prot · G50935 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag tycker det är viktigt att tala om det och inte skapa onödigamotsättningar mellan dem som har dagisplats och dem som inte har det och mellandem som är förvärvsarbetande och dem som inte är det. Sedan vill jag säga något till , som togupp frågan om barn vars föräldrar är hemma på heltid. Man måste komma ihåg attbarnomsorgen fyller en väldigt viktig funktion för de barn som är utsatta isina familjer. Tyvärr fungerar inte alla familjer i det här samhället så som viskulle vilja att de gjorde. Det finns exempelvis alkoholism i många familjer.För barn i sådana familjer är den kommunala barnomsorgen väldigt viktig. Barnförstår inte varför man skall flytta på dem, när det är fråga om förändringar ifamiljesituationen. Om det kommer ett nytt syskon uppfattar det äldre barnetdet som ett straff, om det skall behöva lämna sin dagisplats, sinakompisar och sin invanda miljö. Att föreslå något sådant är inte att ta hänsyntill barnen. 30 Förste vice talmannen ()replik: Jag skall inte offra många ord på BonnieBernströms inlägg. Jag tycker att det vittnar om en total okänslighet för attdet finns människor i vårt land med olika önskemål och olika behov när detgäller barnomsorgen. Vårdnadsbidragel har aldrig någonsin utgetts för att varaen ersättning för barnomsorg. Men det är fel, som det är , attmånga föräldrar som inget högre önskar än att få en plats för sitt barn i denkommunala barnomsorgen förgäves får vänta på plats, förgäves får stå i kö,som det finns andra föräldrar som inget högre önskar än att under dehär korta åren få vara hemma hos sina barn, om de hade den ringaste ekonomiskamöjlighet till det. Jag hoppas innerligt att BonnieBernströms inlägg inte är representativt för . Om det är det skulledet betyda att den liberala valfriheten, som innebär att samhället skallförsöka ge valmöjligheter för alla olika människor, helt har flugit sin kos. 31BONNIE () replik: gör det enkelt för sig närhon förnekar att hon föreslår vårdnadsbidraget som en ersättning för den kommunalabarnomsorgen. Om förslaget går ut på att de pengar som går till den Nr 35 kommunala barnomsorgen i ställetskall gå till vårdnadsbidrag, då blir del en Onsdapen den ersättning. Del är mot detta som vi vänder oss. 75novemhpr 1981 en mångfald av olika vårdformer att erbjuda familjerna. konstruktionen av statsbidraget till barnomsorgen kommer del alt finnas en mångfald,som ger stöd åt alla grupper i samhället och också ger den valfrihet som är såviktig ur liberal synvinkel. Vad föreslår är att man skallfå tillbaka de problem som vi hade , då man fick stå ochstampa i kommunala daghemsköer ulan alt få plats. får man plats i denkommunala barnomsorgen, även om väntetiden är lång. Man får dock plats tillslut - det är viktigt all betona. 32 Förste vice talmannen ()replik; är rörande okunnig omförhållandena på det här området. Om man väntar får manplats, säger . Ja, det är klart. Men har man så stor glädje aven plats som man får när barnet är . om man skulle ha behövt platsen närbarnet var ett eller ? Delar 138 000 som står i kö . T. o. m.socialdemokraterna inser alt det är orealistiskt att räkna med att man skallkunna bygga ut 20 000 platser . Det betyder att vi får räkna med att detär betydande köer igenom. Är det då inte önskvärt att mananvänder en liten del av det stöd som samhället satsar på den kommunalabarnomsorgen för alt underlätta för de föräldrar som skulle föredra andravårdformer och på det viset minska köerna till förmån för dem som föredrarkommunal barnomsorg? Alla grupper i samhället skall fåstöd, sade . Det är just det vi vill. Vi menar att den härvårdnadsersättningen skall komma alla barn till godo. Sedan kan man, när manfått det bidraget, själv välja vad som är bäst - att använda bidraget till attsjälv ta hand om barnen eller att använda det till att betala en motsvarandehögre avgift för den kommunala barnomsorgen. De som använder sig av denkommunala barnomsorgen får ingen som helst försämring, men köerna minskar.Bonnie borde också förstå att det är ett samhällsintresse all vi fåren rättvisare politik. 