prot · G50950 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag tycker ändå att industridepartementet ochindustriministern själv borde kunna ta initiativ för att förmå att göra ytterligare insatser genom att prospektera i de malmådror som manredan känner till mot att staten då är beredd att under en övergångstidgarantera vissa insatser, så att vi inte behöver riskera några omedelbaranedläggningar. Överläggningen var härmed avslutad. 10§ Svar på fråga 1981/82:136 om verksamheten vid KF:s charkuterifabrik i har frågat mig om jag är bereddatt ompröva det regionalpolitiska stödet till Kooperativa Förbundetscharkuterifabrik i för att förhindra en ytterligare centralisering avcharkuteribranschen och för att dämpa den snabba ökningen av arbetslösheten ochden ökande regionala obalansen. Enligt förordningen (1979:632) om regionalpolitiskt stödfår avskrivningslån och lokaliseringslån lämnas till byggnadsinvesteringar somicke medför någonutökad sysselsättning bara om det avser verksamhet som har avgörande betydelseför sysselsättningen på orten, om verksamheten inte kan fortsätta utan attinvesteringarna kommer till stånd och dessa inte kan genomföras utan attavskrivningslån lämnas. Avskrivningslån till maskiner får bara lämnas ominvesteringen medför ökad sysselsättning. KooperativaFörbundethar ansökt om lokaliseringsstöd med20.9 milj. kr. i avskrivningslån och 15,2 milj. kr. i lokaliseringslån föruppförande av en ny charkuterifabrik i . Den planerade investeringen skallersätta en redan befintlig anläggning som är nedsliten. Det är således intefråga om en nyetablering eller personalmässig utökning av befintlig verksamhet,vilket normalt är en förutsättning för att regionalpolitiskt stöd skall utgå.Projektet innebär dessutom att verksamheten vid KF:s charkuterifabriker iKiruna och begränsas. har bedömt att avinvesteringen kan 22 milj. kr. för byggnader och 18 milj. kr. för maskiner,dvs. kr., utgöra stödunderlag enligt gällande förordning. Regeringen har beviljat bolaget dels avskrivningslån förbyggnadsinvesteringarna med 6 milj. kr., vilket utgör av det godkändastödunderlaget, dels lokaliseringslån med 14,6 milj .kr. förtoppfinansieringen av byggnaden och maskinanskaffningen. Regeringen har såledesbeslutat om lokaliseringsstöd med sammanlagt 20,6 milj. kr. Därigenom harregeringen klart markerat hur väsentligt regeringen anser det är attverksamheten fortsätter i . Om verksamheten vid KF.s charkuterifabrik i 50FRIDA (): Jag tackar statsrådet för svaret. Svaret gör mig emellertid väldigt orolig. Anledningen äratt KF bedömer att det ur företagsekonomisk synpunkt är oförsvarbart attinvestera i charkuterifabriken med det regionalpolifiska stöd som regeringenbeviljat. Det innebär ökad arbetslöshet i länet. Anledningarna till att jag anser det viktigt att beslutetomprövas är arbetsmarknadsläget i länet, tidigare uttalanden, bl. a. frånindustriministern , om det regionalpolitiska stödet, centraliseringensnackdelar för människorna - och att det är regeringen som har avgörandet i sinhand. KF har f. n. av branschens försäljning i Norrbotten.Råvarorna kommer till från slakteriföreningen i länet. En stor del avråvarorna är således producerade i . Frågan är: Vad kommer det attbetyda,-om KF "importerar" charkuterivaror till från andradelar av landet? Vad kommer det att betyda för producenterna och förslakteriföreningen? Det är frågor som vi inte har svar på . Bestämmelserna när det gäller det regionalpolitiska stödetär sådana att regeringen kan göra undantag beträffande avskrivningslånensstorlek, om synnerliga skäl föreligger. har f. n. det högstaarbetslöshetstalet . Situationen är extrem och måste motarbetasmed alla medel. Det är självklart att nya jobb måste skapas, men det är minstlika vikfigt att man bibehåller den sysselsättning som redan finns i länet. Om verksamheten vid KF;s charkuterifabrik i Industriministern har i den s. k,åtstramningspropositionen själv framhållit att det innebär lägre samhällsekonomiskakostnader att lämna regional-pohtiskt