prot · G50912 · 1981-12-31 00:00:00 — Den fråga jagställt till budgetministem gällde ju om han trodde att sådana överenskommelservar vanligt förekommande. 5 § Meddelande om svar på interpellation 1981/82:17 har meddelat förhinder att motta svar den 2 novemberpå interpellationen om utländska övningar i . Efteröverenskommelse med kommer svaret i stället att lämnas den13 november. 6§ Svar på fråga 1981/82:9 om försvarets förvärv av viss fastighet i har anhållit om en redogörelseför förvärvet av fastigheten i liksom för motiven till än 100 milj. kr. har använts för investeringar, utan att harberetts tillfälle att yttra sig därom. Förvaltningsbyggnaden , som ligger vidLidingövägen i , uppfördes och betalades av försvaret. byggnadenflyttade in bl. a. försvarets civilförvaltning och fortifikationsför- Nr 12 I sambandmed omlokaliseringen av statliga myndigheter flyttade civilför- valtningentill och blev där hyresgäst hos i en byggnadsom uppförts utan att försvarets pengar utnyttjats. Fortifikations- Qfjförsvarets förvaltningen flyttade till till en byggnad som uppförts och förvärv av viss förvaltas av fortifikationsförvaltningen, medan investeringskostnaderna inte fastishef i Stock- har belastat försvarsramen. Huvuddelen av de försvarsmyndigheter som tidigare fanns iBastionen hade därmed fått tillgång till nya lokaler, utan att försvaretbetalat uppförandet av dessa. Det var då också logiskt att den tömda byggnadenBastionen borde överlämnas till , eftersom försvaret fått enannan byggnad i i ersättning. Avsikten var visserligen att Bastionenskulle utnyttjas av de militära staberna, men som hyresgäster hosbyggnadsstyrelsen. Då denna fråga först aktualiserades var det ännuinte klart om eller fortifikationsförvaltningen bordeförvalta de byggnader som utnyttjades av försvaret i . I och med att de militära myndigheternas placering iStockholm nu kan överblickas i sin helhet visar det sig att det år olämpligtatt Bastionen ensam i ett stort komplex av militära förvaltningsbyggnaderförvaltas av medan övriga aktuella byggnader förvaltas avfortifikationsförvaltningen. I många hänseenden år nämligen Bastionen direktsammankopplad med de senare byggnaderna. Förvaltningen av Bastionen överfördes därför frånbyggnadsstyrelsen till fortifikationsförvaltningen . Normaltbrukar överföringar av fast egendom mellan olika statliga förvaltningsorgangenomföras utan kostnad, men för försvarets del måste återverkningarna påförsvarsramen beaktas särskilt. För att göra överföringen ekonomiskt neutralför försvaret innehölls - som i andra liknande sammanhang - prisregleringsmedelför /81. låstes för detta ändamål och fickalltså inte utnyttjas av de militära myndigheterna. Någon investering iegentlig bemärkelse har dock inte ägt rum och någon ökning av byggnadsverksamhetenhar inte heller skett. Frågan om prisregleringsmedlens användning för budgetåret198(J/81 kommer att i sedvanlig ordning anmälas för i kommandebudgetproposition. 24 (); Låt mig först konstatera att det hår år etthalvdant svar, där försvarsministern försöker kringgå de problem som jag hartagit upp. Genom det prisregleringssystem som gäller har skapats enrik medelstillgång inom försvaret, och den har kommit helt opåråknat. Menavsikten kan aldrig ha varit att försvarsministern skall äga att disponera överde här medlen efter eget godtycke, och det som här skett förefaller heltorimligt. Den post det här gäller, dvs. centrala myndigheter och derasverksamhet. Om försvarets förvärv av viss fastighet i för det här budgetåret till markinköp, nybyggnader, ombyggnader ochunderhåll. har noga gått igenom allt detta ochkonstaterat att en del av det som varit aktuellt har måst avvisas på grund avbristande medelstillgång. Så inträffar detta att försvarsministern, då han fårpengar över. gör ett inköp som vida överträffar hela detta anslag. Det måstevara helt orimligt! Varför var detta inte bekant ? Det var inteherr som var försvarsminister då utan en annan, som anmälde diversetillkommande behov inom försvaret när