33BONNIE () replik: slänger ur sig invektivoch tramsiga kommentarer. Jag skulle vilja kontra dem med att säga att IngegerdTroedsson på ett rörande sätt visat en oförmåga att analysera siffror. 138 000 barn står i kö till den kommunala barnomsorgen,men de flesta av dessa barn är . , när barnen har fyllt treår, har de flesta av dem fått en barnomsorg. Del är inte så, att detfinns en konflikt mellan dem som har dagisplats och dem som inte har det, utandet är fråga om hur länge varje enskild förälder får vänta. Ingen behöver i dagvänta på barnomsorg tills barnet har fyllt . Tyvärr är delkanske några som förlorar den kommunala barnomsorgen, när barnet fyllt . Jag trordet är väldigt viktigt att betona att den föreslagna bidragskon- struktionenger ett stöd till alla familjer. Den ger faktiskt ett mycket Nr 35angeläget stöd till hemmaföräldrar . I debatten om hemmaföräldrar har den man huvudsakligen koncentrerat sig på de materiella problemen ochglömt bort deandra problemen som är mycket stora. Det är problem som gäller hur _ man skall kunna få per dag för sig själv, hurman skall kunna Barnomsorsen klara sina tandläkarbesök, hur man skall kunnafå hjälp med lekskoleplats. När det gäller dessa problem ger den härbidragskonstruktionen en lösning. Man ger de föräldrar som är hemma ett oerhörtviktigt stöd som också behövs för barnens skull. Detta förnekar alltså IngegerdTroedsson. 34GÖREL (); Jag kommer i mitt anförande att i huvudsakberöra motion 1979/80:1194, som rör huvudmannaskapet för dellidsförskolan. Enligt nuvarande 5 § barnomsorgslagen är kommun skyldig attanvisa barn som är kyrkobokförda i kommunen eller som stadigvarande vistas därplats i förskola fr. o. m. höstterminen det år då barnet fyller . Syftetmed 5 § är givetvis bl. a. att säkra en gruppverksamhet med pedagogisk träninginför skolstarten. många av sexåringarna placerade i daghem. Gruppernainom daghemmet är ofta organiserade i s. k. syskongrupper, innerymmande barn iåldrar varierande från ända upp till i samma grupp. I motion 1979/80:1194 påpekas att deltidsförskolan på sinahäll, genom de utvidgade syskongrupperna, tenderar att uppslukas avdaghemsverksamheten och att detta vore olyckligt med hänsyn till behovet hosbarnen av en åldersmässigt samordnad gruppverksamhet inför skolstarten. Deflesta barn ser fram emot detta, emot att få börja lekis, känna sig på väg attbli stora, på väg in i skolans värld. I motionen ifrågasätts också om inte ett enhetligthuvudmannaskap skulle underlätta samordningen mellan deltidsförskolans ochskolans verksamhet och underlätta en smidig skolstart. I proposition 1980/81:205 uttalar sig socialministernodelat positivt för de utvidgade syskongrupperna och hänvisar till att fleraremissinstanser uttalat sig för de åldersblandade grupperna. påpekasi propositionen att har för avsikt att ge ut en mera samladinformation om de åldersblandade syskongrupperna och om erfarenheterna av dennaförsöksverksamhet, som del ju är fråga om. Jag ser fram emot den redovisningen, men vill gärna häruttala min tveksamhet. I många kommuner, där man har åldersblandade grupper,försöker man inom daghemmets ram att ordna åldersavskilda aktiviteter. I destora daghemmen kan delta låta sig göras, men i de små lägenhetsdaghemmen ärdet svårt. Det finns avsevärda fördelar med de åldersblandadegrupperna, det är jag medveten om, bl. a. ur administrativ synpunkt och t. ex.för att barnen slipper byta grupp. Det finns emellertid också ett behov,särskilt hos de större barnen, av att umgås med jämnåriga, och risken finns allde större barnen vägrar att gå till dagis och leka med småbarn. En nackdel, somjagser del, är ocksårisken att deltidsförskolan försvinner, en träning tillsammans med jämnårigainför skolarbetet, som barnen behöver, och som man visserligen försökertillmötesgå inom stora barnstugor, men som många barn inte får möjlighet tillsom det är . Barnens behov skall vara