prot · G509120 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:120 Omfordonsförarutbildningen vid AMU-center / Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 1§ Tredje vice talmannen meddelade att ansökan om ledighet från uppdraget somriksdagsledamot inkommit delsfrån för tiden för fullgörande av enskildaarbetsuppgifter, delsfrån för tiden på grund av enskildaangelägenheter och delsfrån för tiden den 13 maj-den 20 juni för fullgörande avuppgifter som sakkunnig i budgetdepartementet. Kammarenbiföll dessa ansökningar. Tredjevice talmannen anmälde att följande ersättare skulle tjänstgöra i stället förresp. ledamöter, nämligen () för , ()för och () för . 2§Svar på fråga 1981/82:269 om fordonsförarutbildningen vid AMU-center iGällivare Anf.1 Arbetsmarknadsministern : Herr talman! harfrågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att säkra ettbibehållande av en kvalitetsmässigt och volymmässigt fullgodfordonsförarutbildning vid i . Enligtarbetsmarknadskungörelsen är det som bestämmerinriktning, lokalisering och omfattning av arbetsmarknadsutbild ningen, medanskolöverstyrelsen har det pedagogiska, ekonomiska och administrativa ansvaretför verksamheten. Om fordonsförarutbildningen vid AMU-center i storutsträckning på det lokala planet, där länsarbetsnämnder - efter bl. a. samrådmed de lokala parterna på arbetsmarknaden - bedömer behovet avarbetsmarknadsutbildning. Jag vill dock framhålla vikten av attarbetsmarknadsutbildningen ständigt omprövas efter behoven på arbetsmarknaden.Resurserna för AMU får inte låsas fast, utan måste utnyttjas flexibelt efterrådande arbetsmarknads- och konjunkturläge. Den pågående utredningen omarbetsmarknadsutbildning och utbildning i företag (KAFU) har också som en avsina huvuduppgifter att analysera vilka åtgärder som behövs för att säkerställaflexibiliteten i arbetsmarknadsutbildningen. Efter vad jag har inhämtat är det i det fall söriiKarl-Erik Häll tar upp så, att länsarbetsnämnden i f. n. inteplanerar, men väl undersöker möjUgheterna att förlägga fordonsförarutbildningäven till annan ort i länet än . Syftet är därvid att i högre grad änf. n. tillgodose de arbetsmarknadspolitiska behoven som man inomlänet eftersträvar en fördelaktig ekonomisk och administrativ samordning medandra utbildningar. 2 (): Jag ber att få börja med att tacka försvaret. Jag vill också tacka för statsrådets tålmodighet med att vänta medsvaret. Det var jag ställde nfiin fråga, men jag hår pågrund av sjukdom inte kunnat ta emot svaret . På sätt och vis är svaret ganska bra. Det vittnar om attdet inte är någon ko på isen, vilket det verkade vara från början.Länsarbetsnämnden väntar alltså med åtgärder. Det gör mig dock litet oroad, dådet tyder på att man ändå har planer på att göra denna förändring. Fordonsförarutbildningen är en utbildning bland många somjag tycker platsar bra i . Det finns också siffror som vittnar om det.Mer än 50 % av de som genomgår denna utbildning får jobb. Det är en ganska brasiffra i ett arbetslöshetsdrabbat län och med tanke på hur det ser ut imalmfälten. Jag vill också påpeka att transporter utgör en mycket stordel av dagens gruvindustri - och den delen kommer att bli betydligt större.Transporter är också en stor sektor i ett län som ser ut som vårt län. Det tålas öm att länsarbetsnämnden av ekonomiska ochadministrativa skäl överväger att förlägga fordonsförarutbildning även tillannan ort. Det är ganska svårt för oss att diskutera den frågan, och framförallt är det svårt att över huvud taget få till stånd någon dialog. Deekonomiska frågorna kan ju ta sig måfiga uttryck. Jag har naturligtvis respektför att man inom ramen för verksamhet skall se om sinbudget. Men om man gör någonting, med den ur ekonomisk synpunkt snävabegränsade bedömningen, kan det få ganska kraftiga och förödande verkningar iövrigt. Det vore därför bra om det kunde skapas förutsättningar för en dialog,innan sådana här åtgärder vidtas, där andra aspekter kunde vägas in. För att taett mycket näraliggande