det gällde investeringar. Varför togsinte den här frågan upp då? Det hade varit rimligt. Och varför väntade inteförsvarsministern med att fatta beslut i denna fråga till dess fåttpröva den? Jag finner försvarsministerns handlande i detta fall heltorimligt, och jag vill ställa ett par frågor. Den första frågan är: Har inte köp förekommit? Jag harställt min ursprungliga fråga till försvarsministern utifrån denförutsättningen att det var fråga om köp och en belastning på det gångnabudgetåret, men det förefaller av svaret som om inte något köp verkställts. Min andra fråga är: Kan man vänta att , omhan får sitta kvar över ett nytt budgetårsskifte, går ut och gör andra förvärvav det hår slaget och kanske utsträcker sina inköp till att även gällamateriel? Också sådana inköp kan ju befinnas lämpliga och gynnsamma i en visssituation. När i andra sammanhang har talat om hursvårt det år att få pengarna att räcka till. anser jag att det år ettfullständigt manipulerande med pengar då han handlar på detta sätt. utan hänsyntill vad tycker i dessa frågor. Jag vill upprepa vad jag nämnde i mitt svar.nämligen att det inte är fråga om någon investering, som har att taställning till. I stället är det så att det finns ett antal ämbetsbyggnaderfärdigställda. Var och en av dem har tidigare i vanlig ordning tagitställning till och beviljat medel för. Det är som vi ser det regeringens skyldighet att se tillatt dessa byggnader används på det bästa sättet. I detta ingår bl. a. attbestämma vilken myndighet som skall ha ansvaret för att förvalta dem. När detgäller Bastionen har det visat sig mest praktiskt för alla parter att fortifikationsförvaltningenhandhar förvaltningen. Jag hoppas att är ense med mig om attfrågan om vilken myndighet som är mest lämpad att förvalta statliga byggnadernu liksom tidigare är en fråga för regeringen. Om vi sålunda är ense om att det inte är fråga omeninvestering utan om ett avgörande om lämpligaste sättet denåterstående delen av frågan att hänföra till vilken påverkan som överförandetav Bastionen har på försvarsramen.Här har regeringen försökt att göra överförandet neutralt, rent ekonomiskt. 26 (): Jag hade knappast väntat attförsvarsministern skulle välja att inta attityden, att inte har medden här saken att skaffa. Det är en fullständigt orimlig attityd. Regeringenförelägger ju förslag om hur medlen skall disponeras. Som alla vet ärprisregleringsmedlen tillkomna för att man skall kunna genomföra det programsom då godtar. Det är orimligt att försvarsministern sedan använder100 miljoner- eller som i detta fall 118 miljoner - för någonting helt annat ändet som har anmälts. Man har i två budgetar talat om förhållandena i Bastionen,behovet av reparationer, osv. Varför har man då inte anmält att man tänkteförvärva fastigheten? Kan det verkligen ha kommit över försvarsdepartementetöver . så att man måste handla på det här sättet? Vilket var skälet tillatt man inte i vanlig ordning underställde detta? tydligen att vad som här har hänt inte angår ! Otn försvarets förvärv av viss fastighet i 27 Försvarsministern : Herr talman!Jag måste starkt framhålla att regeringen endast gjort vad den i ett sådant härfall har skyldighet att göra. Den har för det första sett till att bästaförutsättningar råder för förvaltningen, i detta fall av Bastionen. För detandra har regeringen som en konsekvens av detta hållit inne prisregleringsmedel.Det är alltså inte fråga om något köp som borde ha underställts riksdagensprövning. Om vi vänder på saken tror jag EricHolmqvist håller med om att det vore fel av regeringen att inte reglera deförvaltningsmåssiga förhållandena. ' Jag föreställer mig att har någonting emot att vi har hållit inne prisregleringsmedel. EricHolmqvists yttranden i tidigare sammanhang har jag inte uppfattat så att hanvill öka försvarets resurser utöver vad har bestämt. Det år alltsåfråga om att hålla inne medel som annars skulle ha använts för olika ändamål,t. ex. inköp för försvarets räkning. 