utslagsgivande, sadesocialministern , och det instämmer vi alla i. har regeringen tillsatt en utredning för attkartlägga och utvärdera erfarenheterna av den försöksverksamhet med samverkanmellan förskola och skola som har bedrivits litet överallt i landet. Delbetonas emellertid att kommittén skall "begränsa sitt arbete till dennakartläggning" utav den försöksverksamhet som pågår. Efter begäran avriksdagen har kommittén fått tilläggsdirektiv för att utreda för- och nackdelarmed en sänkt skolpliktsålder. Det är inte säkert att en kartläggning av nuvarandeförsöksverksamhet ger besked om vilka problem som finns. Det finns kommuner därman är negativ till utvidgat samarbete mellan förskola och skola eller där maninte förslår vilka samverkansmöjligheter som finns, t. ex. beträffandelokalanvändning, och värdet av olika samverkansmöjligheter. 1 de kommunerna har man givetvis inte någonförsöksverksamhet alls. Kartläggningen kommer då inte att omfatta dessakommuner eller belysa den intressanta frågan om varför attityderna där ärnegativa, var hindren finns och vad de består av. Det är utomordentligt angeläget altkonsekvenserna av det nuvarande delade huvudmannaskapet för förskola och skolablir belysta. Jag hade tänkt fråga socialministern om hon ansåg att denna frågaskulle behandlas av som en självklar del. harsocialministern gått men, herr talman, jag utgår från att det är närmastofrånkomligt att även huvudmannaskapsfrågan behandlas av kommittén ochavvaktar, som det har sagts i betänkandet, den "skyndsamma" utredningen. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. Jag villmeddela att anslag om kvällsplenum nu uppsatts. 36LENNART (): Det är inte mycket att tillägga i den härdebatten, som har pågått . I motion 1979/80:1192 har emellertidjag tillsammans med några andra ledamöter tagit upp frågan om behörighet förtjänst för förskollärare och fritidspedagog. Jag vill därför något ta tiden ianspråk för att poängtera betydelsen av att man också på dessa platser fårutbildade människor. Vi säger i vår motion att det är viktigt att de föräldrarsom har barn i barnstugorna ges garantier för att barnen blir rättomhändertagna. Jag tror att så också sker. Vi utbildar omkring 4 600förskollärare , och det gör vi för att kunna uppfylla de kvalitetskravsom vi har på arbete inom barnstugor.Vi har emellertid arbetslösa förskollärare som vi har andraanställda. Det är viktigt att man ser till att få en utbildad kår på hela dettaområde. Både i propositionen och i utskottsbetänkandet säger mannej till kravet på behörighet. Ett nej kan emellertid läsas på olika sätt.Eftersom man i propositionen visserligen säger nej till kravet på behörighetmen likväl fastslår att utbildning är viktig, tycker jag ändå att propositionenandas en positiv inställning till frågan. Kanske man dock hyser för stor trotill kommunerna. Dessa har ibland svårt att hävda kvalitetskravet - det kanfinnas ekonomiska aspekter bl. På kommunerna läggs i framfiden ett stortansvar, om de inriktningar som vi har på barnomsorgen skall kunna följas. Meddet beslut som fattas om den framtida utbyggnaden kommer det att ställasstörre krav på att klara av barnomsorgen och att utbilda personal på deltaområde. Utskottels uttalande är ännu mer positivt. Man sägervisserligen nej till behörighetskravet men fastslår att det är viktigt att ha personal som kan ta hand om uppgifterna och som förstår barnen. Utskottet skriver: "Utskottet vill därför framhålla angelägenheten av att det vid förskolor och fritidshem anställs personal som genomgått utbildning till förskollärare, fritidspedagog eller barnskötare- ." På grund av den goda skrivning som har gjortsoch det som har sagts från talarstolen förutsätter jag att man vid utbyggnadenav barnomsorgen försöker se till att kvaliteten på utbildningen blir bra. Deungdomar som får utbildning bör också få anställning efter utbildningstiden. De anställda har starkt engagerat sig i barnomsorgsfrågan.Det är förståeligt. Jag tycker att man tillsammans med de fackligaorganisationerna borde försöka lösa den här frågan. Det vore en styrka omrepresentanter för facket tillsammans med representanter för kommuner,politiker och andra samarbetar för att få en god barnomsorg här i landet. Det brukar vara populärt att yrka bifall till motioner somär avstyrkta. Jag kommer inte att göra det, det leder ingenstans. Men jag villstryka under att vi som har motionerat i denna fråga kommer att nogsamt följautvecklingen och försöka se till att vi får en utbildning som gagnar barnen,föräldrarna och samhället. 