösheten har nått rekordhögasiffror. Orsakerna till denna öppna arbetslöshetskris för de unga skall iförsta hand sökas i den allmänna nedgången i den svenska ekonomin och iregeringens oförmåga att föra en ekonomisk politik som medför tillväxt och fullsysselsättning. Ungdomsarbetslösheten speglar med andra ord det enklaförhållandet att arbetena inte räcker till. Regeringens politik måste alltsåläggas om, så att ekonomin som helhet kan erbjuda fler arbetstillfällen.Ungdomsarbetslösheten kan dessutom bekämpas genom en förbättring avutbildningsmöjligheterna. Anslag till gymnasiala skolor m. m. Vi kan alltså konstatera att det viktigaste för att kommatill rätta med de problem som möter inte minst ungdomarna är att den ekonomiskapolitiken förs på ett sådant sätt att det totala antalet arbeten väsentligtökar. Det åvilar alltså regeringen att föra en sådan politik att detta sker. Beträffande inte minst kommunernas uppgift att klara deuppdrag som statsmakterna ålagt kommunerna när det gäller att ta hand omungdomarna är att säga att kommunerna i första hand har ett uppföljningsansvar,innebärande ett erbjudande till de ungdomar som inte får plats i gymnasieutbildningen,eller inte kan förmås intressera sig för sådan annan kortare utbildning ellerarbetslivserfarenhet. Det kan röra sig om t. ex. vissa studie-ochyrkesorienteringsinsatser, kortare kurser av orienteringskaraktär, yrkesintroduktion,olika kommunala ungdomsprogram och ungdomsplatser. Större delen av dessaverksamheter- blandformer av utbildning, praktik och arbete - är ofta förlagdatill arbetslivet. Innan jag går in på vår syn på yrkesintroduktionen ochungdomsplatserna, skall jag säga några ord om reservation 4. Här kan mankonstatera att minskningen av det totala antalet arbetstillfällen i första handhar drabbat ungdomarna. Det finns ungdomar som kommunaltuppföljningsansvar fortfarande saknar fast förankring på arbetsmarknaden. Dessa har ofta genomgått introdukfionsprogram ochyrkesintroduktion men har haft långa perioder av arbetslöshet och sysslolöshet.För dessa ungdomar kommer det att krävas mycket omfattande och långvarigastödinsatser. SÖ föreslog mot bakgrund härav en försöksverksamhet föratt ta fram olika program och modeller. Dessa försök måste arbetas fram lokalt.En likartad verksamhet har bedrivits i vissa kommuner, där man har prövat olikamodeller och program för att hjälpa dessa ungdomar. Vi ställde oss bakom SÖ:sförslag, och vi anser att de 10 miljoner som SÖ har begärt att få använda tillförsöksverksamhet bör ställas till SÖ;s förfogande. Sådana program kan omfattaolika former av arbetslivskontakter varvade med korta utbildningsinslag,feriearbete och praktik. som man prövar dessa modeller är det angelägetatt man gör enskilda planer för de ungdomar som inte har lyckatsfå den förankring och den ställning på arbetsmarknaden som de behöver. Det ärdessa ungdomar som vi brukar säga Ugger i riskzonen när det gäller den socialasidan. Där är varje insats ofantligt viktig, därför att den betyder att man kanspara resurser i fortsättningen. Här bör alltså SÖ medverka till att gekommunerna resurser för att pröva dessa modeller. Vi vet att det i vissakommuner har bildats arbetslag, med representanter för arbetsförmedlingen,sociala myndigheter och skolan, som prövar sig fram. Man bör från SÖ:s och frånstatens sida medverka till att denna typ av verksamhet ytterligare stöds ochutvecklas. När det sedan gäller de andra ungdomarna, som inte harkommit in på gymnasieskolan, som är skoltrötta eller för tillfället inte kännersig intresserade av en utbildning, måste det självfallet sättas in speciellainsatser för dem. har tidigare tagit ställning till den särskildaungdoms- propositionen,som förelades och som också antogs. Det finnsnaturligtvis positiva saker i denna proposition, men vi var ändå starktkritiska