prot · G509162 · 1981-12-31 00:00:00 — Så några ord om filmen. Också här har regeringen försttagit på sig med arbetet för atf i slutskedet utföra ett hastverk. Jagvill erinra om atf vi tidigt föreslog fillsättande av en filmutredning. Detmotsatte sig de borgerhga. I stället valde regeringen att arbeta med enberedning knuten till departementet. Ända fram hände väldigt litet idenna beredning. Men för att regeringen skulle hinna redovisa enfilmproposition under vårriksdagen drevs ett film- och videoavtal fram undernågra få månader. Jag noterar aft proposifionen inte innehåller någonhemställan om godkännande av def nya filmavtalet som sådant. ö. utomordentligt svårt att avgöra vad som ligger i regeringens förslag attriksdagen skall godkänna inriktningen av åtgärderna på film- och videoområdet.Kulturutskottet har här tvingats göra en egen tolkning och avgränsning.Proposifionen påminner i detta hänseende om regeringens förslag 1979 tillriktlinjer för barnkultur som kulturutskottet ansåg sig tvunget att underkänna. Hade regeringen valt att bearbeta filmfrågan i enutredning, vars förslag fått gå ut på remiss, hade den i alla avseenden haftett bättre genomarbetat och förankrat förslag. I det uppkomna läget kan deticke uteslutas atf vissa justeringar kan behöva göras . På ett par punkter vill vi redan nu göra erinringar. Denavgift som uthyrare av video skall erlägga till bör enligt vårmening justeras minst . Eftersom avgiften redan inledningsvis harsatts relativt lågt och dessutom infe indexreglerafs, kan värdet av denna avgiftinom kort ha allvarligt urholkats av inflationen. Vi anser också att mandatperioderna för Filminsfitutetsstyrelse bör anpassas till perioderna för allmänna val. Det kan inte vara enrinrihg ordning aft den nuvarande regeringen tillsätter en styrelse för tre årsmandatperiod. I proposifionen föreslås en särskild försöksverksamhet medlokalt arbete med video. För ändamålet anvisas 2 milj. kr. Försöken skallhandhas av . Vi anser att det är fel att splittra försöken på dettaområde. F. n. arbetar utbildningsradion med hknande verksamhet, bl. a. med ettspeciellt försök i . Vi menar atf det vore en klar fördel om de extramedel som föreslås ställdes till utbildningsradions förfogande för aft därförstärka och bygga ut insatserna. Den ekonomiska åtstramningen har skapat stor oro ikulturkretsar. Såväl institutioner som fria kulturarbetare känner mycketpåtaghgf av ökade svårigheter. Protesterna och demonstrafionerna har varitmånga . Den samlade borgerliga kulturpolitik som erbjuds är mycketoklar. intar en tämligen passiv hållning fill kulturpolifiken.Moderaterna företräder en kulturpolifik där de fria kommersiellamarknadskrafter- na gesallt större spelrum. Glömda är de kulturpolitiska målen. föreslår nu hårda nedskärningar av kulturbudgeten. Vid den utfrågning av representanter för partierna somägde rum på lade jag märke till atf moderaternasföreträdare framträdde med mycket välvilliga attityder. Mennär vi nu snart går till omröstning, visar det sig att intar enkall och avvisande hållning till insatser på kulturområdet. har försökt framstå som aktivt och generöst.Men även personliga engagemang har svalnat. Också ifolkpartiets kulturpolitik har man tonat ner de kulturpolitiska målen. gjorde ett försök att summera sex årsfögderi inom kultursektorn - jag vet inte om det skall betraktas som etttestamente inför en säker avgång. Jag lade märke till att han rubricerade insatserna som enfördubbling av anslagen, men som jag sade inledningsvis är det mera enbeskrivning av inflafionen. Successiv förbättring talade han om och räknade upp en delreformer. Många av de reformerna består av atf pengar har flyttats från det enakulturområdet till det andra. Jag tycker att befinner sigganska långt från verkligheten om han vill ge intryck av att kultursektornlever i högönskelig välmåga. Den lever fastmer i ett ganska kärvt och i fleraavseenden prekärt läge. kan inte vara obekant med de mångaproblem som både institutioner och fria kulturarbetare