37INGA (vpk) replik; Jag tycker det är dåligt av attinte yrka bifall till sin utmärkta motion. Den stämmer överens med vpk:s kravpå behörighet för dessa tjänster. konstaterar att det i både propositionen ochutskottsbetänkandet har sagts nej till krav på behörighet som mansäger att det är viktigt med en bra utbildning inom barnomsorgen. Och så sägerLennart att det är "en god skrivning" i denna fråga. Jag hållerinte med om det. Det är ett viktigt kvalitetskrav att man får behörighetskravockså på dessa tjänster. Jag förstår inte vad det skall vara för skillnad påatt ha en tjänst 7 protokoll 1981/82:34-36 Nr 35 inom förskolan och inom detallmänna skolväsendet. Onsdaeenden också är inte rädda föratt kommunerna inte skall anställa utbildad 25november 1981 Personal i tillräcklig omfattning. Det är denna förtröstan ochförlitan på att kommunerna skall klara frågan utan lagstiftning som vi kommunisternainte kan dela. Så säger att man kan läsa ett nej på olikasätt. Han försöker liksom få det här till att i alla fall vara något positivt.Men ett nej är ju faktiskt ett nej, och man säger nej till behörigheten. Jagtycker att det hade varit just av att yrka bifall till sinmotion, som är en bra motion. 38 () replik; Jag delar uppfattning alt det ären bra motion, men jag tar mig friheten alt själv bedöma om jag skall yrkabifall till eller avstå från att yrka bifall till densamma. Om det sedan ärdåligt eller bra-den bedömningen, , tar jag inte alls så hårt. Här har jag bara garanterat att jag har följt dessa frågorunder och att jag kommer att följa dem också . Jaghåller med om att mankanläsaett ja eller ett nej på olika sätt. Men, IngaLantz, man kan ibland försöka se positivt även på den mörkaste sidan - och jagmenar nog alt det i detta fall inte är så mörkt som del ser ut. Ett löfte attarbeta offentligt för dessa frågor tillsammans med de fackliga organisationernatror jag ger mer än ett yrkande om bifall till en motion som är avstyrkt. 39 INGA (vpk) replik; försöker här föra in enbrasklapp. Det är den vanliga gången - att man argumenterar på det sättet atthänder det ingenting skall jag väcka en motion till. Jag tycker detta är attsmita undan i en mycket allvarlig kvalitetsfråga. Men det är precis så somsocialdemokraterna har gjort tidigare i debatten om kvaliteten. Man smiterundan, man tar inte sitt ansvar. Så gör också i den här debattenom sin egen motion. 40 () replik; Om alla de ord IngaLantz har sagt i den här salen om barnomsorgen skulle ha burit frukt, så skulledet ha fört mycket långt på olika områden. har förmåga attkritisera, överdriva och spela ut i stället för att jobba sakligt och fast ochverkligen försöka vinna framgång med sina inlägg. kan man spela förgalleriet, och det har gjort här på ett mycket hårt sätt. 41OVE (); Jag har begärt ordet för att anföra någrasynpunkter i anledning av mofion 1979/80:848, som handlar om rätt tillbarnomsorg för ofrivilligt arbetslösa. Det förekommer med jämna mellanrum att föräldrar - oftaunga ensamstående mammor-inte kan ta erbjudet arbete därför att barnpassning inte kanordnas, eller att de inte får barnpassning därför att de inte har arbete. Då ärde inne i ett ekorrhjul, som de har svårt all la sig ur. Det är angeläget attbarnpassningen så anpassas alt del går all la erbjudet arbete - det blir säkerti längden billigast också för samhället. Motionen är välvilligt behandlad av utskottet, men detfinns skäl att. understryka att vad utskottet skrivit om motionen verkligenkommer till praktiskt utförande