prot · G509146 · 1981-12-31 00:00:00 — När man hela fiden talar om den förankring manhaft i nya strömningar måste jag hänvisa fill vad som hände i . enhällig länsstyrelse avstyrkte där delningen av Varakommun. I denna länsstyrelse ingår partivänner till kommunministern och tillutskottets talesman. Ett enhälligt förvaltningsutskott i sadeockså nej. I det spelar centerpartisterna en mycket stor roll. -Ställningstagandet här går inte efter partilinjer utan efter bedömning! De somlåg närmast till att göra en bedömning - det gällde även länsnämnderna iSkaraborgs län - motsatte sig en delning. Ändå säger man att det fanns såstarka kommunaldemokratiska skäl för att skulle bilda egen kommun. Granskning av statsrådens tjänsteutövning.m. Regeringens beslut om kommundelningar Låt mig summera detta! Dekommunalekonomiska skälen talar emot en delning. Enligt min mening föreliggeringa kommunaldemokratiska fördelar av en delning. Den vitalitet som vi allaönskar skall finnas i kommunerna kan uppstå även i större kommuner. Deundersökningar som har presenterats och som bör vara bekanta för kommundepartementetpekar på att man i allmänhet har en större vitalitet i de något störrekommunerna än i de små. Det är inte säkert att det bhr en väldig kommunalaktivitet i eller . Sedan frågar man i vilka fall socialdemokraterna kan tänkasig en delning. Jag har fattat indelningslagen på det sättet att man skallpröva från fall till fall. Det finns enligt indelningslagen inga typfall -sålunda inte heller något socialdemokratiskt typfall. Då man menar att det är ett dåligt skäl som vi har anfört närvi sagt att det uppstår en separering av befolkningen i kan jag intehänga med. Jag tycker det är fel att dela upp befolkningen på det sätt somkommer att ske i de nya kommuner som här bildas - och Botkyrkakommun. Det strider på en rad punkter mot de intentioner som har. 115NILS (vpk): säger att vpk delaruppfattningen att det som är stort är bra. Det är ett dåligt argument.Sven-Erik vet mycket väl att den främste motståndaren tillkapitalkoncentration här i landet är vpk. Inte heller när det gäller frågan omkommunindelningen håller argumentafion. Det finns fall då vpkhelhjärtat ställt upp på en delning av kommuner, och fall då vi har motsatt ossen sådan delning. Jag tror inte att kan leda i bevis att dehär kritiserade fallen var särskilt motiverade. Vi prövar frågorna från falltill fall. Vi vet att delning av kommuner medför ökade kostnader förde delade kommunerna. Vi har från vpk krävt att staten skall bära dekostnaderna, men det vill tydligen inte regeringen och varamed om. Genom att man lägger ökade kostnader på de nya kommunbildningarnaminskar man möjligheten att leva upp till kravet på "från allmän synpunktobjektivt bärande skäl", som det talas om i samband med indelningslagen. Det är därfill så att dessa delningar av kommuner oftaleder till att man får en skiktning, en klassdelning i mera bärkraffiga delarav kommunen och mindre bärkraftiga. Det blir en följdverkan. Detta kan ju inteur jämlikhets-och solidaritetssynpunkt vara särskilt eftersträvansvärt. Jag tycker att borde ha ansträngt siglitet ytterligare för att påvisa vilka problem man har löst med de aktuelladelningarna, men de är nog inte många. Jag anser inte att dessa beslut står i överensstämmelsemed indelningslagens formulering om att regeringen får besluta om ändring irikets indelning i kommuner, om ändringen kan antas medföra bestående fördelför en kommun eller en del av en kommun eller andra fördelar från allmänsynpunkt. 