28ERIC HOLMOVIST (s); Jag skall inte fortsätta debatten - jagfinner försvarsministerns inställning i den här frågan helt orimlig. Man måstegå tillbaka och både läsa vad som har sagts av de kommittéer som arbetat medprisregleringssystemet och se på hurdet har tillämpats . Då skallman finna att så här har regeringen inte tidigare agerat. Det har inte tidigarehänt att man kastat ut så betydande belopp som det hår rör sig om. Väl har mankunnat ge ut smabelopp, t. ex. bättrat på frivilligorganisationernas anslag mednågra , men då har det noggrant anmälts till . hade också möjligheten att göra en anmälantill , om han hade velat följa de intentioner som gällt förut. Om behandlingen av vissa värnpliktsvägrare har härsom på en del andra områden introducerat ett helt nytt sätt att utövaförsvarsministerämbetet. 29 Försvarsministern : Herr talman!För försvarets del har detta inneburit att prisregleringsmedel för drygt 100milj. har hållits inne. Samma teknik har använts i andra liknandesammanhang enligt uppgifter som har lämnats mig. Anmälan till kommer att göras i vanlig ordning ibudgetpropositionen. 7 § Svar på fråga1981/82:11 om behandlingen av vissa värnpliktsvägrare har frågat mig vilka åtgärderregeringen ämnar vidta med anledning av vunna erfarenheter beträffandetillämpningen av den nuvarande värnpliktslagens bestämmelser om behandlingen avde s. k. totalvägrarna. Jag vill först erinra om att lagstiftningen på dettaområde fick sin nuvarande utformning så sent som och alltså har varit ikraft endast . Lagändringen avsåg främst att åstadkomma enväsentlig minskning av antalet fall av vägran. Detta syfte tillgodosågs genomatt man införde ökade möjligheter att få vapenfri tjänst och nya tjånstgöringsområ-denför de vapenfria. I propositionen uttalades att det troligen alltid kommeratt finnas några som vägrar att fullgöra värnpliktstjänstgöring eller vapenfritjänst och att det för den som vågrar varje form av tjänstgöring ytterst måstefinnas någon kännbar påföljd. I syfte att begränsa fängelsestraffets användningföreslogs en ändrad ordning enligt vilken såväl antalet lagföringar som densammanlagda fängelsetiden reducerades jämfört med tidigare praxis. Detta blevockså beslut. De hittillsvarande erfarenheterna av lagändringen visardels att det har blivit betydligt lättare att få vapenfri tjänst, dels attantalet anmälda fall av värnpliktsvägran har minskat avsevärt. Vad gällerpraxis beträffande påföljden för vägran är underlaget mera osäkert, men detverkar som om det sanktionssystem som förutsattes vid utformningen av den nyalagstiftningen i huvudsak har tillämpats på ett tillfredsställande sätt. Jagvill dock understryka att domstolarna har att självständigt välja påföljd medhänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Jag anser att det är för tidigt att nu dra några säkraslutsatser om hur de ändringar i vapenfrilagen som beslutadeslutligen kommer att utfalla. Jag följer fortlöpande utvecklingen och ärgivetvis beredd att mot bakgrund härav ta initiativ till de översyner som kankomma att behövas . De vunna erfarenheterna gerdock inteanledning till att nu föreslå ändringar i de bestämmelser som reglerar dettaområde. 31 (): En viktig orsak till att värnpliktslagenändrades 1978 var. som försvarsministern har sagt i sitt svar för vilket jagtackar, att åstadkomma en väsentlig minskning av antalet totalvågrare samt attundvika att människor på grund av sin samvetsövertygelse skulle siittas ifängelse. Riksdagsbeslutet avvek liksom propositionen i två viktigaavseenden från det enhälliga utredningsförslag som hade lagts fram. Utredningenföreslog nämligen att det skulle vara möjligt att få vapenfri tjänst utankrigsplacering. På den punkten gick propositionen och emot denenhälliga utredningen genom att i lagtexten införa formuleringen atttjiinstgöringen skulle vara betydelsefull för samhållet "under beredskapoch krig". Just dessa ord medförde att vapenfri tjänstgöring utankrigsplacering inte kunde komma i fråga. Vidare hade utredningen niir det gällde sanktionernaenhälligt