exempel, skulle ett tiotal lärare förlora sitt arbete. vilket är betydelsefullt. Dendel av utbildningen som jag menar skall vara med i en fordonsförarutbildningockså i är den del som i utbildningsplanen kallas stadskörning. Jagär helt klar över att det blir dyrare att bedriva den delen av utbildningen omden är förlagd långt ifrån en ort som uppfyller kraven på begreppet stad. Detföreligger alltså ett latent hot för att denna utbildning kommer att förändras,och det får betydande verkningar. Jag skulle därför vilja fråga statsrådet omhan är beredd att vara med om att försöka skapa de förutsättningar som jagefterlyser, så att vi får möjlighet att väga in också andra intresseni denna bild innan vi står inför ett fullbordat faktum. Tack för svaret! Omfordonsförarutbildningen vid AMU-center i Jag är glad att noterar att arbetsmarknadsutbildning ären effektiv åtgärd. T. o. m. i det av arbetslöshet svårt drabbade ärdet möjligt för en stor del av dem som har genomgått utbildningen att få jobb.Det är bra att det sägs - ju oftare, desto bättre. JagviU snabbt lägga till att det inte är fråga om någon neddragning av den totalavolymen av arbetsmarknadsutbildningen, inte heller av den delkurs som gällerfordonsförarutbildning. F. n. har det funnits en sådan kurs vid iKiruna och två kurser vid centret i . Vad man nu diskuterar är atteventuellt förlägga en av kurserna i fill . Det visar sig attdet är lättare, av arbetsmarknadspolifiska skäl, att nå utbildningsorten för endel av dem som kommer i fråga för utbildning om den är förlagd dit. Men någotbeslut har inte fattats. NaturUgtivsbör den dialog som efterfrågar komma fill stånd dessförinnan.Den kan ju ske inom länsarbetsnämnden, där parterna på arbetsmarknaden och ävenpolitiker är representerade. Den kan också ske inom kursstyrelsen och inomarbetsmarknadsutbildningen. Man bör naturligtvis ha kontakter med de berördakommunerna innan beslut fattas. Vadslutligen gäller utbildningskvaliteten, utgår jag självfallet från att ortenoch utbildningsförhållandena i övrigt - oavsett var dessa kurser förläggs -skall kunna uppfylla de krav som måste ställas på kvaliteten i utbildningen: Anf.4 (): Jag är glad för det förtydligande som jag fick , dvs. att det inte ärfråga om någon neddragning av utbildningen i . Jag har nämligen haftintrycket att det från början var fråga om det. Jag har uppfattningen att detfortfarande är fråga om en neddragning av denna utbildning, just av det skälsom statsrådet sedan berör, nämligen att man bedömer det så att avstånden iNorrbotten - som vi dess värre inte kan göra mycket åt - är ett handikapp närdet gäller att förlägga utbildning där den behövs. Skall det bli så att manbedömer utbildningen på den griinden att Om statsbidrag till ungdomsplatser människorskall ha kortast möjliga avstånd till utbildningsorten, betyder det, såvitt jagförstår, att skälen för förläggning av mycket av den utbildning vi bedriver iNorrbotten kommer att omprövas. Jag menar att avstånd inte får vara ettkriterium i detta fall. Vi måste kunna få räkna som en naturlig delav detta land, även om avstånden här råkar vara stora. Som en liten kommentar till statsrådets slutsats om minbedömning av arbetsmarknadsutbildning, vill jag säga att vi har rik erfarenhetav arbetsmarknadsutbildning i och därför har ganska goda förutsättningaratt bedöma den. Det är det jag försöker göra när jag nu rycker ut den här bitenoch vill understryka hur nödvändig den är . Och jag tror att den kommeratt vara lika nödvändig fortsättningsvis. Det finns säkert också ett och annatexempel på mindre lyckade arbetsmarknadsutbildningar, men jag skall inte ta upptiden med det . 