stöd än att låta människor varaarbetslösa. Alternativet i är arbetslöshet. Det är ett av skälentill att beslutet bör omprövas. På så vis skulle åtminstone 105 varaktigaarbetstillfällen i länet kunna räddas. Om investeringarna på ca 51 milj. kr. kommer till stånd,betyder det dessutom jobb inom byggnadsindustrin. Det ger också sekundärasysselsättningseffekter på servicenäringarna. Det är samhällsekonomisktvettigt att satsa på att bibehålla sysselsättning som redan finns. Från framförallt allmänmänsklig synpunkt är det nödvändigt att man undviker ännu högrearbetslöshet. Om inte investeringarna kommer till stånd, vad skall dearbetslösa då göra? Vilka planer har industriministern? Jag har med allvarlig oroarbetat med beredningen av detta ärende för att försöka hitta en lösning. Jagkan helt instämma i vad här sade om nödvändigheten av att viinte bara slår vakt om den industriella produkfion som finns i utannaturligtvis helst också hittar nya utveckUngsmöjligheter. Men självfalletmåste man först och främst slå vakt om vad man har. Vi har i samråd med KF försökt hitta olika lösningar. Detfinns dock regler för det regionalpolitiska stödet, som är fastlagda avriksdagen och som man inte kan gå ifrån. Vi har, i Ukhet medarbetsmarknadsstyrelsen, tolkat reglerna så generöst som det över huvud tagetär möjligt. har i sitt yttrande sagt att den är av denprincipiella uppfattningen att lokahseringsstöd skall användas med storförsiktighet när det gäller ersättningsinvesteringar, men har ändå varit bereddatt föreslå ett avskrivningslån på 6 milj. kr. och ett lokaliseringslån på 14,6milj. det som sedan också blev regeringens beslut. Som jag nu ser det är det så långt som man, med gällanderegler för regionalpolitiskt stöd, kan sträcka sig från statsmakternas sida.Det är att hoppas att KF kan hitta former för att rädda projektet. Med dennainvestering bör det ändå finnas så stora rationaliseringsmöjligheter attprojektet, enligt min bedömning, borde vara företagsekonomiskt lönsamt -med detkraftiga statliga stöd som här kan komma i fråga. 52 (); , Fru talman! Myndigheten AMSmåste följa sina regler när det gäller det regionalpolitiska stödet och debedömningar som i det sammanhanget kan bli aktuella. Men i Svenskförfattningssamling 1979:632 är det klart uttryckt att regeringen, omsynnerliga skäl föreligger, kan medge att avskrivningslån utgår med högrebelopp än vad som där är upptaget. Anledningen till min fråga är att KF har gjort enutredning av vilken det framgår att det ur företagsekonomisk synpunkt ärfördelaktigt, om hela dess charkuteriverksamhet förläggs utanför länet. Men medhänsyn till länets sysselsättningssituationhar de i kontakt med bl. a. länsarbetsnämnden bedömt det så att de för sin delvill vara med om att bibehålla de 105 jobb som det är fråga om, ifall de kan fåregionalpolifiskt stöd. Regeringen har då prutat på avskrivningslånet. Jag är medveten om att det är fråga om svåraavgöranden för regeringen. Men när man ideligen går ut med olika löften om attsatsa på , så borde man ju se det här som ett konkret exempel där manmed regionalpolitiska medel kan trygga sysselsättningen för 105 personer. Jag har också tagit upp frågan: Vad betyder det för råvaruproducenternaoch för slakteriföreningen om man börjar importera charkuterivaror tillNorrbotten? Jag tycker att industriministern inte skall framhärda isin envishet när det gäller att inte vilja ge något löfte om prövning. Det vorepå sin plats att säga att man kan ompröva detta och se vad man kan göraytterligare. Om verksamheten vid KF:s charkuterifabrik i Om vi skulle gå vidare här skulle det irealiteten innebära att det inte är KF utan staten som övertar detföretagsekonomiska ansvaret för denna anläggning, och det vore en helt nyprincip. Svårigheten är ju, att när man lägger ner anläggningar i och iandra delar av länet, som ännu bättre behöver sysselsättning än , såskapar man också inomregionala problem. Att det skulle ske med en ännu störrestatlig subvention än vi här är beredda att erbjuda är ju ytterligt betänkligtur regionalpolitisk synpunkt. Jag har gått igenom detta ärende med ytterstanoggrannhet, och enligt min uppfattning är det statliga stödet så generöst somvi över huvud taget kan erbjuda när det gäller en ersättningsinvestering. Omdet varit en nyinvestering, med nyfillkommande sysselsättningfillfällen iNorrbottens län, hade det varit möjligt att gå ett steg till. Men när detgäller ersättningsinvesteringar kan man inte gå längre. Enligt min uppfattningmåste nu KF rned detta generösa stöd kunna klara denna etablering. 