föreslagit att i stället för fängelse skulle i yttersta fall kunnaådömas s. k. samhällstjänst. Dessa båda avvikelser från det ursprungliga förslaget harfått till följd att uppmärksammade fall av vägran i sista omgången har letttill fängelsestraff. Försvarsministern säger visserligen att domstolarna har attsjälvständigt välja påföljd med hänsyn till omstiindigheterna i det enskildakillet. men valmöjligheten år givetvis begriinsad jämfört med den som skulle hastått till buds om utredningsförslaget hade bifallits. Likaså hade debeklagliga fängelsestraffen kunnat undvikas om möjligheten hade funnits - somutredningen föreslog och som bl. a. representanter hiir iriksdagen uttalade sig för - att göra vapenfri tjänst utan krigsplacering. I en tidningsnotis som jag har låst stod det att försvarsministernefter det att benådning skedde av en till fängelse diimd vapenvågraresagt att det var tid att utvärdera vårnpliktslagen på denna punkt. Stämmer detmed försvarsministerns uppfattning? Ombehandlingen av vissa värnpliktsvägrare En utvärdering pågår inomförsvarsdepartementet. Delvis ligger de erfarenheter man har gjort till grundför det svar som jag har kimnat . Jag följer de här frågorna med störstauppmärksamhet, och som jag har sagt år jag beredd att ta initiativtill en översyn om så skulle visa sig nödvändigt. Vad som har hänt är emellertid att den vapenfria tjänstenhar utvecklats så att den nu erbjuder inånga valmöjligheter. att man bör kunna fa samhällstjänst, och det kan jag instämma i. Men åandra sidan år det så att vi hår talar om totalförsvaret. Med det avser vi attvi vid hot. krigsfara eller ofred skall ha möjlighet att ställa om helasamhället - det år just innebörden av begreppet totalförsvar. Detta innebiiratt det iir svårt att hitta några placeringar dår vederbörande inte deltar itotalförsvaret, om man nu vill använda det begreppet. Med andra ord:samhällstjänst är en del av totalförsvaret. Möjlighetertill vapenfri tjänst finns t. ex. inom civilförsvaret. Ombehandlingen av vissa värnpliktsvägrare alterriativär reparationstjänst vid järnvägar, kraftförsörjning, telelinjer, tjänstgöringinom hålso- och sjukvården, jordbruket, brand- och räddningstjänsten vidflygplatser, inom och skolväsendet, liksom expeditionstjånst vidolika myndigheter eller socialtjänst och expeditionstjänst vid Svenska rödakorset eller kristna ungdomsråd. Det finns alltså ett brett spektrumav tjiinstgöringsalternativ. 33 (): Jag tror det år nödvändigt att hålla isårbegreppen. När jag använde ordet samhällstjänst var det såsom exempel på detsom utredningen hade föreslagit att man skulle ha som sanktion når envårnpliktsviigrare t. o. m. vägrar att åta sig tjänstgöring utankrigsplacering. Samhällstjänsten var alltså tånkt att i första omgången ersättadet fängelsestraff som brukar utdömas. Det är av rent psykologiska och andra skål väldigt viktigtatt det blir klart utsagt i lagen att det skall vara fråga om tjänstgöring utankrigsplacering, såsom utredningen föreslog. Det innebär nämligen att den somgör sin första tjänstgöring icke inlemmas i vad man brukar kalla förkrigsapparaten. Det är på dessa båda punkter som tog ett beslutsom inte var i enlighet med utredningsförslaget, och detta har lett tillfängelsestraff för unga människor som vill följa sin samvetsövertygelse och somhade haft rikare och båttre möjligheter att göra det. om utredningensursprungliga förslag hade gått igenom. Jag konstaterar med tillfredsställelse att det verkligenpågår en utvärdering av lagens verkningar. Det framgår inte uttryckligen avsvarets formulering, men det har i försvarsministerns svar på min följdfrågablivit klart utsagt: En utvärdering pågår. Därför viintar vi med spänning påresultatet av den. Anf.34 Försvarsministern : Herr talman! En faktor som man börbeakta i del hår sammanhanget är att den vapenfria tjänsten fullgörs under encivil myndighet, nämligen . Någon egentligkrigsplacering sker inte. men det är givet att når man nu utbildar människor -de vapenfria - i olika funktioner för att de skall kunna klara vissa uppgifter,så måste vi ändå ha en förteckning över vad de kan. om de skall vara tillnytta. Vidare måste vi veta var de finns. Därför tycker jag att man kanske intebör använda ordet krigsplacering. Men vi måste ha någon möjlighet att så attsåga hålla reda på dessa personer. 