116SVEN-ERIK (): vill inte kännas vid att hans parti är anhängare av en övertro på de stora kommunerna. Men ta dåavstånd från den tanken! Det går alldeles utmärkt att göra det genom att slutaupp bakom utskottsmajoriteten, som i betänkandet har markerat sin inställningatt man även kan tolerera mindre kommuner än de nu existerande. kan förståsförklaringen vara den enkla att vpk i den här frågan uppträder somsocialdemokratins trogna transportkompani. Jag frågade hur det typfall ser ut somskulle finna nåd inför socialdemokratins ögon vid en eventuell framställning omdelning. svarade precis så som jag hade tänkt mig, nämligenatt det kan man inte säga, utan sådant måste man bedöma från fall till fall.Det är precis så regeringen har handlat. Den har haft flera fall att taställning till. I den här omgången har man kanske haft fler fall där detfunnits fog för att säga ja än män förmodligen får . Varje enskiltfall har.dock prövats, och man har sagt ja till dessa fem kommundelningar.Skälet är att man efter att ha vägt fördelar och nackdelar mot varandra harvärderat den kommunala demokratins betydelse högt. Både och jag har ju ett förflutet somkommunalmän. Han håller nog med mig om att vi var litetför optimistiska beträffande storkommunernas möjligheter att utöva kommunaldemokrati. Vi trodde att folket skulle vara belåtna med de bildningar somskedde. Men så var det inte. Inte heller har medborgarna nöjt sig med att dethar anvisats lösningar i form av kommundelsråd, kommundelsnämnder och liknandelokala organ. I tvångssammanlagda kommuner, där medborgarna känner otrivsel,kan nämligen inte dessa organ uppväga värdet av att få bilda en egen kommun. Iandra fall, t. ex. där det skett frivilliga samnianläggningar till storakommuner, kan dessa kommundelsorgan spela en betydande roll. I sådana kommunerfinns nämligen ändå en viss samhörighetskänsla. I de aktuella kommunerna. fl., harman i resp. kommundel faktiskt inte varit nöjd med de smulor som har getts iform av erbjudanden om kommundelsråd. Där anser man sig ha fått stenar istället för bröd. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringens beslut om kommundelningar 117HILDING (): Låt oss nu mitt i all oenigheten konstateraatt vi är eniga om en sak, nämligen att indelningslagen innebär ettställningstagande från fall fill fall. Men det skymtar i framställningen häratt de indelningsändringar som har genomförts skulle representera någon sortsfärdriktning, som skulle stå i motsatsställning till den färdriktning som ärsocialdemokratins. Det är ju helt befängt. Även den nuvarande regeringen avslåribland framställningar om delning. Ta exemplet , som jag har hänvisat till fidigare.Med hänsyn till vad som hände i andra kommuner, framför allt i ,skapades i förväntningar om att skulle få bli en egen del. Det bleven väldig majoritet i för en delning. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringens beslut öm kommundelningar emellertiddetta krav efter folkomröstning. Alltså är det ingen färdriktning utan en frågaom bedömningar. Då återstår den fråga som jag ställde i mitt förstainlägg: Vad är det som gör att den kommunala demokratin anses förutsätta endelning av men inte av och en delning av Botkyrkakommun men inte av andra kommuner här i ? Någon förklaringhärtill har inte lagts fram. Det gäller inte särskilt stora kommuner. Låt mig erinra omatt omfattar , 367 och Varakommun 937. Dessa kommuner betecknar jag inte såsom jättestora kommuner, somman på grund av de långa avstånden måste dela. Inte heller har jag kunnat finnaatt den kommunala demokratin fungerar särskilt dåligt i dessa kommuner. Det är tydligen inte en färdriktning, utan man får gissasig till i vilka fall regeringen säger ja till delningskrav och i vilka fallden avvisar kraven. Men då skall man inte heller anklaga socialdemokraterna föratt ha gripits av storkommunkomplex eller något sådant. Vi tar ställning frånfall till fall. Det måste man göra även i fortsättningen. Men jag menar att deti dessa speciella fall inte förelåg de förutsättningar som indelningslagenställer upp. 118 (vpk): säger att vpk är förstorkommuner. Jag tror att mitt parti mer än har agerat motstordrift på en rad olika områden. Vi har praktiskt granskat storkommuner,centralisering av fackföreningsrörelser och mejerier och vad det än kan varafrån demokrafisk synpunkt. Sedan tar man inte avstånd från frågan om storkommuner genom att dela fem avlandets 276 kommuner, ungefär ett par procent. Och varför just dessa kommuner?Om skulle fortsätta med att slå sönder nuvarande storkommuner,har jag räknat ut att det tar åtminstone , om man delar fem kommunerper år. Nej, , se mera till de faktiska verkningarna i deaktuella fallen i stället för att tillgripa en så befängd argumentation. 