mot den, bl. a. av det skälet att man föreslog att den skullegenomföras med mycket kort varsel. De beredskapsarbeten som hade funnits togs borthelt, och det gjorde att ungdomarna inte hade någonstans attta vägen. Det tog innan det nya förslaget började ge effekt. Det fannsockså andra brister, som vi redan då påtalade och som jag nu vill återkommatill. När den borgerliga riksdagsmajoriteten beslutade attinföra den s.k, yrkesintroduktionen kritiserade vi denna verksamhetsform därföratt den inte klarade de krav som vi ställde. vet vi att man inom mångabranscher har "rättat fill" propositionen med avtal och rekommendationerför yrkesintroduktionen, på ett sådant sätt att man i varje fall har skapatvissa garantier mot otillbörligt utnyttjande. Därmed har försäkrings- ochskyddsfrågorna lösts, och de fackliga organisationernas inflytande är regleratinom de områden där man har tecknat avtal. Också frågan om ersättningen tillungdomarna har lösts, så att ungdomarna får en högre ersättning än vadregeringen föreskrev. går också kommunerna in för att öka ungdomarnasersättning. Vi har inom arbetarrörelsen dragit slutsatser av huryrkesintroduktionen fungerar i verkligheten. Den yrkesintroduktion somverkligen fungerar i kommunerna är en annan yrkesintroduktion än den somriksdagsmajoriteten fattade beslut om . Vi har försökt ta till varadet bästa av yrkesintroduktionen och skapa ett nytt system, som är anpassattill det som kan fungera i verkligheten, dvs. vårt förslag om ungdomsplatser. Till skillnad från yrkesintroduktionen byggerungdomsplatserna på lokala överenskommelser, där arbetsmarknadsparterna tarsitt ansvar. Detta är väsentligt. Ungdomarna behöver stöd både av arbetsgivarenoch av den fackliga organisationen. De behöver ofta faddrar på arbetsplatsen.De behöver försäkringsskydd och arbetarskydd. De har rätt till viss ersättning.Alla dessa behov kan tillgodoses genom avtal. Så har också skett i systemet medungdomsplatser. Initiativet till det kom ju från parterna på arbetsmarknaden,och därefter vidtog regeringen de åtgärder som krävdes för att anpassaersättningen till de avtal som tecknats. Regeringen har i en förordning utfärdat bestämmelser omungdomsplatser fram till . Det är alldeles nödvändigt att nu gebesked beträffande tiden efter . Den borgerliga riksdagsmajoritetenvågar inte ge ett sådant besked, utan hoppas på regeringens goda vilja. Dettaär ett trist spel med ungdomars möjlighet att skaffa sig nyttigarbetslivserfarenhet, ett schackrande med ungdomsarbetslösheten. På två viktiga punkter bör förordningen ändras. För detförsta bör det klart sägas ut att det också i denna verksamhetsform skallfinnas utbildningsinslag, av karaktären yrkesorientering, orientering omarbetslivsfrågor eller förstärkt undervisning i det som ungdomarna särskiltbehöver. För att detta skall fungera måste särskilda resurser anvisas. Viföreslår i vår motion att 50 milj. kr, skall avsättas härför , Vi tror att detär viktigt att man ser till att det i Anslag till gymnasiala skolor m. m. Anslag till gymnasiala skolor ni. denna typav ungdomsverksamhet förekommer utbildningsinsatser. Självfallet skall dettaske i samarbete mellan skolan och arbetslivet. Vi har här föreslagit en dagsutbildning som lämplig riktpunkt. För det andra skall man inte splittra det kommunalauppföljningsansvaret på flera myndigheter. Kommunen har i daguppföljningsansvar tills eleven har fyllt . Ansvaret att följa uppungdomarnas verksamhet ligger på skolstyrelserna. Regeringen har beslutat attungdomsplatserna skall handhas av arbetsmarknadsmyndigheterna. Därigenomsplittras det kommunala uppföljningsansvaret, och på det sättet blir det ocksåsvårare för kommunerna att skapa ett individuellt program för ungdomarna, därman kan kombinera ungdomsplatser, vissa kurser och annan verksamhet somkommunen kan