5 Arbetsmarknadsministern : Herrtalman! Jag vill bara för klarhets vinnande understryka att det inte handlar omatt omfördela någon arbetsmarknadsutbildning från , utan det kaneventuellt handla om att förlägga någon kurs till annan plats inom samma län. 6 (): Låt mig till det sistaarbetsmarknadsministern sade bara ge en liten påminnelse om att ären så pass stor del av det här landet, att om man skulle applicera de avståndenpå andra, mera tätbefolkade delar, så skulle det betyda att man flyttar enutbildning från ett län över något annat län till ett tredje län. Så skulle detbli om man applicerade de avstånd det här är fråga om exempelvis på södraSverige. Det är alltså till föga tröst att man skall hålla sig inom ,för där är det fråga om regioner också inom regionen. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på fråga 1981/82:320 om statsbidrag tillungdomsplatser 7 Arbetsmarknadsministern : Herrtalman! har frågat mig vad jag avser göra när det gäller delsbidraget till ungdomsplatser efter , dels kravet på genomgångenyrkesintroduktion innan sådana ungdomsplatser kan komma i fråga. Mot bakgrund av det svåra arbetsmarknadsläget, och dåsärskilt för ungdomar, övervägs f. n. inom regeringen en fortsättning avsystemet med ungdomsplatser under nästa budgetår. har f. ö. också isamband med godkännande av arbetsmarknadsutskottets betänkande till budgetpropositionenuttalat att bidragsmedel bör ställas till förfogande, så att verksamheten medungdomsplatser kan få fortsätta även nästa budgetår. Något absolut krav på genomgången yrkesintroduktion innanen ungdomsplats kan anvisas finns inte enligt förordningen om bidrag tillungdomsplatser. Det får ändå anses normalt att en period av yrkesintroduktionär genomförd innan en ungdomsplats anvisas. Detta framgår även av motivtextentill förordningen. Jag vill dessutom erinra om att systemet medungdomsplatser inrättades som ett komplement fill skolans introduktionsprogramoch yrkesintroduktion i ett synnerligen besvärande arbetsmarknadsläge.Ungdomsplatserna bör ses som ett stöd för kommunerna och skolan att finnasysselsättning antingen för dem som har genomfört en period avyrkesintroduktion och därefter är arbetslösa eller för dem som av någonanledning inte har kunnat erbjudas en lämplig yrkesintroduktion. Skolansuppföljningsansvar kvarstår sålunda oförändrat. Om statsbidrag till ungdomsplatser 8 (); Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaretpå min fråga. Jag ser det som mycket positivt att en fortsättning påverksamheten med ungdomsplatser kommer till stånd under nästa budgetår. Överenskommelsen om ungdomsplatser initierades av LO, SAPoch SSU, och naturligtvis är den ett uttryck för de fackliga organisationernasvilja att ta sin del av ansvaret för att ge arbetslösa ungdomar en meningsfullsysselsättning och, inte minst, därmed en god start i livet. Men dessaungdomsplatser har inte utnyttjats på det sätt som parterna förutsatte. Påvissa platser har många ungdomar kommit i åtnjutande av ungdomsplats, på andrahar möjligheten inte utnyttjats mer än till en ringa del. Orsaken till dettatorde ligga i det faktum att vissa kommuner svävat i ovisshet om huruvidayrkesintroduktion erfordrats innan ungdomsplats kunnat erbjudas. Regeringensoförmåga att ge kommuner och arbetsmarknadsmyndigheter klara besked om vilkastatsbidrag som skall utgå efter har självfallet försvåratgenomförandet av systemet med ungdomsplatserna. Det beskedet skulle enligt minmening regeringen ha gett tidigare denna vår. Jag är emellertid tacksam för attarbetsmarknadsministern här har klargjort att man trots motivtexten intenödvändigtvis måste kräva genomgången yrkesintroduktion för att kunna erbjudaungdomsplatser. Låt mig ta tillfället i akt och påminna om att varjemedborgares obetingade rätt är att ha ett meningsfullt arbete. Detta gäller iallra högsta grad för våra unga. Det är slöseri intill det oanständiga att inteta till vara våra ungas resurser. Mycket kan sägas om nödvändigheten av en merlångtgående, framtidsinriktad politik till gagn för alla arbetssökande, men detfår komma i annat sammanhang. Jag tar mig ändå friheten att av Sverigesarbetsmarknadsminister kräva åtgärder som på både kort och lång sikt ger våraungdomar anställningar, som inte behöver omges av citationstecken. Det vore isanning gott att få mindre av ord och mer av handlingskraft i de här