119SVEN-ERIK (): svävade över litet vida vatten.Han drog in en del andra saker än kommunindelningen. Jag trodde dock att detvar den vi diskuterade här. Hemma i har vi ett ordstäv om detta:Det låter som om man blandar ärtor och fårskinn. Vi två, , är alltså ense om attförfarandet i regeringen bör vara att man gör en bedömning från fall till fall.Det är precis så jag vill ha det. Av de exempel på regeringsbeslut som vihittills har haft tillfälle att granska kan jag emellertid konstatera attsocialdemokraterna intar en mer restrikriv hållning till delningar än regeringspartiernagör. Det illustrerar den skillnad som finns i tolkningarna av indelningslagensinnebörd. Det är ju vanligt i deschargessammanhang att det inte så mycket ärfråga om att göra en direkt juridisktolkning - även om jag har träffat på jurister som har sagt att delningarnajuridiskt sett var en självklarhet, och dessutom var det bra beslut - utan attdet hela blir politiskt färgat. Den socialdemokratiskt färgade tolkningen är nuden som har framfört, och regeringspartiernas tolkning ärsådan som regeringsbeslutet blev. Får jag bara påpeka en sak allra sist, eftersom HildingJohansson drog upp omröstningsresultaten i och i debatten. De ärfaktiskt inte jämförbara med resultaten i de här kommunerna där regeringen sadeja. Det går lätt att konstatera av förhållandena mellan ja och nej i. resp.kommundel. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 120 (): Det senaste anförde kommernog att analyseras noggrant i berörda kommuner. Man skall alltså undersökaröstprocenten i kontra , och den skall liksom bli utslagsgivande.Vi får väl se hur länge regeringen orkar hålla en sådan nyans i bedömningen avdetta. Det skall bli ganska spännande. Jag vill bara tillägga att jag inte är ensam om minbedömning av exempelvis . Centerpartisterna i förvaltningsutskotteti gör samma bedömning som jag. Kanske beror det på att både deoch jag bor relativt nära och känner till förhållandena. Jag känner miginte vara i så alldeles hemskt sällskap när jag har gått emot delningen av Varakommun. 121 (): Låt mig allra sist i den här debatten säga attskillnaderna i bedömningen förmodligen inte är så fruktansvärt stora. Härgäller ju att väga in för- och nackdelar och sedan dra slutsatsen av dennavägning. Det är uppenbart så - för den slutsatsen måste jag väl ändå få dra -att den höga värdering av den kommunala demokratin som har kännetecknatregeringens bedömning inte delas av . 1 det avseendet finnsdet alltså en betydande skillnad. Sedan var det faktiskt inte jag somförde in och i den här debatten, utan det var . 122FÖRSTE VICE TALMANNEN: Sedan de under avsnittet Regeringens beslut omkommundelningar anmälda talarna nu haft ordet övergår kammaren till attdebattera Förvaltningsbyggnaden . 123 (): Jag är övertygad om att många människor anseratt vi borde ha så många viktiga och dagsaktuella frågor att diskutera ochbesluta om i , att frågan om regeringens handläggningeller bristande handläggning inte skulle ge tillfälle till debatt. Men detta,fru talman, att konsfitutionsutskottet skall granska Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. statsrådenstjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning, är dock en avgrundstenarna i vår demokrati. Även om det inte inträffar att konstitutionsutskottetbeslutar att åtala statsråd, har ändå kontrollmakten en uppfostrande funktion.Statsråd tillåts t. ex: inte bolla hur som helst med ,som när det gällde fastigheten på i . Dennaförvaltningsbyggnad uppfördes och betalades av försvaret i början av1970-talet. Sedan de förvaltningar som inrymdes i Bastionen, nämligencivilförvaltningen och fortifikationsförvaltningen, omlokaliserats tillKarlstad och , överlämnades fastigheten till utankostnad. Detta beslut togs av regeringen . I 1981 årsbudgetproposifion anmälde regeringen ett medelsbehov för ombyggnad av Bastionen. Så långt var allt gott och väl, fru talman! Men någonmånad efter det att budgetpropositionen lagts fram föreskrev regeringen, medändring av fidigare beslut, att förvaltningsbyggnaden skulleöverföras till fortifikafionsförvaltningen till en kostnad av 118,5 milj. kr.Det här underställdes inte i tilläggsproposition - det förelades interiksdagen över huvud taget. Hur kundedå detta ske? Det anslag regeringen borde ha använt för detta ändamål,nämligen anslaget under posten centrala myndigheter och deras verksamhet,upptar 80 milj. kr. för det här budgetåret till markinköp, nybyggnader,ombyggnader och underhåll. Enligt vad sagt i en frågedebatt harförsvarsutskottet noga gått igenom anslagskontot och konstaterat att en del avdet som varit aktuellt har måst avvisas på grund av bristande medelstillgång. Men detta hindrar inte försvarsminister . När hanfår pengar över på prisregleringskontot köper han tillbaka Bastionen, somtidigare utan kostnad överlämnats till - men till en summaav 118,5 milj. kr. Socialdemokraterna i utskottet anser det vara felaktigtatt regeringen löpande under ett budgetår utnyttjar prisregleringsmedel pådetta sätt. Grundläggände bör vara, att regeringen använder prisregleringsmedeltill det som dessa är avsedda för, nämligen att bestrida de ökade kostnader somuppstår i anledning av pris- och löneutvecklingen på de skilda anslagen. Närdet gäller en summa av den storleksordning som det här är fråga om, 118,5 milj.kr., borde frågan ha underställts . Sent omsider har ärendet förelagts , men efter regeringsbeslutet, i budgetpropositionen bil. Sent skallsyndar'n vakna, fru talman! Någon konsekvens kan man inte heller finna i de tvåsenaste försvarsministrarnas handlingssätt. Ena gången, som itilläggsproposition till årets riksdag, begär regeringen att få använda 9 milj.kr. för vissa konkreta byggnadsåtgärder. Men när det gällde förändring av tidigarebeslut om Bastionen till det anmärkningsvärt stora beloppet 118,5 milj. kr.företogs transaktionen utan hörande. Vi socialdemokrater i utskottet anser attdenna fråga borde ha Nr 146 underställts i annan ordning än som har skett. Härmed yrkar jag bifall till den socialdemokratiskareservation nr 9. 124PER (): Om jag har läst den socialdemokratiskareservationen i det här ärendet rätt, är det i första hand tre frågeställningarsom man för till kammarens kännedom. Den första är att prisregleringsmedel enligtsocialdemokraterna och inte får användas för detändamål Bastionen är ett exempel på. Det är nog på sin plats med en förklaringav vad prisregleringsmedel är. Av den socialdemokratiska litteraturen i dennafråga får man ibland intrycket att prisregleringsmedel är någonting skilt frånandra typer av pengar- som om en del pengar vore blå och andra gröna. Så är detnu inte, fru talman, utan prisregleringsmedel är ingenting annat än ett sättför riksdag och regering att garantera försvaret precis den mängd pengar somriksdag och regering har bestämt att försvaret skall ha. Skälet till att dennatyp av system behövs är att försvaret garanteras en långsiktig planeringsram. Jag skall infe närmare gå in på den nog så snårigafrågeställningen hur byggnaden har vandrat mellan olikaförvaltningsherrar, men slutet på kedjan är att regeringen beslutade sig föratt överföra Bastionen från till försvaret. I samband med gjorde detta drog man av drygt 100 milj. kr. från försvarsanslagen genomatt reducera prisregleringsmedlen. Skälet till att regeringen gjorde detta varatt den därigenom ville förhindra att försvaret fick för mycket pengar, när detplötsligt tillfördes en egen byggnad. Prisregleringsmedlen har alltså använtsför att se till att försvaret inte skulle bli överkompenserat. Att detta skullevara regeringen förhindrat att göra, finns det ingen täckning för. Den andra punkten som socialdemokraterna för fram i sinkritiska reservation är att beloppet, 118,5 milj. kr., av någon anledning ansesvara för stort. Det saknas