har anmält filldepartementet. Den borgerliga kampen mot den gemensamma sektorn slårockså väldigt hårt mot kulturen. Kulturinstitutioner är ju viktiga delar av dengemensamma sektorn, och när vi socialdemokrater slår vakt om den gemensammasektorn sker det också av omsorg om kulturinstitufionerna. Så visar det sigockså att de socialdemokratiskt styrda kommunerna i genomsnitt satsar ca 20 %mer på kultur än de borgerhga. Detta är särskilt vikfigt att komma ihåg,eftersom kommunerna ju svarar för den större andelen av samhällets ansvar påkulturområdet. Men också staten måste ta sitt ansvar. Vi föreslår därfören förstärkning av insatserna för barnkulturen med ca 20 miljoner, en ökning avbiblioteksersättningen och ett särskilt stöd om 10 miljoner till inköp avlitteratur till folkbibhoteken. Med det anförda yrkar jag bifall fill desocialdemokratiska reservationerna vid kulturutskottets betänkande. Anslag tih vissa kulturändamål, m. m. 10Utbildningsministern : Herr talman! Jo, , jagvet väl vilket läge kulturen och kulturarbetarna befinner sig i. Det är därförvi har kämpat för att trots ekonomiska svårigheter få fram ökade resurser tillkultursektorn. Men var finns i inlägg värmen,engagemanget, lidelsen för kulturen, generositeten, erkännandet av vad som hargjorts? Anslag till vissa kulturändamål, m. m. som en surgammal byråkrat om formaha: Man borde först ha lagt fram förslaget omkassetfskatfen, och sedan kunde man ett annat år ha fördelat pengarna, för se,def blev ju besvärligt för utskottet. Är det inte fantasfiskt? Kulturarbetarna ropar på pengar.Genom den här skaften får vi 40 miljoner, som vi under defta svåra år kantillföra kultursektorn. Kulturarbetarna är naturligtvis glada och säger: Viönskar att vi hade fått ännu mer. Så kommer : Nej, det här varinfe bra ur byråkratisk synpunkt! Man skulle ha lagt fram det på ett annatsätt. Anslagen skulle ha samlats.ihop. Jag skall läsa upp när jag träffar kulturarbetarna nästa gång. När de socialdemokratiska kulturarbetarna samlades påBrunnsvik hade jag svårt att förstå varför debatten i så stor utsträckning,komatf handla om . har jag fått en viss belysning av def. 11GEORG () replik: har rekord i fråga om demagogi slagits. var baraett demagogiskt inlägg. säger att jag talar som en Jag representerar kulturutskottet och har skyldighet att redovisavilka svårigheter som har uppstått genom den handläggning av den här fråganregeringen har valt. Men viktigare är: Jag har icke föreslagit att man skallvänta . Jag sade att ni borde ha kommit med kassetfskatfentidigare. 1979 hade ni förslaget. 1981 krävde vi att ni skulle skynda påarbetet. Hade ni kommit då, så hade ni haft pengarna mycket tidigare. Kom också ihåg, , att när vi saft iutskottet och arbetade med def här sade man från och : Fårvi inte igenom den här skatten på 120 miljoner, då blir def inga extra pengarfill kulturen. Vi sade då: Ni kan väl inte låta kulturen vänta på dennödvändiga förstärkningen! Vi är beredda att göra vår insats med 50 miljonernu, alldeles oavsett om kassetfskatfen kan införas från . Så förhåller det sig. Ni var beredda atf offrakultursektorn för det byråkratiska och budgettekniska kravet att få igenom enskatt på 120 milj. kr. Det är sanningen. Det är obehagligt att Jan-ErikWikström på def här sättet tillgriper demagogiska slängar. Beskriv verkhgheten!Den ser ut som jag har beskrivit den. Kulturen ropar efter pengar. Ja, men ge den då pengar! Nikräver alltså att skatt skall tas in, men presentera då förslaget . Så var det med värmen, engagemanget och lidelsen närregeringen hanterade kulturfrågorna. Efter många turer har vi ändå lyckatskomma fram till en lösning. Men om lidelsen, värmen och engagemanget kvarstår,rekommendera då de borgerliga ledamöterna atf rösta för en förstärkning avbibhoteksersättningen, som vi föreslår, och att rösta för en förstärkning närdef gäller inköpen av litteratur. Det rör sig ändå om det område som Jan-ErikWikström påstår sig prioritera, nämligen litteraturen och biblioteken. Man