frågorna.Våra ungdomar är väl värda detta. Jag tycker att det är viktigt att viverkligen låter dem känna att samhället behöver dem. Vi får inte för en endaminut glömma att de faktiskt är vår framtid. Om statsbidrag till imgdomsplatser Jag delar uppfattning att detkrävs mer av handling än ord för att få ungdomar i arbete. Men uppenbarligenkrävs det väldigt många ord för att få åtminstone de socialdemokratiskakritikerna att uppfatta svaret på den fråga som ställs gång på gång, nämligenatt yrkesintroduktion bör prövas innan man anvisar ungdomsplats. Men detta äringet oeftergivligt krav. Detta står i förordningstexten, och det har upprepats häri av mig och skolministern . Men ändå sprider manmyten att regeringen inte skulle ha gett besked på den här punkten. När man skall söka anledningen till att ungdomsplatsernainte fått den omfattning som både vi och parterna på arbetsmarknaden hadehoppats på är detta inte någon sådan orsak. Den får sökas på annat håll. Läget är ju det att yrkesintroduktionen har fått en mycketstor omfattning. Ungdomsplatserna har blivit ett bra komplement. Jag tycker attvi kan sluta med att bekämpa den ena eller andra formen av åtgärder för atthjälpa ungdomarna och i stället söka efter vägar att få ett harmoniskt samspelmellan yrkesintroduktion och ungdomsplatser. Det är vad regeringen nu är i färdmed att göra. Men så mycket vill jag säga redan nu - och har fidigaresagt det - att statsbidragen för ungdomsplatser kommer att finnas kvar ocksåunder nästa budgetår. På den punkten kan alla kommuner och andra arbetsgivare,som överväger att ta emot ungdomar på ungdomsplatser vara säkra.Statsbidraget kommer att finnas kvar. 10 (): Jag tror inte att någon är besjälad av envilja att sprida några myter. Jag tror dess värre att det är verkligheten somtalar. De rapporter som vi får utifrån landet över den osäkerhet som råder närdet gäller reglerna för detta talar för sig själva. Men det går naturligtvis lätt att åtgärda detta om man sertill att sprida en klar information . Vad det gäller frågan omyrkesintroduktion eller ungdomsplatser, kan vi aldrig komma ifrån att detligger en större trygghet i ungdomsplatserna än i yrkesintroduktionen med tankepå att man här har ett avtal. Återigen: Det föreligger ingen oklarhet. Menvad man skall göra lokalt är däremot att pröva huruvida yrkesintroduktion är enmöjlighet eller inte. Det är klart att denna rätt att lokalt pröva i deenskilda fallen kan vi beröva myndigheterna i fråga. Men vi har tyckt att detvarit bra med en flexibel åtgärd, eftersom omständigheterna inte är identisktdesamma från ort till ort. Men det är möjligt att det här är så pass svårt attentydigt läsa innantill att vi skall göra en mer markerad uppdelning mellanyrkesintroduktion och ungdomsplatser. Men jag beklagar faktiskt det, eftersomdet borde vara möjligt att lokalt avgöra vad som i det enskilda fallet är bäst. Men det viktiga beskedet nu är att ungdomsplatserna kanexpandera, dels därför att medel finns fillgängliga, dels därför attstatsbidraget kommer att finnas kvar efter . Man kan alltså ta emotungdomar på sådana platser. 12 (): Jag skulle bara vilja säga attdetta raka besked var väldigt bra. Se bara till att det här kommer ut - dåskall det säkert ordna till sig. Om medel till en bro mellan och Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på fråga 1981/82:323 om medel till en bro mellanBockholmen och har frågat statsrådet om när beslut om pengar tiU en bro mellan och Klädesholmenpå kommer. Frågan haröverlämnats till mig. Regeringen kommer i samband medkompletteringspropositionen att göra en bedömning av arbetsmarknadsutsikternainför hösten och vintern. Därvid kommer regeringen bl. a. att pröva behovet avytterligare statliga investeringar. Jag vill sedan, herr talman, somtillägg till det skrivna och utdelade svaret säga att bron mellan Bockholmenoch är ett prioriterat projekt bland de många som vi har att väljamellan när beslut skall tas om tidigareläggning av statliga investeringar. 