35BERTIL (); Ordet krigspkicering är ganska väsentligt,och orden under beredskap och krig i värnpliktslagen iir mycket viisentliga idetta sammanhang. Det pågick en lång debatt om detta innan regeringen ladefram sin proposition och innan togstiillning. Det hår iir inte tommaord utan ord vilkas innehåll är så laddat att det medfört att människor vviaratatt fullgöra den tjänst som det är fråga om och därför fått gå i kingelse. 36Försvarsministern ; Nr 12 talar hår upprepade gånger om utredningens den förslag.Det är klart att vi skall beakta utredningens förslag, men å andra sidan skall vi komma ihåg att regeringen har att följariksdagens beslut. Om benådning i Anf. 37 (): i//y, .ff Regeringen har också att. om den finneranledning till det. ff. värnpliktsväs- väcka förslag om ändringar i tidigare beslut av . Jag konstaterar återigen med tillfredsställelse attutvärdering pågår och att det finns anledning att återkomma och fråga vad denutvärderingen har gett för resultat. 8 S Svar på fråga 1981/82:26 om benådning i visstfall från straff för värnpliktsvägran har frågat försvarsministernvad anledningen är till benådningen av en teologistuderande som hungerstrejkatvid avtjänande av fängelsestraff för värnpliktsvägran. Arbetet så fördelat att det år jag somskall svara på frågan. Det fall som åsyftar avser en man som den 2juni 1981 började avtjäna ett fyra månaders fängelsestraff, som ådömts honomför vägran att fullgöra den vapenfria tjiinst som erbjudits honom. Mannen ifråga - - inledde en hungerstrejk. Han ville på dettasätt protestera och bilda opinion mot den gällande ordningen beträfkindevapenfri tjänst. ansökan om nåd avslogs av regeringen den Avslaget var bl. a. ett uttryck för ståndpunkten att protesten som sådan inte kunde vara skål för nåd. För att hiilsa inte skulle äventyras uppdrog regeringen åt att upp märksamt följa utvecklingen i ärendet och om behov uppkom göra framställning till regeringen rörande den vidare verkställigheten av straf fet. gjorde senare en framstållning tillregeringen om nåd för . Framställningen var grundad på ettkikarintygsom angav att fortsatt fasta under den återstående verkställighetenvar förenad med avsevärda risker för hans hälsa. 1 utlåtande över ansökningentillstyrkte högsta domstolen bikill till nådeframstållningen. Den 23 juli 1981befriade regeringen från återstoden av straffet. Beslutetgrundades helt på medicinska skål. 39 (): jag tackar justitieministern för svaret på min fråga. Undersenare år har det blivit allt vanligare att unga miin åberopar 43 samvetsskäl för att slippa värnpliktstjänstgöringen. En del av dem har Nr 12 säkerligen också samvetsbetänkligheter, men man kan i mänga fall Tisdaeen den ifrågasätta ärligheten bakom de ansökningar som görs. 27 oktober1981 '' 'riilifära försvar är uppbyggtpå lagen om allnkin värnplikt. skapa större förståelse hos unga miin för att det är nödvändigt med Ombenådnins i värnplikten, om vi skall kunna försvara oss mot ett angrepputifrån, visst fall från straff ' " '' ''"'' ~ ''' " '' '''' ''** ''"' ''" '"'"' försvara. Men fördem som har förvärnnliktsväp- bestämda samvetsbetänkligheter mot att bära vapen finnsdet numera möjligheter till vapenfri tjänst.Det finns många olika områden i samhället där mankan göra en insats för fosterlandet utan att bära vapen under Om man skulle tillåta att de som önskar det helt skullebli frikallade från varje form av vårnpliktstjånst. skulle det troligen heltundergriiva efterlevnaden av vår vjirnpliktslag. Vågrar någon att göra varjeform av vapenfri tjänst, måste straff utdömas. Enligt mitt förmenande måstedet. om det trots allt måste bli tal om befrielse från vårnpliktstjånst,föreligga mycket starka