prot · G50985 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:85 Förhandlingarnaleddes av förste vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för den 12 innevarande månad. 2 § Upplästes följande inkomna skrivelse: Jagfär härmed avsäga mig mitt uppdrag som ledamot av frän och med den 1mars 1982. 3 §Upplästes följande inkomna skrivelse; Jagfår härmed anhålla om entledigande från uppdraget som ersättare i förmoderata samlingspartiet i . den 19 februari 1982Ingrid Diesen 4§ Svar på interpellation 1981/82:123 om beredskapen för hälso- och sjukvården ikrig i har frågat om jag kan ge besked om vadregeringen avser att göra för att utan dröjsmål tillse att den svenskasjukvårdsberedskapen i materiellt hänseende bringas till en sådan nivå, att Omberedskapen för hälso- och sjukvården i krig Omberedskapen för hälso- och sjukvården i krig både civilbefolkningen ochvåra stridskrafter kan känna rimlig tillförsikt "om kriget kommer". Regeringenavser att lägga fram en proposition om inriktningen avsäkerhetspolitiken samt totalförsvarets fortsatta utveckling. Regeringensbedömning av behovet av åtgärder för hälso- och sjukvårdens beredskap kommer däockså att redovisas. Hälso-och sjukvården har en avgörande betydelse för såväl de militära förbandens somcivilbefolkningens motståndsvilja, men också för samhällets förmåga att fungeraunder krig och andra konflikttyper. Hälso- -och sjukvården i krig är därför enviktig del av värt totalförsvar. Hälso-och sjukvården i krig grundas på de resurser som finns i fredssjukvården. Dessabehöver dock kompletteras i krig genom olika typer av åtgärder, såsomhemskrivning av patienter, upprättande av operations-och vårdannex samtsäkerställande av sjukvårdens försörjning. I det försvarsbeslut som fattadeår 1977 angavs en inriktning för uppbyggnaden av hälso- och sjukvården i krigför den närmaste femårsperioden. Denna inriktning har inneburit attberedskapen har kunnat förbättras, bl. a. i fråga om läkemedel, utrustning föroperafionsannex samt beträffande utbildning av personal för hälso- ochsjukvården i krig. Försvarskommitténhar lämnat sitt slutbetänkande Totalförsvaret 1982/87. Detta utgörtillsammans med programplan 1982/87 för hälso- öch sjukvårdeni krig ett viktigt underlag för det arbete som pågår med dentotalförsvarsproposifion som skall läggas fram för . Medanledning av att undrat vad granskning avberedskapslagringen inom område resulterat i kan jag nämna attsocialstyrelsen i en skrivelse till harredogjort för vilka åtgärder som redan har vidtagit eller avseratt vidta med anledning av . Av socialstyrelsensskrivelse framgår vidare att f. n. ser över vissa rutiner, bl.a. för samverkan med överstyrelsen för ekonomiskt försvar. Jagär ense med i om att hälso- och sjukvärden i krig är enviktig del av totalförsvaret. Därför kommer den att behandlas utförligt i denkommande totalförsvarspropositionen och därmed ocksä att ingå i dettotalförsvarsbeslut som skall fatta senare i vår. Anf.2 i (m); Tillåt mig först att tacka statsrådet för det svar hon hargivit på min interpellation. Det är nu en månad sedan den ställdes, och vinärmar oss uppenbarligen raskt den tidpunkt dä regeringen avser att lägga framsin försvarsproposifion. Det kommer därför kanske alt bli tillfälle attåterkomma till de långsiktiga planeringsfrågorna senare i vår. Mininterpellation hade emellerfid en mera kortsiktig, men inte mindre angelägeninriktning. Jag nämnde i den ordet "beredskap", och jag användefidsbestämningarna "utan dröjsmål", "eller nästavecka". gjorde detdärför att jag tycker mig ha funnit att \i just , och för åtskillig tid framöver, har en utomordentligt allvarlig svacka i vår sjukvårdsberedskap. Statsrådet talar i sitt svar om att "de resurser som finns ifredssjukvården -.