erbjuda dem t, o. m, . Också de borgerligautskottsföreträdarna måste inse att regeringen splittrar kommunernas uppföljningsansvar.Det är illa att de borgerliga riksdagsledamöterna inte kan släppa prestigen -möjligen kan det bero på ministerrivalitet - och omskapa uppföljningsansvaretså att det verkligen kan utgöra en god hjälp åt ungdomarna. Vi menar att systemet med ungdomsplatser - med deförändringar jag nämnt - har stora möjligheter att fungera väl. Det är enstyrka att arbetsmarknadens parter är överens om detta system och att det inteär något som har pådyvlats dem uppifrån av regeringen. Systemet med ungdomsplatser är överlägsetyrkesintroduktionen. Vi vill därför att yrkesintroduktionen successivt skallavvecklas under det kommande budgetåret och omvandlas till ungdomsplatser. När det gäller ansvaret för denna typ av verksamhet villjag gärna peka på de svårigheter som alltid uppstår, när två olika myndigheterär inblandade. Även om jag från annan verksamhet känner till att det förekommerett fint samarbete mellan arbetsförmedlingarna och skolstyrelserna, är jagmedveten om att det finns en risk för att ungdomarna skickas mellan de olikamyndigheterna. De tvingas därigenom att gå sysslolösa en onödigt . Jagkänner i luften att vi säkerligen skulle kunna vara överens om detta, men detgäller att våga ta steget fullt ut och säga att det är skolans uppgift - medhjälp av arbetsförmedlingen - att ta det fulla ansvaret för ungdomarna, att gedem en hyfsad ställning på arbetsmarknaden. De stora svårigheterna förungdomarna att få en meningsfull utbildning och ett arbete har förvärrats genomde borgerliga regeringarnas sätt att hantera gymnasieskolefrågorna ocharbetsmarknadsfrågorna för ungdomarna. Trots att krav på ett samlat program förungdomars arbete och utbildning framställts åtskilliga gånger i , harregeringen inte förmått presentera ett sådant. De senaste årens åtgärder närdet gäller att erbjuda ungdomar utbildning och arbete har därför karaktären avett lapptäcke. Det är helt nödvändigt med en sanering av dessaverksamhetsformer. Det som ofta sägs om ungdomsgarantin och om att detprivata näringslivet har lättare att klara detta håller inte i det verkligalivet. När antalet jobb minskar och när trängseln till vårautbildningsanstalter ökar, kommer de ungdomar i kläm som har det besvärligt. Här måste man se till att - gärna i samverkan medarbetsmarknadens parter, som visat sin vilja genom uppgörelsen omungdomsplatser - skapa möjligheter direkt i arbetslivet med uppgjorda programsom innebär att man tar hand om och hjälper ungdomarna till rätta. När det gäller det särskilda yttrandet som vi fogat tillutskottets betänkande i fråga om syo-verksamheten har jag inte mycket atttillägga till den debatt vi fört tidigare. Det är bara att beklaga attbesparingsåtgärderna går ut över områden som för ungdomarna är så väsentligasom syon. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall fillreservationerna 3, 4 och 8, Anslag till gymnasiala skolor m. m. 98 HANSNYHAGE (m): Den ekonomiska politiken måste föras på ettsådant sätt att antalet arbetstillfällen ökar, inledde med attsäga. Det är riktigt, men just därför måste det föras en helt annan ekonomiskpolitik än den som socialdemokraterna alltför länge fick bedriva i vårt landoch som de åter avser att bedriva om de kommer tillbaka till makten, Denpolifiken, med ökade pålagor på näringslivet i form av proms ocharbetsgivaravgifter och också utökad med de för företagsamheten förödandesocialiseringsfonderna, medverkar sannerligen inte till att några nya jobbkommer fram. Här krävs en politik som stimulerar företagsamheten och sombegränsar kostnaderna och ökar konkurrenskraften. Det får inte vara en politik sommed en rad byråkratiska hinder försvårar för ungdomen att få en meningsfullsysselsättning. Till nu föreliggande