kan hantera svårigheter i riksdagsarbetet på olika sätt. Jag villgärna ge skatteutskottets ordförande och ledamöter, som arbetat med den härmycket komplicerade frågan, en eloge. Jag förstår att det skattetekniskt ochäven ur andra synpunkter är svårt att komma fram till en lösning. Man gjordeett gott arbete. Man klagade inte över att det blev extra mycket besvär, fick ha extra sammanträden. Man ansåg att saken var vikfig. Det tyckerockså jag aft den är.. Och när en sak är vikfig får medarbetarna pådepartementet jobba på övertid. Det gör de gärna, därför att det kommerkulturen till godo. Jagskulle önska att det också i inläggen från kulturutskottets ordförande fannslitet grand av känslan att visst kan det vara mödosamt ibland, men vad vi haråstadkommit är ju detta tillskott till kulturen. Det är ändå det som är detväsentliga, inte att det ibland blir mödosamt i riksdagsarbetet. Det blir detförvisso ganska ofta, men glädjen bland de berörda måste ju ändå bh stor när vi- det vill jag gärna framhålla - med gemensamma ansträngningar har klarat utdet här. Anslagtih vissa kulturändamål, m. m. Anf.13 () replik: . Från skatteutskottets sida har man klagat över att regeringen intevarit representerad när det gällde att försvara skatteförslaget. uppträderJan-Erik i debatten som om han vore budgetminister och försvararskatteförslaget. Jag trodde att vi diskuterade kulturfrågor. har vi inte behandlat skatteförslaget. Vi har behandlat fråganom förstärkningar till kultursektorn. Tidigt var vi socialdemokraterberedda - jag gick också ut med ett offentligt uttalande - att tillstyrkaförslaget, vid behandlingen i kulturutskottet, om ökade insatser med 50 milj.kr. Vi hade kunnat fatta beslut , men deborgerliga ledamöterna - och representanter - sade: Nej,vi kan inte anta defta förslag, förrän vi har fått försäkringar frånskatteutskottet om att vi har 120 milj. kr. att fa av. Först då kan vi gekultursektorn 40 milj. kr. Omdet hos hade funnits lidelse, värme och engagemang förkulturen, kunde han ha sagt till sina kolleger i kulturutskottet: Gå nu med pådet socialdemokratiska förslaget, så vi får fram pengarna och i så god tid attkulturinstitutioner och organisationer runt om i landet får litet tid för sittbudgetarbete! Jag klagar inte över arbetet i . Jagredovisade bara de problem som drabbat alla som berörs av riksdagsbeslutet. 14Utbildningsministern : Herr talman! Det är huvudsakligen GeorgAndersson som har uppehållit sig vid riksdagsarbetets komplikationer, och detär väldigt intressant. Men litet grand av glädje över det resultat som vi haruppnått beträffande kulturen skulle väl ändå kunna få skina igenom. Det är judet vi är kallade att syssla med. Anslag tih vissa kulturändamål, m. m. 15LARS (): betänkande 1981/82:30upjjfar inte endast stora delar av kulturavsnitfet i proposition 100. Detbehandlar även proposition 111 om vissa filmfrågor och proposition 128 om vissamusikfrågor m. m. Med mera är i det här sammanhanget en hel del skilda ting. I praktiken innebär betänkandet även kulturutskottetsställningstagande till proposition 159, med förslag till lag om skatt på vissakassettband. Visserligen behandlas denna proposition av skatteutskottet, meneftersom många förslag i propositionerna 111 och 128 förutsätter enkassettskatt, har även kulturutskottets ledamöter i realiteten fått taställning till den frågan. Med anknytande motioner blir det således en mycketkomplicerad materia att hantera. Detta accentueras av regeringens sätt att renttidsmässigt presentera propositionerna. Särpropositionerna berör ett stort antal anslag ibudgetpropositionen men kom så sent att den nödvändiga samlade prövningen iutskottet kraftigt fördröjdes. Vidare löpte motionstiden på propositionerna 111och 128 ut innan proposition 159 hade förelagts . Ställningstaganden i sak i motionsform måste därför görasinnan finansieringen var känd. Detta är självfallet helt oacceptabelt. Iförslag till tillkännagivanden riktar utskottet kritik såväl mot den bristandesamordningen av