54 (): Det är tragiskt att man måste dra nerverksamheten i och . Men alternativet är inte att man satsar iKiruna eller , utan alternativet är att man tar varorna frånMellansverige. Vad som är viktigt är att man bibehåller åtminstone resterna avden sysselsättning man har, dvs. 105 personer, som ju ändå är en större del avde anställda i . av dem är kvinnor, anställda i Luleå.Situationen beträffande kvinnosysselsättningen och sysselsättningen över huvudtaget är enormt besvärlig i vår region. Därför är det viktigt att man använderdet regionalpolitiska stödet för att också bibehålla sysselsättning. Regeringen har möjlighet att göranågonting, om man bedömer att det finns särskilda skäl. Och här är detverkligen fråga om en särskild situation med särskilda skäl. Överläggningen var härmed avslutad. Otn ett mineral-politiskt centrum i , m. m. 11 §Svar på frågorna 1981/82:147, 161 och 162 om ett mineralpolitiskt centrum iNorrbotten, m. m. har frågat mig vilka åtgärderjag vill medverka med för att geologiska undersöknings (SGU)utlokalisering till fullföljs och att därmed planerna för ettmineralpolitiskt centrum i uppfylls. har frågat mig om vilka möjligheter det finnsatt åstadkomma en ändring i enlighet med beslutet att lokalisera en viss del avSGU:s verksamhet till . Frågorna är ställda mot bakgrund av att, enligtfrågeställarna, större delen av SGU:s tillväxt och utveckling skett i . har också frågat mig om hur jag bedömer möjlighetenför en lokalisering av till . Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. I samband med beslut (prop. 1971:29,InU 1971:15, rskr 1971:196) att SGU skulle omlokaliseras från fillUppsala och angavs att huvuddelen av SGU skulle förläggas till ,eftersom en stor del av verkets dåvarande arbetsområde förutsattes förblikoncentrerat till södra och . SGU:s expansion , som huvudsakligen harägt rum inom uppdragsverksamheten, har till största delen skett under denperiod verket fortfarande var lokaliserat till . Den begränsadetillväxten efter omlokaliseringen har skett i ochMala, medan antalet anställda i i stort sett har varit oförändrat. Vad gäller SGU:s framtida organisation och lokaliseringhar mineralverks-kommittén (1 1981:02) övertämnat sitt betänkande (Ds I1981:,20) Förslag till ny mineralpolitisk verksorganisation. Kommitténs förslaginnebär för SGU ;s del enbart smärre omfördelningar mellan orterna. I likhetmed SGU:s nuvarande organisation föreslås att flertalet anställda placeras iLuleå och . Vad gäller nämndens lokalisering föreslår kommittén att nämndenäven i fortsättningen skall vara lokaliserad i . förslag bereds f. n. inomregeringskansliet. Kommittén kommer att få nya riktlinjer för detfortsatta arbetet. Utgångspunkten är därvid att SGU:s nuvarande verksamheterhuvudsakligen i och skall bilda ett starkt organ inom geoområdet. Jag avser att föreslå regeringen att i en särskildproposition redovisa och begära medel för den nya mineralpolitiskaverksorganisationen. Jag är därför inte beredd att ytterligare uttala migi denna fråga eller yttra mig om lämplig lokaliseringsort för nämnden förstatens gruvegendom. 