utskottsbetänkande finns fogade trereservationer från moderata samlingspartiets ledamöter. En av dem gällersvenska som främmande språk, kommer senare att utveckla vårasynpunkter bakom den reservationen. De båda övriga gäller den s, k,genomföranderesursen, och det har ankommit på mig att redovisa vår uppfattningi detta sammanhang. Därtill vill jag nämna att senare kommer attberöra de frågor som gäller inbyggd utbildning, yrkesintroduktion,ungdomsplatser m, m. Jag avstår av det skälet från att beröra denna mycketviktiga del av betänkandet. Innan jag tar upp frågan om genomföranderesursen vill jagemellertid kraftigt understryka två saker i samband med det ärende vi nubehandlar, nämligen dels att det gjorts utomordentligt omfattande satsningar pågymnasieskolans område sedan borgerligheten övertog regeringsansvaret, delsåter att den ekonomiska verkligheten gäller även för gymnasieskolan och att viockså på det här området måste vara mycket återhållsamma med nyakostnadskrävande åtaganden och vara beredda att genomföra besparingar. således även gymnasieskolan omfattats av denödvändiga besparingsåtgärderna kan vi konstatera att antalet elevplatser ökat,att den yrkesinriktade undervisningen stärkts, att en satsning ägt rum när detgäller utbildning i företag, att en försöksverksamhet med gymnasiallärlingsutbildning inletts, att introduktionsprogram för utbildning om fyraveckor införts Anslag till gymnasiala skolor m. m. samt attyrkesintroduktion tillskapats. Dessutom här studie-och yrkesihformationenförstärkts. Den utveckling som ägt rum på gymnasieskolans områdestämmer väl överens med det synsätt vi moderater företräder.Utbildningssystemet måste vara så flexibelt att alla ungdomars behov avutbildning kan tillgodoses. Huvudparten av utbildningen skall vara förlagd tillden reguljära gymnasieskolan. Därutöver skall det finnas tillräckligamöjligheter till inbyggd utbildning, företagsutbildning, lärlingsutbildning ochvärvning av arbete och kortare kurser. De yrkesinriktade utbildningsvägarna börorganiseras i samarbete med arbetslivet för att garantera att utbildningenanpassas till arbetslivets aktuella krav. För att underlätta elevernas valkrävs en väl fungerande studie- och yrkesorientering. Så till frågan om genomföranderesursen! Föredragandestatsråd föreslår i budgetpropositionen att ett särskilt bidrag om 10 milj. kr.skall anslås med anledning av de krav på ökade skolledarinsatser som ställsgenom beslut med anledning av regeringens proposition omförändringar på gymnasieskolans område. framhåller emellertidstatsrådet att förändringarna i vidd och djup långtifrån kan jämföras med dem igrundskolan. Den rörliga resursen efter beslut blir t. ex. betydligtmindre än enligt regeringsförslaget, vilket innebär att någon särskildhandledarresurs inte behöver utgå. Vidare medför de nya timplanerna för de tre-och fyraåriga linjerna genom sin samordning och enklare konstruktion atttjänstefördelning och schemaläggning kan förenklas. De synpunkter som statsrådetframför och som vi delar talar ju för att förändringarna inte är av sådanomfattning att ett behov av en särskild genomföranderesurs föreligger. Detarbete som blir följden av beslut måste enligt vår uppfattninginrymmas i skolledningens ordinarie arbetsuppgifter. I nuvarande ekonomiskaläge är det inte försvarligt att anvisa nya medel på sätt som här föreslås. Vi moderater yrkar således avslag på förslaget omgenomföranderesurs och minskar därmed anslaget till driften av gymnasieskolormed 10 milj. kr. Med detanförda yrkar jag bifall till reservatiorierna 5, 6 och 7. 