fullständigt täckning för ett sådant påstående. Jagmedger gärna, fru talman, att beloppet är stort. Men var står det, Wivi-AnneCederqvist, att belopp över en viss storiek inte får kompenseras genom denmetod som regeringen har valt? Svaret är naturligtvis ingenstans. Regeringenhar alltså följt de lagar och förordningar som regeringen har att rätta sigefter. Den tredje punkten är uppenbarligen att regeringen bordeha underställt denna fråga i annan ordning än vad regeringenbeslutade sig för att göra. Vad socialdemokraterna menar med denna kritik ärinte alldeles kristallklart, men att ärendet inte skulle anmälas i densedvanliga ordning som det faktiskt anmäldes i framgår av kritiken. Vad frågan gäller är ett förvaltningsbeslut rörande enstaten tillhörig byggnad. Enligt grundlagen ankommer det på regeringen attfatta beslut om förvaltningen av sådana byggnader. Det gjorde också regeringen.Enligt praxis anmäldes därefter den nya ordningen för i den budgetpropositionsom kom närmast efter det att regeringen hade fattat sitt beslut. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskning.av statsrådens tjänsteutövning m. m. anmäldes frågan i form av en ramfråga för försvaret -exakt enligt den ordning som lagar och praxis stipulerar att regeringen skallfölja. Var felet i detta handlingssätt ligger undandrar sig min bedömning.Regeringen har följt lagarna. Den har dessutom sett till att försvaretdärigenom har klarat sig billigare undan än vad försvaret annars skulle hagjort. För detta, fru talman, har jag svårt att klandra försvarsministern. Får jag till detta lägga att det till utskottets betänkandefinns fogad en alldeles utmärkt och klargörande promemoria om vad som faktiskthar förevarit, som på varje punkt låter meddela att den socialdemokratiskakritiken helt saknar fog. 125 (): Instämmer Per med mig i att det ärriksdagen som beslutar om budgeten, även om försvarsdepartementets budget, ochatt det är, försvarsutskottet som bereder frågor rörande försvarsbudgeten? Jag skulle också vilja ha svar på frågan: Ärprisregleringsmedel till för att användas till pris- och lönekostnadsstegringaroch inte till att investera i fastigheter? 126 PER (): har självfallet rätt iatt det är som fattar beslut om försvarsbudgeten. är inte detta enfråga för försvarsbudgeten. Alltså fattade regeringen beslutet. Vad frågan gäller är ju vem som skall haförvaltningsansvaret för en byggnad. Enligt grundlagen är det regeringen somskall fatta ett sådant beslut, för att därefter anmäla det för i denmån det har påverkat ramneutraliteten. Det gjorde regeringen. har haft möjlighet att yttra sig över frågan ochhar konstaterat att den inte har någonting att invända mot regeringenshandlingssätt. Konstigt vore det väl f. ö. om plötsligt skulle hanågonting att invända mot ett handlingssätt som står i fullständigöverensstämmelse med gällande grundlag. 127 (): Per försöker göra det enkelt för sig.Jag lyssnade på debatten tidigare när Per sade att in i sammanträdeslokal med en förutfattad mening.Jag skulle nog vilja säga att när Per kom underfund med att det gälldeen moderat försvarsminister, hade Per sin mening klar i den här frågan. Det är inte så enkelt, Per . Frågan gäller inte baravem som skall förvalta fastigheten. Här gäller det också hurprisregleringsmedlen skall användas. Skall de användas till det de är avseddaför eller skall man bolla med dem hur som helst? 128PER (): Nej, , jag har ingaförutfattade meningar. Men när regeringen följer grundlagen har jag svårt attbli arg på den. Regeringen har gjort precis som regeringen enligt grundlagenskall göra i frågor om förvaltning av staten tillhöriga fastigheter. Socialdemokraterna är av outgrundlig anledning sura överatt regeringen har fattat det här beslutet. Varför begriper jag inte. Försvarethar sparat pengar, och man har uppnått en mera rationell ordning förförvaltningen av ifrågavarande fastigheter. Ändå är socialdemokraternaupprörda. Misstanken ligger nära till hands att socialdemokraterna,i tider när det uppenbarligen är högsta visdom inom det socialdemokratiskapartiet att banta försvaret, anser att den vinst för försvaret som man kundegöra genom den här förvaltningsåtgärden inte borde ha kommit till stånd. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m.- 129 (): Jag skulle nog vilja återföra Per tillden konstitutionella frågan, som vi faktiskt behandlar, och att han alltsålämnar sakfrågan om försvaret skall ha fastigheter eller pengar. Här gäller det prisregleringsmedel, och jag har inte fåttnågot svar på min fråga: Skall vi använda prisregleringsmedel till attinvestera i fastigheter? Skall de inte användas till det de är avsedda för? Jag beratt få svar på frågan. 130 PER (): , var står det attprisregleringsmedel inte får användas för det syfte som regeringen här haranvänt dem till? Var står detta? 131 (): Prisregleringsmedlen kom till just för attersätta pris- och lönekostnadsökningar. I samband med granskningen i utskottethar vi tagit del av den utredning som föreslog inrättandet avprisregleringsmedel. 132 PER (): Jag ber att få upprepafrågan: Var står det att man inte får använda prisregleringsmedel för det syftesom regeringen har använt dem till? 133WIVI-ANNE (): Tyvärr kan jag inte ange någon bestämd sidadär det står. Men efter att ha granskat detta har vi kunnat konstatera att såstora summor har tagits från prisregleringsmedlen och använtsför andra ändamål. Det framgick även vid den utfrågning vi hade med IngvarEhrling från försvarsdepartementet. Det har hänt att man har använt någrasmåsummor av dem, men aldrig summor av denna storleksordning. Det erkändes vidutfrågningen, och det har även andra sagt, Per . Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 134 PER (): Svaret på min fråga är: Det står ingenstans. 135 (): Vi kan konstatera att Per vill påståatt det inte står någonstans och att man tydligen får användaprisregleringsmedlen hur som helst. Då vill jag upprepa vad jag sade i mitthuvudanförande: Tydligen vill Per tillåta statsråd att bolla medmiljoner hur som helst. Men det vill inte vi socialdemokrater, oavsett vilketstatsråd det gäller. Jag villän en gång yrka bifall till reservation nr 9. 136 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Sedan de under avsnittetFörvaltningsbyggnaden anmälda talarna nu haft ordet övergår kammarentill att debattera Regeringsbeslut beträffande tjänsten som generaldirektör förskolöverstyrelsen. Tjänsten som generaldirektör för 137ANDERS (): Utskottets betänkande på denna punkt behandlarfrågan om generaldirektörsskiftet i sedan.Formerna för detta diskuterades i pressen ganska mycket, och ett uttalande aven av statssekreterarna i blev föremål för kritik. Statsministerntog sedermera avstånd från uttalandet, som gick ut på att generaldirektörenBirgitta Ulvhammar inte skulle återkomma till sin tjänst efter den aktuellatjänstledigheten. På denna punkt är utskottets skrivning enhällig. Jag skalldärför inte uppehålla mig mer vid själva händelsen. Utskottet har konstateratatt innan den här typen av omplacering sker, bör den naturligtvis föregås avett samråd med den berörda personen. Anledningen till att jag har begärt ordet, fru talman, äremellerfid att det vid granskningen av ärendet stod klart för utskottetsledamöter - vilket det uppenbarligen inte hade gjort tidigare - attgeneraldirektörer, verkschefer, har ett alldeles speciellt starktanställningsskydd. De kan inte bytas ut - som normaltär - även om de visar sig klart inkompetenta för sin uppgift. Detta är ett intressant förhållande. Inom det privatanäringslivet är det ingen som ifrågasätter att en företagsstyrelse inte skallha möjligheter att byta ut en oduglig verkställande direktör. Men regeringenhar alltså inte med nuvarande lagstiftning möjlighet att byta ut chefen för t.ex. ett affärsdrivande verk, om den skulle bedöma detta som nödvändigt. Jag vill understryka att jag nu diskuterar frågan rentprincipiellt. handlägger inte frågor som rörarbetsmarknadslagstiftning. Men vi granskar statsrådens ämbetsutövning ochadministrativ praxis.