56FILIP (): Jag tackar industriministern för det svar vihar erhållit på frågorna. Inledningsvis vill jag säga att det harförts ett resonemang om ett mineralpolitiskt centrum i , som då naturligenskulle byggas upp i direkt anslutning till högskolan, eftersom det knappast kanfinnas en bättre placering för ett mineralpolitiskt centrum på annan ort. Vihar ställt frågorna mot bakgrund av den oro som vi faktiskt har känt när detgäller utvecklingen inom SGU från det att tog ställning för att Luleåskulle vara en av de orter som man skulle bygga vidare på. Enligt den plan man hade 1974 skulle man ha 162 anställdai och 186 i . Efter den tidpunkten har utvecklingen skett så, attvi i har fått en viss ökning av antalet anställda med 16 personer, medanantalet i har ökats med 139. På vissa orter i övriga harökningen varit . Följaktligen har av de nytillkomna tjänsternaplacerats i . Det här är en utveckling som vi är vana vid. Vi hadeordentliga duster när det gällde skogshögskolan i . Det blev dåklart fastlagt av att högskolan skulle förläggas till , men manhar fortsatt att utöka antalet tjänster i . verkar det bli på sammasätt med SGU. Det gör att vi känner oss oroade och att vi frågar oss, om SGUverkligen kommer att medverka till att vi får det mineralpolitiska centrum iLuleå som vi har räknat med. visar det sig ju att man i den här utredningen harkommit fram till att huvuddelen även i fortsättningen skall placeras i Uppsala.Det gör mig ytterligare betänksam. Man får nästan ett belägg för att de som f.n. sitter i har utövat en betydande påtryckning på den utredning som nuhar avlämnats. Jag känner i alla fall en viss tillfredsställelse över attdet kommer att framläggas en proposition . Jag vill vädjatill industriministern att han då verkligen ser till att den propositionen gesen sådan utformning att vi får detta mineralpolitiska centrum till ,som det var avsett. Om ett mineralpolitiskt centrum i , m. m. 57EVA (): Jag skall be att få tacka industriministern för svaret. 1974 kom ett betänkande om SGU:s framtida organisation,som resulterade i ett principbeslut att förlägga bl. Trots detta visar det sig - åtminstoneenligt de uppgifter jag har och som här redovisade - att ettflertal projektledare blivit kvar vid SGU-enheten i i stället för attflyttas upp till , och de har helt naturligt där samlat medhjälpareomkring sig. SGU:s tillväxt har i huvudsak skett i trotsatt verksamheten i kostnader räknat när det gäller prospektering ochanläggningsgeologi ökat mest. säger industriministern i sitt svar att denexpansion som skett i huvudsak skedde verket var lokaliserat tillStockholm. Det är i så fall inget försvar, tycker jag. 1971 tog manriksdagsbeslutet om utlokalisering, och 1974 kom organisationsförslaget sominnebar förläggning av prospekteringsverksamheten till . Vi måste frågaoss: Varför har man inte flyttat upp de tjänster som enligt beslutet skulleförläggas till ? Om ett mineralpolitiskt centrum i , m. m. Kan SGUmånne ge svar på den frågan, och kan industriministern ge svar på den? När det gäller min andra fråga om NSG:s framtidaplanering, som industriministern nu skall överväga med anledning av MINK;sförslag, talar mycket för en lokalisering till och ,Industriministern påpekar i svaret att kommittén föreslår fortsatt lokaliseringtill . Som väl är finns det en reservant, som föreslår placering tillLuleå. Jag tycker att han av flera orsaker har rätt. I finns landets endahögskola med utpräglad geoteknologisk inriktning - bergteknik, geoteknik,ekonomisk geologi och tillämpad geofysik. Delar av SGU finns i , ochhuvuddelen av statens gruvegendom ligger i norra . av NSG:sprospekte-ringsresurser har satsats i Norr- och . NSG har till uppgift att lägga ut statens uppdrag avprospekteringar. De utförs av SGU, som har sin prospekteringsledning i Luleå.Det borde också gå lättare att ta vara på möjligheterna till samarbete mellanNSG, , och . Är industriministern beredd att undersöka de faktiskaförhållandena när det gäller SGU och i samband med den nya mineralpolitiskaverksorganisationen rätta till den felaktiga utveckling som varit inom SGU ochnär det gäller NSG:s framtida verksamhet ta stor hänsyn till vikten av attdecentralisera verksamheter till områden med behov av mer differentieradverksamhet? Eftersom mineralverkskommitténs förslag ärunder beredning, eftersom kommittén också kommer att få riktlinjer