14SIRI HÄGGMARK (m): Jag får tacka arbetsmarknadsministern försvaret och speciellt för tillägget. Det skrivna svaret var kanske inte riktigtvad jag hade hoppats på, efter det bestämda besked som folkpartiledaren ochutrikesministern gick ut med angående detta brobygge. Han gav ettdirekt löfte om att just denna bro skulle byggas. Man fick väl också denuppfattningen att löftet var förankrat i regeringen. Detta projekt är högt prioriterat. Men på en punkt är jagändå litet rädd. Om det blir fråga om ett byggpaket skulle jag gärna viljaveta, herr arbetsmarknadsminister, om pengar till just detta projekt kommer attkunna garanteras. Innebär tillägget att arbetsmarknadsministern faktiskt kangarantera pengar för bron mellan och ? Utrikesministern har verkligen dragit fram det lönsamma iatt bygga just den här bron, med de driftskostnader som staten har förfärjorna, för beräknade till 1.8 milj. kr. Han säger att brobyggetlönar sig . 15Arbetsmarknadsministern ; Herr talman! Jag tycker att det varkloka ord av utrikesministern. Och jag kan bara upprepa att brobygget är ettprioriterat projekt. Vore jag skulle jag inte alls känna migrädd, 16 (): Jag får tacka för det sista uttalandet ochjag utgår då ifrån att projektet verkligen blir av och att jag kan återvändatill och till och med tillförsikt. Det kan väl ändå sägas att jag inte har varit helt populärnär det gäller det här brobygget. Men kan jag kanske komma hem och visa uppmig. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1981/82:314 om ombyggnaden av har frågat mig om det ärrimligt att en vägarbetsplan som projekterades och fastställdes för fio årsedan skall få vara enda alternativ vid en vägomläggning fastän det finns andra,billigare och mera tidsenUga förslag? Utbyggnaden av vägnätet sker enligt en planeringsordningsom bygger på ett decentraliserat beslutsfattande. En ombyggnad av väg 290finns med i den av i län fastställda flerårsplanen förbyggande av länsvägar med planerad byggstart . Utformningen av ett enskilt vägobjekt, val av sträckningm.m., sker även det på lokal och regional nivå, där antagligen de bästakunskaperna om de lokala förutsättningarna finns. För att få en demokratisk förankring och ett rationelltbyggande krävs en noggrann planering och att en vägarbetsplan finns klar i godtid före byggstart. Innan en arbetsplan tas fram prövas och utvärderasåtskilliga alternativ - så har man gjort även i detta fall. Efter en sammanvägningav samtliga för- och nackdelar i de olika alternativen har man i detta fallfastställt en vägsträckning öster om . Med hänsyn till det omfattandeutvärderingsarbete som skedde innan arbetsplanen fastställdes är det därförrimligt att bygga efter den. Det är inte alls ovanligt att en arbetsplan ärnågra år gammal. Giltighetstiden för en vägarbetsplan begränsas enligt väglagentill , vilket inte överskrids i detta fall, 18 (vpk): Jag tackar kommunikationsministern för svaretpå min fråga. Naturligtvis är jag helt överens med kommunikationsministern omatt det är viktigt att det finns planeringar och att dessa måste sträcka sigöver osv. Man kan ju inte byta planer . Men detsom är intressant i detta fall är ändå att vi ändå har ett projekt som ärplanerat , Alla som sysslar med frågor av detta slaghar Nr 120 väl sanska klart för sig att bakgrunden nu är en helt annannär det gäller -r , , b b b den synen påförhållandena och uppfattningarna i fråga om sådana här rätt så j- ..iqot genomgripandeombyggnaden av olika vägsträckor. enskildamedborgare gör en helt annan bedömning nu än man gjorde i slutet i_ . " " c Bj Qj ombyggnaden Det kommer fram i detta fall. ' av lansvag 290 Detintressanta här är alltså att det närmast föreligger ett diktat från en , som inte på något sätt har velat gå in i endiskussion utifrån de nya förhållanden som onekligen kan konstateras . Man har sagt att om inte den här vägen får dras somplanerats , så blir det ingen väg alls. Det är alltså ettulfimatum som har ställts till de lokala och regionala myndigheterna, som juockså - det håller