skål härför. Det år därför som jag har ställt den frågasom gäller anledningen till benådningen och som har besvarats avjustitieministern. Det svar som jag nu får mycketformellt, och detsamma gäller även beträffande den korrespondens som har varitmellan regeringen och . Men jag finner det svårt-och jagtror att de andra inom svenska folket som har följt detta fall delar minuppfattning - att kunna lita på medicinska skål som åberopas isådana hår sammanhang. För det var skrattande, vinkande och till synes i primakondition som nämnde lämnade fångelset efter regeringens benådande.Enligt uppgift har han intagit vätska av samma sort som intogs av enläkare som fastade inför det styva och svåra loppet . Jag vill fråga vilka lårdomar regeringen drar av det häråberopade fallet. Betyder det inträffade att de som vill avstå frånvårnpliktstjånst. i fortsättningen kan bli fria från den genom att vägra attinta fast toda och bara hålla sig till flytande föda? Eller är det fråga om attnu visa samma flathet som tillåts på andra områden när det gällerbrottsbekämpning i vårt land? Först vill jag vända mig mot påståendet attregeringen visar flathet när det gäller brottsbekämpning. Regeringen bekämparbrott, och regeringens uppfattning är att gällande lag skall följas. Det varockså ett uttryck för den grundläggande tanken som låg bakom regeringens beslutatt avslå den nådeansökan som gjordes. Når det sedan var fråga om att ta hånsyn till medicinskaskäl följde regeringen helt enkelt den expertis som fanns. Det var inte mindreän tre läkare som uttalade som sin uppfattning att det var förenat med enavsevärd risk för hälsa, om han skulle fortsåtta med sinkista. Men jagvill framhålla att regeringen därmed inte har sagt att alla som hungerstrejkarskall få nåd - tvärtom. Nåd skall anviindas utomordentligt '*'* restriktivt, med tilliimpande avomständigheterna i varje särskilt fall. Grunduppfattningenfrån regeringen är sjiilvfallet att gällande lag skall Nr 12 följas. , som också ingår i gällande lag. skall tillämpas såsom xisJagen den det är avsett, dvs. såsom en sista utviig i speciella situationer. 41 (); Qm benådning i Det sått varpå vi handhar brottsbekämpning ivårt land kan vi visst fall från straff kanske lämna därhän nu och diskutera vid ett annat tillfälle. Den ff.värnpliktsväs-uppfattningen har tydligen både justitieministern och jag - detskulle . naturligtvis vara märkligt om justitieministern stod ocherkände detta i . Det här fallet år intressant åven ur den synpunkten attvapenvågraren -- enligt uppgift konsekvent har vägrat attfullgöra varje form av vapenfri tjänst - i barntillsyn, ute på skola osv. - somerbjudits honom. Min utgångspunkt år inte det speciella killet ,utan det är den situation som kan uppstå genom att har skapatett prejudicerande fall som många kan åberopa. Jag återkommer till det medicinska utslaget och hoppasverkligen att justitieministern följer upp hur starka de medicinska skålen var.Jag fick nämligen inte det intrycket när benådades att detskulle vara speciellt dåligt ställt med hans hälsa. Jag fick ett pressmeddelande, som varutskickat från och vari det påpekades att antaletvapenvågrare av vapenfrinämnden bedöms komma att öka under entioårsperiod. Det är alldeles självklart att många då kommer att åberopa falletBengt och även försöka tillämpa detta prejudikat. Diirför vill jag nufråga justitieministern vilken lårdom regeringen drar av benådningen av BengtAndersson. Jag tycker att det hår fallet är anmärkningsviirt och väldigtfarligt genom att det kan verka prejudicerande. Naturligtvis måste regeringen når den kittarett nådebeslut ha konsekvenserna av detta i åtanke. Nådebesluts konsekvenser äralltid utomordentligt begränsade just genom att det är nåd som ges och man därser till omständigheterna i det särskilda fallet. Men jag vill nämna för WiggoKomstedt att det är sedan detta beslut fattades och att någrasom helst följder av det iinnu inte har märkts. Något annat fall avhungerstrejk har inte inrapporterats till mig.