99LARS () replik; Jag blev litet grand förbluffad över HansNyhages start här. Han hänvisar till att det måste föras en ekonomisk politiksom skapar arbetstillfällen. Vad är det som har skett? kan inte Hans Nyhagesäga att eftersom de f. n. är ett oppositionsparti inte har ansvarför den ekonomiska politiken. Ni har suttit iregeringar, och ni har haft ett av de tunga ansvaren genom ekonomidepartementet.Vad har skett ? Jo, har förlorat över170 000 industriarbeten. Den ekonomiska politik som enligt vad ni lovat skulleskapa nya arbetstillfällen har i stället inneburit att antalet arbetstillfällenväsentligt minskat. Till dettaskall också läggas er syn på mycket hårdhänta besparingsåtgärder inom den offentligasektorn som innebär att även antalet offentliganställda harminskat. Är det denna politik som enligt Hans Nyhages mening innebär att manskapar nya arbetstillfällen? Nihar haft den tid jag här nämnde på er. Ni har haft inte mindre än på er,och det har inneburit dessa förändringar. Det är självklart att denna politik iförsta hand har gått ut över de nytillträdande på arbetsmarknaden. Det harinneburit att antalet ungdomar som är arbetslösa är över 40000, Det är den högsta siffra som vi någonsin har noterat sedan man över huvudtaget införde någon typ av ordentlig arbetsmarknadsstatistik. Där ser man vadden ekonomiska politik betyder som bedrivs från borgerligt håll. Det går inte,Hans Nyhage, att i denna kammare - där det i varje fall just nu sitter så litetfolk - försöka skrämma människorna med att säga att om vi får ensocialdemokratisk regering, kommer det genom de socialiseringsåtgärder somsocialdemokraterna föreslår att bli ännu svårare att få jobb. Situationen är juden att sedan ni fick inflytande i svensk polifik har förhållandena blivitväsentligt sämre för ungdomarna när det gäller att skaffa sig jobb, HansNyhage talar om introduktionsutbildningar . Men det fanns korttidskursertidigare också. Beredskapsarbete är en av de åtgärder som vi satte in under vårregeringstid, Syo skall fungera, säger , Alla skall få en plats pågymnasiet. Men det är ju precis vad vi har föreslagit. Man måste ha en sådankapacitet när det gäller gymnasieskolan att alla ungdomar har chans att kommain. Anslagtill gymnasiala skolor m. m. 100 HANS NYHAGE (m)replik: Socialiseringsfonderna är det största hotet mot nyinvesteringar ochföretagsstimulans, lär inte kunna förneka att det förhåller sigpå det sättet. har tiden i mångt och mycket gått åt till att saneraefter det socialdemokratiska fögderiet, efter en politik som socialdemokraternaåterigen är beredda att föra, därest de åter kommer till makten. Vi levdealltför länge över våra tillgångar. Vi intecknade oss , så att säga. Nuhar den tid kommit då vi måste betala tillbaka, och det frestar på. Mensocialdemokraterna är inte beredda att ta konsekvenserna av sin egen politik.Ni är inte beredda att bedriva en nödvändig besparingspolitik. Säg mig var niär beredda att spara! Det är i varje fall inte på det område vi nu diskuterar,för där plussar ni på med miljon efter miljon. Tar vi det ena området efter detandra, är vi snart uppe i miljardbelopp. Ni driver ju linjen: Spara gärna, meninte här. Men det säger ni i alla möjliga sammanhang, och då blir det islutändan ingen besparing alls. Vad som då väntar är nya pålagor pånäringslivet och samhället. Det kommer sannerUgen inte att stimulera till någranya arbetsplatser för den svenska ungdomen. Sedanvidhåller jag vad jag sade i mitt huvudanförande, nämligen att kolossalt myckethar uträttats på gymnasieskolans område sedan borgerligheten kom till makten.Antalet platser har ökat. Kontakterna med näringslivet är nu helt andra än devar under den socialdemokratiska regeringstiden. Då var det närmast fult attha arbetslivskontakter på 7Riksdagens protokoll 1981/82:120-124 Anslag till gymnasiala skolor m. m. utbildningssidan.Verksamheten skulle då helt bedrivas inom det reguljära skolväsendet. Jag skallvilligt erkänna att det har skett förändringar på den punkten , mendet tog tid innan ni hamnade i den positionen. 