för det nyaarbetet och eftersom en proposifion är under förberedande, vill jag inte ge migin på en närmare analys av hur framtiden kan komma att te sig på detta områdesett ur regeringens synpunkt. Jag vill säga, med anledning av vad , att jag är väl medveten om den inneboende tröghet som finns i enbefintlig administrativ apparat och att den självfallet inte får spela någonavgörande roll när man går att träffa de politiska långsiktiga besluten om vaddet gäller - lokalisering eller verksorganisation i allmänhet. Självfalletkommer regeringen att förutsättningslöst pröva den här frågan i samband med attpropositionen avlämnas till . Jag vill också säga att ett viktigt steg på vägen mot ettmineralpolifiskt centrum i togs i och med att beslöt att flytta sitthuvudkontor från fill , ett beslut som verkställdes iår och som då var följden av det förslag som statssekreterare fram 1978 i utredningen om Statsföretag. Där har en väsentlig pusselbitkommit till del. Anf.59 (): Det är naturligt att industriministern inte vill göra ett klartuttalande om lokaliseringort för NSG. Men målet måste vara ettmineralpolitiskt centrum, och en pusselbit i det arbetet är NSG:s placering iLuleå. Somjag sade tidigare är det mycket som talar för att skall bli ettmineralpolifiskt centrum. Vi har högskolan, med dess geotekniska inriktning,och huvuddelen av statens gruvegendom ligger i . En sådan utvecklingskulle förbättra möjligheterna till samarbete mellan olika intressenter,myndigheter och företag. Vi hoppas alltså på ettställningstagande i den här riktningen. BeträffandeSGU:s framtida utveckling är det kanske så som sade, att detförslag som lagts fram om SGU;s framtida organisation egentligen grundar sig påfelaktiga förutsättningar. Man har ju inte tagit hänsyn till det ursprungligaförslaget utan utgått ifrån den situation som råder. Det är viktigt attutvecklingen hejdas och att situationen kommer att ansluta till de beslut somriksdagen har fattat. Meddelandeom interp ellationss var Anf.60 (): Jag vill mycket starkt understryka vad industriministern har sagt, attregeringens mycket starka bevakning av den här frågan kommer att behövas, omdet skall bli det resultat som vi förväntar oss. Jag är helt övertygad om attom de tjänstemän som sitter i får sin egen vilja igenom, kommer detinte att bli någon förflyttning upp fill . Därförförväntar jag mig att regeringen verkligen håller ett öga på den härutlokaliseringen. Vi har alltför dåliga erfarenheter av hur det blir om manifrån verksledningarnas sida får för stort svängrum. Jagvill också understryka att lokaliseringen av till Luleårimligen också borde underlätta möjligheterna till en lokalisering av SGU;sverksamhet fill . Överläggningenvar härmed avslutad. 12 § Meddelande omsvar på interpellation 1981/82:91 61 JustitieministernCARL AXEL ; har framställt en interpellation till mig omklarläggande beträffande immuniteten för främmande statsfartyg. Riksdagenfattade sitt beslut om medgivande av interpellationen . Minavsikt var att besvara interpellationen , men har blivitförhindrad att närvara i kammaren. Någon annan dag före riksdagsuppehållet harinte gått att finna. Jag har i stället kommit överens med attinterpellationen skall besvaras . Om röstmottagning hos sveitsk utlandsmyndighet iVästtyskland 13 §Svar på fråga 1981/82:158 om röstmottagning hos svensk utlandsmyndigheti har frågat mig vilka åtgärderden ämnar vidta för att möjliggöra att röstmottagning kananordnas i års val. Bakgrunden till frågan är att man från Förbundsrepublikenssida har sagt sig inte kunna tillåta att andra länder anordnar röstmottagning ivissa former på sina ambassader och konsulat i landet. Enligt vår vallag bestämmer inför varjeval vilka svenska utlandsmyndigheter som skall ta emot röster. Riksskatteverketsamråder först med , som gör upp en lista med förslag tillröstmottagande myndigheter. Vid urvalet av myndigheter strävar man efter attalla väljare skall ha rimliga möjligheter att utöva sin rösträtt. På pågår f. n. arbetet med att göraupp den lista med förslag till röstmottagande utlandsmyndigheter som skalllämnas till års val. Därvid undersöker man bl. a.förutsättningarna för att ordna röstmottagning hos svenska myndigheter iFörbundsrepubliken . Jag hoppas att det skall bli möjligt att också i framtidenanordna röstmottagning i . Om det skulle visa sig att det inte är möjligt att ordnaröstmottagning vid de myndigheter där det behövs för att väljare i utlandetskall kunna utöva sin rösträtt, får regeringen då överväga vilka praktiskaåtgärder som kan behöva vidtas för att underlätta röstningen för de berörda. 