proposition 100 och proposifionerna 111 och 128 som mot dentidsinässiga förskjutningen mellan de senare och proposition 159. Mittenparfiernas försök atf i reservation 1 skyla överregeringens bristfälliga hantering gör ett dåhgt intryck. En enig markeringfrån sida hade varit på sin plats. Det är visserligen tråkigt atfvissa personer kallas för sura byråkrater, men det är inte bättre med dåligabyråkrater. Och det är sådana som har hanterat denna sak. Från moderat sida avvisar vi, som framgått av den fidigaredebatten, en kassettskatt. Den typen av delvis specialdesfinerade punktskatterhar på goda gmnder undvikits i vårt skattesystem. De snedvrider marknaden, ärsvåradministrerade och binder staten i samband med den sedvanligabudgetbehandhngen. Denna skatt på kulturlivet, väl att märka även på dess högstseriösa delar, skall i första hand förstärka statskassan med 80-90 milj. kr.Vidare tillförs kultursektorn 40 milj. kr. Skatt på kultur och skatt på ny teknik är olämpligainstrument för kulturpohfiken. Den ekonomiska nettoeffekten blir i def konkretafallet negativ, och till detta kommer den risk för styrning som är särskiltfarlig inom kulturområdet. Mot denna bakgrund har moderata samlingsparfiet i motion2319, yrkande 1 föreslagit att proposition 128 om vissa musikfrågor, vilkenuttryckhgen förutsätter en kasseftskatt, skall avslås. Formen för detta yrkandeär dels en motivtext i form av reservafion 2, dels följdreservatio-nerna 6, 8,9, 10, 14, 16, 17, 18, 20, 21 och 23. Jag yrkar bifall fill dessareservationer. Av samma skäl yrkas avslag när det gäller de medel somenligt proposifion 111 skall tillföras filminsfitutet och vilka härrör frånkassetfskatfen. Jag yrkar därför bifall till reservafion 29. Mängden av följdreservationer avslöjar den teknikregeringen använt. Intäkter från den i stor utsträckning upphovsrättsligtmotiverade kassetfskatfen har spritts ut över ett stort antal ändamål. Tankenhar dessutom varit att detta skulle bli en återkommande metod. En radkulturändamål skulle dels finansieras via ordinarie anslag, dels - och då ivarierande omfattning på grund av fluktuationer på intäktssidan - finansierasvia kassettskatten. Detta orimliga förfarande har helt avvisats av utskottet.På den punkten ansåg sig inte ens mittenpartierna kunna stödja regeringen. Jag vill framhålla att vi från moderat sida inte undandrarkulturen något stöd. Vårt alternativ, en upphovsrättsHg avgift, filiförkultursektorn minst lika mycket som en skaft, men utan de negafiva effekter somskaften har. Jag beklagar att det inte gått att vinna förståelse för dennamodell. En posifiv syn på kulturen och dess uppgifter, även ochinte minst i ekonomiskt kärva tider, får inte innebära att man avstår från attkritiskt granska framlagda förslag och föreslå de besparingar som ärmotiverade. En låt-gå-polifik i enskildheter stärker inte kulturenssak vid den övergripande ekonomiska prövningen samhällssektorerna emellan. Vi moderater har efter granskning av proposifion 100begränsat oss fill två sådana besparingsförslag. Det ena gäller Bidrag tillsärskilda kulturella ändamål. Dessa medel är fill viss del ospecificerade ochtas i anspråk fortiöpande under budgetåret. Enhgt vad som redovisats iutskottet är i varje fall 1,6 milj. kr. på defta sätt obundna. Utskottetföreslår en besparing på en milj. kr. i enlighet med den moderata motionen1777. Beträffande motiveringen har socialdemokraterna känt behovav aft tala om, atf man egentiigen inte alls sparar dessa pengar utan genastförbrukar dem på annat. Resultatet av detta har blivit aft den moderatamotivtexfen återfinns i reservafion 5, till vilken yrkas bifall. Den andra besparingspunkten gäller 30 nya grundbelopp tillregionala och lokala teater-, dans- och musikinstitutioner. I när redangjorda åtaganden måste omprövas, är def oklokt atf alltför lättvindigt bindasig för nya. De 8 grundbelopp som avser musiklivet har inte ens kulturrådetpåyrkat. De 10 fill en ny teaterinstitution i kommer att dra med sig flerföljande år och är