jag med kommunikationsministern om - har kunskaper om sådanahär saker. Men i detta sammanhang har det funnits opinioner även påmyndighetsnivå - det gäller ju ett mycket känsligt område. Också befolkningenpå den berörda orten har andra uppfattningar än den kanske hade för tio årsedan etc. Men har inte på något sätt velat lyssna. Följdfrågan blir då: Anser kommunikationsministern att detär riktigt att ett centralt verk - i det här fallet - kan ställasådana här ultimativa krav? Är det riktigt att säga, att får vi inte byggaenligt vad vi planerat tidigare, så bUr det ingen väg? Då dras de 24 miljonerin som anslagits för bygget, och den dåliga vägen får man ha kvar. Detta ärnågonting som upprört opionionen i län ganska starkt och även andra somberörs. Med hänsyn fill de ändrade bedömningsgrunderna tycker jagsom sagt att har uppträtt väldigt maktfullkomligt. Och jag vill än engång fråga om kommunikationsministern anser att skall ställa sådanahär ultimativa krav när det i fråga om den här vägsträckan har kommit fram nyaomständigheter som mycket väl motiverar en ny diskussion och möjligtvis ocksåen ny planering. Ultimatum skall naturligtvis undvikas. Jagvill inte på något sätt ge mig in i en diskussion om huruvida ett sådantultimatum har ställts. Jag tror inte att det förhåller sig så. Vad man hargjort är väl att man har följt en fastställd vägplan. Det säkraste är väl ändåatt följa planen, om det inte har tillkommit någonting väsentiigt nytt. Eftersom man har diskuterat frågan i kommunstyrelsen iUppsala och beslutat att hålla sig till den plan som är fastlagd, utgår jagfrån att man inte har funnit att någonting nytt har tillkommit som är av denomfattningen att det skulle krävas en ny prövning. Man måste väl ändå anse attkommunstyrelsen tillhör de verkligt lokala organen, som man bör lyssna på. Jag är väl medveten om de problem som alltid uppstår, närman skall fastställa vägplaner och dra fram nya vägar. Man kommer ofta i konflikt med olika intressen - inte minst naturvårdsintressena, som bevakas på ett utomordentligt sätt men där säkert mänga blir besvikna över att just deras 13 intresseninte fullt ut kan tillgodoses. Vi har jordbruksintressena, som alla numeratillmäter vikt och värde. Det är ett annat område vars betydelse också måstevägas in. Men som sagt; Konklusionen blir nog att eftersom man pådet lokala planet har diskuterat frågan på nytt och inte funnit anledning ändrabeslutet, har detta naturligtvis påverkat vägmyndigheten. 20 (vpk); Det intressanta är ju att kommunstyrelsensbeslut och andra lokala myndigheters beslut på grund av det ultimatum som defacto har funnits - har sagt att om man inte får bygga vägen efterden planerade sträckningen, så blir det ingen väg- har tillkommit sedan man pålokal nivå haft att välja mellan två alternativ. Och.en ombyggnad av vägen behövs- det är, som jag redan sagt i min inledande fråga, önskvärt för att inte säganödvändigt att få en förbättring av denna väg. Men med hänsyn till den nya synsom jag antar att också kommuniktionsministern är beredd erkänna har kommitfram - det framgick ju av vadkommunikationsministern sade - borde ha varit berett attdiskutera en annan sträckning och inte ställa den lokala myndigheten införfaktum; Får vi inte bygga som vi tänkt, blir det ingen byggnation alls .Dettaär beklagligt, tycker jag, och vittnar om en viss stelhet. Dessutom föreligger nu många fakta och klara motiv somtalar mot den planerade dragningen av vägen. Det har alltså kommit fram nyafakta. Men kommun har inte haft så stora möjligheter att agera i dethär fallet, därför att kommunen har ställts inför faktum, att man måste godtaden sträckning som är planlagd - i. annat fall blir det ingen väg. Jag vill ändå inte tro att en kommunstyrelsesträcker vapen inför en central myndighets eventuella förklaring att så härskall det vara. Jag utgår verkligen ifrån att ett kommunalt organ av det slagsom det här gäller gör en saklig bedömning. Jag utgår alltså ifrån attkommunens styrelse har gjort det.