och att kommunerna handlar därefter. Utskottetskriver; "Det kan emellertid finnas skäl för altexempelvis i samband med information till kommunerna om den i detta belänkandebehandlade reformen erinra om vad utskottet ovan anfört." Jag förutsätteratt detta får betraktas som ett uttalande från sida och att det ären självklarhet alt denna fråga föranleder rejäl uppmärksamhet frånsocialstyrelsens sida. Utskottet har också skrivit - och det är det man syftar påi det fidigare citatet; "Enligt utskottets mening framstår det somangeläget att den som förlorar en barnomsorgsplats till följd av att han ellerhon blir arbetslös skall kunna fä tillbaka platsen om han eller hon erbjuds ettarbete." Jag förutsätter att det också kan innebära att den som blirarbetslös inte förlorar barntillsynen. För dagen nöjer jag mig med vad utskottet anfört, men jagkommer givetvis att noga följa frågan och är beredd att återkomma om ingaförbättringar sker med anledning av vad kommer att uttala här i dag.Jag inser, herr talman, det meningslösa i att yrka bifall till motionen mot ettenigt utskott. 42TORE (): Egentligengäller mitt anförande motion 1639,men det får bli en sista sak. Först vill jag fråga: Vad sysslar vi med? Jag har personligen ingen invändning mot förslaget om"ett nytt och förenklat statsbidragssystem för barnomsorgen", som detheter på s. 6 i betänkandet. Men när jag finner ordet"kvalitetsfrågor" pä samma sida med redovisning av de fyra avsnitten- "Utrymmesstandard m. m. i daghem och fritidshem. Barngruppernas storlek.Personaldimensionering och Personalens utbildning m. - kommer frågan:Vad sysslar vi med? Gäller det barnen? Omsorg är ett fint ord. Jag kan inte låta bli att tänka påAndersens saga om Kejsarens nya kläder. Alla tror att det är fråga ombarnomsorg. Men det är ju vuxenomsorg - möjligen. Det gäller att se till, attde vuxna får fritt från barnen. I det långa loppet skall det visa sig att dettaäven är dålig omsorg om de vuxna. Flåller vi inte i på med något som är en gigantiskbluff; att vi vårdar barnen, att vi tar hand om barnen? Jag skallpeka på ett; fick vi höra att barnen som kommer tilllågstadiet i nu är bråkiga och oroliga. var klass 1 den lugnaklassen. är det stora problem för lärarna. Så sades det; Hälften av barnen kommer från splittrade hemeller hem där det aldrig funnits mer än en förälder. Och dessa barn - observera- talar inte om fareller mor, mamma eller pappa, . De talar om "dom vuxna". Vilken triumf för jämlikheten! Jag tycker attjämställdhetskommitlén bör införa det i sin meritförteckning: "Domvuxna!" Dessa skadade barn kommer givetvis i stor utsträckningfrån förskolan. Vad skall de säga som vuxna - de som blir det - om våromsorg? Vad skall de säga om oss som konstruerat den värld där de revs sönder,där oron var allt och friden intet? Socialministern talade om "behovet avutvecklande pedagogisk verksamhet". Utvecklande till vad? Barnavännen talade om behovet av "en godbarnomsorg", och hennes nöd var den ekonomiska katastrof hon siade om förvissa kommuner och att de borgerliga var emot en utbyggd barnomsorg. Många har här ropat efter kvalitet och andra efter 100 000nya platser. Platserna på fängelserna är slut - det repeteras avmassmedia . Får jag fråga; Har del möjligen något samband medbarnomsorgen? Det finns hus, hem, goda byggnader mer än någonsin, fullamed prylar, med videospelare, med TV. med allt - utom utrymme för barnen. "Dom vuxna" har ordnat barnomsorgen utanför väggarna. Jag mötte en parad på gågatan mellan ochHötorget . I blåsten, i stormen som nästan var apokalyptisk. En parad avbarn med vårdare. Barn - kinkande, förmanade; Håll i plastkassen! Görinte så där! Paraden var barn i fina kläder, inte undernärda på bröd,försedda med ledare . Men ingen far eller mor. "Domvuxna!" Varthän, tappra trupp i novemberblästen? Till lyckan?Eller Chrisliania? Eller kanske till en vanligvardagstillvaro, som kan bli bra? Givetvismåste vi ha förskolor och barndaghem. Ja visst, i nödfall. Jag kan i stort instämma i anförande, därhon