därför, även långsikfigt, ingripande i reformutrymmet. Gävleoch är dessutom infe något eftersatt område i fråga om teater. Med hänvisning till det anförda tillstyrksreservafionerna 13 och 15. Proposition 111 om filmfrågor innebär att filminstitutetarbetar vidare men med delvis breddad inriktning och ett utökat antalintressenter. Ansvarsområdet skall även omfatta främjande av spridningoch visning av värdefull film. Videobranschen har knufits fill avtalet. I sinaväsentliga delar kan förslagen tillstyrkas. Ett par skönhetsfläckar bör dock påtalas. Där föreslås i punkt 18, bilaga 3 tillfilm- och videoavtalet. Anslag tih vissa kulturändamål, m. m. Anslag tih vissa kulturändamål, m. m. att:"Närmare bestämmelser om produktionsgarantier till svenska kortfilmer samtom sammansättning av och uppgifter för fastställsav styrelsen" - för filminsfitutet - "i samråd med samt efter yttrande av Föreningen ochvideobranschen." Majoriteten i utskottet anför att berörda grupper skalltillförsäkras i stort sett samma inflytande på utformningen av kortfilmsstödetsom de f. n. har i konstnärsnämnden. Jag delar den uppfattningen. Menbestämmelser om konstnärsnämndens sammansättning och uppgifter beslutasingalunda i samråd med berörda grupper. Den föreslagna formuleringen / samråd, som i praktiken gerSvenska teaterförbundet en vetorätt, bör ersättas med uttrycket efter samråd.Annars kan för verksamheten skadliga låsningar lätt uppkomma. Den andra punkten gäller visningsfrämjande åtgärder. Därföreslås i proposifionen en mycket märklig ordning för bidrag tillorganisafioner. Staten skall århgen först slå fast vilka organisationer somskall vara tillförsäkrade statsbidrag av viss bestämd omfattning. fastställa bidrag till organisationerna. Detta innebär ju ett rent dubbelarbete. I bägge ledenskall organisationernas verksamhet och bidragsbehov prövas. Anfingen htar manpå filminstitutets förmåga att fördela stödet, och då behövs inga förhandsdirektiv,eller också litar man inte på institutet, och då bör bidragsgivningen ej förasöver dit. Från moderat sida förordar vi den förra lösningen. Med detsagda yrkas bifall till reservation 26. bedriver försöksverksamhet medfraktstöd för film. I proposifion 111 anförs att försöksverksamheten ännu intehar gett något entydigt resultat. Den föreslås dock utvidgad från atf som nuomfatta en fjärdedel av landet till att gälla halva landet. Detta förefallerinte särskilt rafionellt. Vill man fullfölja försöken, räcker den nuvarandeomfattningen. Vill man ta definitiv ställning, skall reglerna gälla helalandet. I reservation 27 förordas fortsatt försöksverksamhet på nuvarande nivå,vilket innebär en besparing på . kommer senare i debatten att ta upp vissafrågor som rör fonogramproduktionen. Sammanfattningsvis ger regeringens presentation avinsatserna på kulturområdet intryck av ryckighet och improvisation samt avdålig samordning mellan utbildnings- och budgetdepartementen. Det är skada atten så vikfig sektor får röna denna behandling. Rassettskatteidén är huvudorsak till den förvirring somuppstått. Ju snabbare vi drar ett streck över den episoden i sVenskkulturpolifik, dess bättre. De moderata yrkandena ger möjlighet fill omprövningredan nu. Jag yrkar bifall till samthga moderatareservationer i föreliggande betänkande och i övrigt till utskottetshemställan. 16 (vpk): Kulfur betyder odling. Men vad är det vi vill odla och vilketodlingsklimat vill vi skapa? befrämjas i första hand det snabbväxandeogräset. S.k. masskultur är ju ingenting nytt. Redan under ordnades, som vialla känner fill, glättig underhållning för massorna. Slavarnas upprorkrossades på cirkusarenorna framför folket - slavarna sönderslets av djur. Detvar romarimperiets "motorsågsrnassakrer". Igrunden har de härskandes traditioner levt vidare, om än i mindre brutalaformer. De arbetande kastas inte längre framför djuren, men deras sinnen sökerman ockupera via den kommersiella masskulturen. Som främsta målgrupp finnssjälvfallet barnen och ungdomen. Men också de vuxna