63SVEN-ERIK (): Allra först ett tack till justitieministerPetri för svaret på frågan. Innan jag går närmare in på svarets innehåll, vill jagförst stanna vid två viktiga krav, där jag tror att vi båda har exakt sammauppfattning. Varje svensk medborgare som uppnått myndig ålder skallha rösträtt. Varje sådan medborgare skall erbjudas godaförutsättningar att utöva rösträtten, inte bara inom landet utan också om vederbörande befinner sig på fjärran hav eller i ett främmande land. Dessa målsättningar har också uppfyllts bra. 1979 togsröster emot på 225 fartyg och 250 utlandsmyndigheter. Som jag framhållit i frågan motsätter sig dock Schweizensamt av alla länder någon form av röstmottagning på sitt territorium. Ävendet problemet har kunnat lösas . är ju inget stort land, ochman har därför kunnat åka över till grannländerna och rösta hos svenskautlandsmyndigheter där. Det har också yppats vissa förhoppningar om attSchweiz skulle ändra sin attityd. Den nya inställningen i ärdärför bekymmer- sam.Driver frågan till sin spets, så uppstår såvitt jag förstår, tvåproblem. Det ena är att 1 500 fill 2 000 svenska medborgare hindras att utövarösträtt. Det andra är att man då söker sig till grannländernas svenskakonsulat, vilket i sin tur kan orsaka irritafion i ytterligare länder. Jagvill här understryka att jag inte har anledning att pressa justitieministernpå vad han har gjort och inte gjort i denna fråga. Frågan är närmast vadutrikesdepartementet har gjort och inte gjort. Problemet har varit känt förutrikesdepartementet ända . Vad har utrikesdepartementetgjort? Jagförnekar ingalunda att frågan är känslig, men fiden närmar sig för planeringenav den svenska utlandsröstningen . Vad skall vi svara utlandssvenskar ochandra medborgare som kommer att befinna sig utomlands ? Justitieministernhoppas att det skall vara möjligt att genomföra röstmottagning iFörbundsrepubliken denna höst. Om det hoppet grusas då? Kan vi hoppaspå någon aktion i eller en annan lösning som ligger inomjustitieministerns område? Skulle vi kunna tänka oss ett snabbförslaginnebärande att vi får någon form av brevröstning, på försök då lämpligen iVästtyskland ? Jag vill allra sist ställa den frågan filljustitieministern. Omröstmottagning hos svensk utlandsmyndighet i 64 JustifieministernCARL AXEL : Först vill jag säga att jag självfallet har samma uppfattning somSven-Erik , att alla röstberättigade inte bara skall ha rätt utan ocksåpraktisk möjlighet att delta i valet. Somjag sade, hoppas jag fortfarande att det skall bli möjligt för de svenskar sombor i att där utöva sin rösträtt på konsulat. Om det inte ärmöjligt, vill jag säga att vi har en beredskap innefattande olika alternafiv.Jag vill dock inte här närmare gå in på vilka dessa alternativ är. De är, detvill jag gärna säga, alla sämre än den möjlighet som f. n. finns, att de självafår rösta på plats. Anf.65 (): Jag vill ta fasta på vad justitieministern antydde avslutningsvis,nämligen att det finns en beredskap ifall förhoppningarna skulle grusas. västtyska cirkulärnoten påpekas att ett s. k. Briefwahl skulle varatillåtet. Det är framför allt propagandan för röstmottagningen som man har väntsig mot. Det var systemet med "Briefwahl","brevstemmeafgivning" som man säger i , som möjliggjorde fördanskarna att från danska medborgare i ta emot röster fillfolkefingsvalet . Jag vill lägga justitieministern varmt om hjärtatatt inte missa denna möjlighet.