101 () replik: Får jag först säga att mig veterligt finnsdet ingenting som heter socialiseringsfonder. Varför har antalet arbetsplatser inom industrin sjunkit såkraftigt? Det kan väl inte bero på socialiseringsfonderna, eller vad HansNyhage nu använde för uttryck. Det är ju ändock så att över 170 000 jobb harförsvunnit inom industrin som och hanspartikolleger haft inflytande i svensk politik. Hans Nyhage har ju suttit med i den här kammaren så längeatt han borde veta att vi har motionerat om ett utökatantal gymnasieplatser för att bereda ungdomarna möjligheter att komma in. Såsent som enades vi om att lärlingsplatserna skulle ligga utanför denstora rarrien, för att därigenom öka möjligheterna för ungdomarna att komma inpå gymnasieskolan. Från början fanns det inte med i den dåvarande regeringensförslag- Hans Nyhages partikamrat var skolminister , I utskottetblev vi överens om att det aktuella beloppet borde plussas på för att geungdomarna större möjligheter. Det är inte så, Hans Nyhage, att det är ni somskall ta åt er äran av att antalet gymnasieplatser har ökat. Ni har försökt attskära ned bidragen till kommunerna. Därigenom hindrar ni dem från att bygga utgymnasieskolan. Det är ett sätt att vältra över kostnaderna på kommunerna elleratt minska antalet platser för ungdomar. Vi har sagt att vi är positiva tillutbildning inom företagen, men enbart under förutsättning att det blir enfullgod utbildning. Det är det vi säger när det gäller ungdomsplatser. Det ärdet vi har sagt när det gällt lärlingsutbildning och inbyggd utbildning. Setill att det blir en kontroll, så att det blir en ordentlig utbildning! Skolanskall ha ansvaret för den. När parterna på arbetsmarknaden kommer överens omungdomsplatser, tycker vi att det är bättre än när man fattar beslut omnågonting som kallas yrkesintroduktion eller liknande. Arbetsmarknadens parterär då direkt med på ätt ta hand om utbildningen. Det är inte så att man löser kriserna genom att spara sigur dem, Hans Nyhage, Titta på ! Titta på andra länder, där man prövatden metoden! Ni drar skruven sakta nedåt. Vad ni åstadkommer är ökadarbetslöshet och minskad aktivitet. Det får följdverkningar i form avytterligare minskad aktivitet. Det finns en klar skiljelinje oss emellan. HansNyhage tror att man kan spara sig ur krisen. Vi tror att man kan arbeta sig urden. Vi tror att det är väsentligare att ungdomarna har sysselsättning ochutbildning än att de ingenting gör. 102 HANS NYHAGE (m)replik: Socialiseringsfonderna har inte genomförts. Tack och lov, vill jagtillägga. Och jag hoppas att så heller aldrig skall ske. Men hotet om dem vilaröver det svenska samhället. Hotet om socialiseringsfonder medverkar till attinvesteringslusten försvinner, att nyetableringsviljan försvinner, attchanstagandet och risktagandet - allt detta som är nödvändigt för att vi skallfå nya jobb - inte stimuleras. Det är hotet om socialiserings-fonderna somutgör en allvarlig hämsko när det gäller att bereda människor arbete ochsysselsättning i vårt samhälle. Dethar försvunnit ett antal jobb - det måste jag erkänna. Men det är en renkonsekvens av den politik som alltför länge drevs i vårt land, då vi levdelångt över våra tillgångar, då vi intecknade våra resurser . När dentiden sedan kom då vi skulle betala tillbaka, hade vi inte tillräcklig kraftatt klara det. Vi hade levt över tillgångarna och klarade inteåterbetalningsskyldigheterna, när konkurrensen från omvärlden ökadeoch vi dessutom drabbades av lågkonjunkturer. Det är alltså den socialdemokratiskapolitiken som i mångt och mycket har medverkat till just detta attarbetstillfällen har försvunnit. Det är därför ett allvarligt hot som väntar,därest socialdemokraterna skulle återkomma till makten. Detär ofrånkomligt att gymnasieskolan kraftigt har byggts ut under borgerlig tid.Det lär inte kunna förnekas.