talade om att vi är emot kollektiv uppfostran. Men egentligen ville jagsäga något om motion 1639 av , och mig. Där talarvi, fördel första, för all förskolan ges samma etiska målsättning som denövriga skolan, för det andra för att det klarare anges på vilka grunder barnenslivsfrågor skall besvaras. Jag tycker att motionen i all sin korthet tar uppnågonting väsentligt och redovisar det riktigt. Så läser jag vad utskottetskriver, och det går kanske inte att skriva annat . Utskottets svar ärförmodligen mycket uttömmande - ett uttryck för högsta vishet. Vi får hoppasatt "de stora religiösa högtiderna ägnas uppmärksamhet". 43GABRIEL " (fp); ställde några frågor till iförsta hand socialministern och i andra hand någon från utskottet. Eftersom jagvet att socialministern är förhindrad att närvara här, då hon befinner sig påannat håll föralt slåss för mer resurser till det sociala arbetet, skall jag försöka svara åutskottets vägnar. Vad menar utskottet med sina uttalanden om utvärdering avstatsbidragssystemet, frågar . Låt mig citera urutskottsbetänkandet: "I propositionen uttalas att, sedan effekterna ocherfarenheterna av det nya bidragssystemet kan överblickas, bidragsnivån kanbehöva omprövas med hänsyn till såväl utvecklingen av kostnaderna förverksamheten som den statsfinansiella situationen samt allmännakommunalekonomiska överväganden." Detta sägs alltså mot bakgrund av har uttalat att syftet är att relationerna mellan staten ochkommunerna vad gäller kostnadsfördelningen skall vara oförändrade. I betänkandet framhålls vidare: "Utskottet villframhålla att man därvid särskilt bör bedöma vilken effekt spärregeln haft ochom det finns behov av denna. Även i övrigt bör konsekvenserna av de nyareglerna övervägas, bl. a. såvitt avser effekterna för kommuner som redan nuhar väl utbyggd omsorg på heltid." Såvitt jag förstår innebär det att regeringen noga skallfölja effekterna av bidragssystemet. Det bör självfallet ske införframläggandet av budgetpropositionen för att utröna om det finns anledning attföreslå ändringar. Det bör i detta fall ske dels när det gäller bidragsnivån istort, dels vad gäller effekterna för kommuner av olika slag. Jag tror inte manskall tolka det sä att varje kommun skall ha full kompensation för vad deeventuellt kan komma att förlora vid övergången till det nya systemet. I såfall vore det inte möjligt att ändra reglerna utan att öka totalramen. Däremotbör man undersöka hur kommunerna anpassar sig till de nya reglerna och övervägaom det kan finnas behov av kompletteringar. Vi vet att det finns olikamöjligheter att kompensera kommuner med särskilda svårigheter. Jag behöver intehär närmare gå in på det, men det är en sak som regeringen får fundera på. Jagtycker också det är viktigt att ha som utgångspunkt vad socialministerntidigare sade, nämligen att barnomsorgen inte skall vara ett besparingsobjekl.Tvärtom skall den sättas i främsta rummet inom ramen för våra begränsaderesurser. Till det sade tidigare vill jag påpekaföljande. I det partiprogram som arbetar efter och i det förslagtill nytt partiprogram som kommer att framläggas finns kravet på ettvårdnadsbidrag till familjer med små barn med. Jag noterar att IngegerdTroedsson har tagit intryck av en del av de synpunkter av kritisk natur som vihar framfört mot vad som har kommit från moderat håll. Det tycker jagnaturligtvis är bra. Vad vi emellertid inte är beredda att gå med på är att mantar pengar från barnomsorgen. Jag skall avstå från att la upp en skattedebatt, även omdet vore frestande att göra det efter att ha lyssnat till sådan debatt hör kanske inte riktigt hit. För mig är det dock litet svårtatt förstå den matematik som går ut på alt man överför pengar från barnomsorgentill alla andra områden, som man säger att det ändå inte blir sämreför barnomsorgen. Del måste vara en speciell moderat matematik, som jag inte får att gåihop. Jag tror inte heller att det går att komma ifrån att effekten skulle bliatt det blir svårare för kommunerna att bygga ut barnomsorgen.