drabbas av den massivaexploatering av kunskapsbehov och upplevelser som denna s. k. kultur representerar,en kultur som hämmar de arbetandes möjligheter att uttrycka egna erfarenheteroch känslor och som försvårar deras möjligheter att som en gång slavarna görauppror. Förtrycktahar alltsedan sin uppkomst fört kulturkamp. Ja, kulturen har alltid varit ettav de viktigaste sätten att föra en kämpande tradifion vidare, en tradifion sombyggt på människans grundläggande behov av att utvecklas och på de arbetandesbehov av att förändra maktförhållandena och skapa ett rättvisare samhälle.Denna kultur har tagit sig och far sig fortfarande ohka uttryck. Såiigen ochmusiken har alltid varit framträdande, men senare också bilden genomaffischkonsten, genom brigadmålningar, genom film och genom nyare medier. Ocksåvideon har använts i detta syfte. Kulturarbetarnahar allfid deltagit i denna kamp. De har ofta ställt sig på de förtrycktas sidaoch har därför varit fruktade av makthavarna. Ett exempel på detta utgör ocksåSverige, och låt mig i det sammanhanget citera ur tal på , då kulturaktionen startade: "Svenskarnakan berömma sig av att vara först i världen med en särskild lagstiftning omkulturarbetare. IÄldre Väsfgötalagen infördes nämhgen för ganska precis enbestämmelse om hur man skulle behandla kulturarbetare - kalladelekare - när de vi tinget sökte hävda sina rättigheter: 'Bliren kulturarbetare slagen - det skall alltid vara ogillt (dvs. han kunde infe fåskadestånd och vålds verkaren. gick fri från straff). Blir en kulturarbetaresårad, en som går med giga eller fiol eller trumma, då skall man ta en otamkviga och föra upp på (tingskullen). Sedan skall man raka allt håretav hennes svans och sedan smörja den. Så skall man skaffa kulturarbetarennysmorda skor. Sedan skall han fatta kvigan om svansen. Någon skall slå hennemed en skarp piska. Lyckas han hålla henne, då får han behålla det goda djuretoch njuta det som en hund njuter gräs. Kan han inte hålla henne, får han fa ochtåla det han fått, skam och skada, och kan aldrig begära mer rätt än enhudstruken trälinna.' Detskall väl inte förnekas att världen har gått framåt . Rättensitter inte längre i spjutsfångs ände och inte heller i en korumpas tofs. Anslagtill vissa kulturändamål, m. m. Anslagtih vissa kulturändamål, m. m. Om en kulturarbetare blirmisshandlad kan han numera räkna med samhällets skydd. Men så bra somträlinnorna har han inte fått det - det är fortfarande i många hänseenden bådelegitimt och legalt att gratis utnyttja hans arbete." Jan-ErikWikström framhöll att kulturen fått så mycket mer pengar. Han talade omfördubblingar, ja, t. o. m. tredubblingar. Han talade om ökningar Ochförbättringar. Man kunde få intrycket aft kulturlivet verkligen blomstrar ochatt kulturarbetarna fått det de krävt. Men vad glömmer atfnämna är dels, som också framhöll, inflafionen, dels denborgerliga regeringens nedskärningar på den offentliga sektorn, som drabbarkulturliv och kulturarbetare. Låt mig fortsätta med vadJan Gehlin sade: "Detär sant och riktigt, att många anslag på kulturområdet flerdubblats under detvå senaste årtiondena. Men def säger ju ingenting, om man infe talarom vad det är som har flerdubblats, om man infe fastställer utgångsläget. Enhundralapp är förvisso tio gånger så mycket som en tia, men-det är intesärskilt mycket pengar. När uppgången började stod vi inte på , vi stodinte ens på släta marken, vi stod långt nere i en grop." Jag har ingen överdriven filltro till vad den statliga kulturpolifikenkan åstadkomma, men def är ett faktum att en akfiv kulturpolitik där man i reellmening söker utveckla de mål som fastställdes ändock kan innebära ettförsök aft något bromsa de kommersiella krafternas framväxt. Därför anser viatf kulfuranslaget är alltför njuggt tilltaget, och därför kräver vi att helakassettskatten skall gå till kulturområdet, såsom ursprungligen var avsett.Det skulle åtminstone för delar av kulturlivet innebära att de drogs ur gropenupp på släta marken, om än inte till .