- - behöver dock kompletteras i krig". Detta är en sangvinisk förhoppning, När det blir krig är det förmodligen för sent att komplettera dem. Det är innan det blir krig, som beredskapen mäste finnas färdig. Jag har varit medveten om att sjukvårdens materiel- ochläkemedelsförsörjning sedan åtskillig fid tillbaka utgjort en akilleshäl iförsvarsberedskapen. Det är inte bara i försvarskommitténs slutbetänkande, somsjukvärdens behov redovisas i sista kapitlet. Jag har därför under de tvåsenaste riksmötena upprepade gånger försökt aktualisera denna problematik. Denutlösande faktorn det här offentliga samtalet var riksrevisionsverketsförödande kritik av beredskapsplanering den gångna sommaren.Man talade där om beredskapsförråd, som ej hade inventerats ,som man var bekymrad över materielsvinnet inom den civila sjukvården.Man beskyllde för att sakna en klar uppfattning om innebörden isitt programansvar på beredskapsomrädet, och man var osäker omansvarsfördelningen mellan , huvudmännen och överstyrelsen förekonomisk försvarsberedskap. Om detta är sant är det ju ytterst illavarslande.Såvitt jag förstår har delvis besvarat krifiken genom sinprogramplan för den närmaste femårsperioden, och även fått försvarskommitténsendossering av sitt förslag. Detta innebär åtminstone delvis attriksrevisionsverkets kritik egentligen drabbar regeringen och , somicke ställt erforderliga medel till förfogande för attmöjliggöra en rationell beredskapsplanering. Men en höjning av anslagsramen är naturligtvis inte nog.Organisatoriskt förefaller sjukvårdsberedskapen att likna "helahavet stormar". Man har avväpnat och länsstyrelserna ochlagt över en mängd uppgifter pä landslingen utan att förvissa sig om att desenare har vilja, kompetens och resurser att ta hand om dessa uppgifter. Underhela innevarande år har vi en totalt oklar ansvarssituation i växlingen mellantvä organisationsmodeller, där jag personligen har ringa filltro fill den nya. Jag skall naturligtvis med allra största intresse ta delav försvarspropositionen i de delar det här gäller, och - i den mån det pänågot sätt ankommer pä mig - göra mitt bästa för att stödja realisfiska förslagpä detta för hela landets befolkning vitala område. Men i dettahus börjar göra mig otålig, för i världen utanför oss skärps motsättningarna,både inom och mellan länderna, och det börjar bli bråttom att se om sitt hus,vårt hus. Det är därför jag har frågat statsrådet om regeringen, även iskuggan av försvarspropositionen, ändå kan företa sig något, för att nu bringaupp sjukvårdsberedskapen pä en försvarbar nivå. Att jag med en viss envishet återkommit lilldessa beredskapsfrågor under de senaste riksmötena beror naturligtvis på attjag anser det övervägande sannolikt atl vi under 1980-talel kommer att fäuppleva ett nylt världskrig, där blir en ofrånkomlig krigsskådeplats.Alla hoppas vi atl de fär rätl, som tror att tradifionellautrikespolitiska linje - den Om beredskapen för hälso- och sjukvården i krig Omberedskapen för hälso- och sjukvården i krig alliansfria politiken, somskall rättfärdiga hävdandet av en svensk neutralitet även under ett krig -också kommer att respekteras, men jag anser det oförsvarligt naivt att räknamed att sä kommer att ske, när våra nordiska grannar i väster tillhör NATO,medan vårt finska broderfolk utrikespolitiskt och militärt har att ta särskildhänsyn fill sin östra granne. I en tidsålder, då krig inte förs enbart tilllands eller fill sjöss utan väl så mycket i luftrummet, är läge -mellan två maktblock - inte skyddat på samma sätt som förr, utan kanske snararejämförbart med vad som i tvä fidigare världskrig varit eller Belgiens.Vårt territorium kan kränkas ovanifrån, och radioak-fivitet kan var som helstsvepa in över våra gränser. Utanatl föregripa behandling av vårt framtida försvar senare ,vidhåller jag att regeringen har ett ansvar för att svenska folketskall kunna räkna med bästa möjliga skydd till liv och hälsa, ocksä i ensituation då mänskligt lidande, till omfattning och intensitet, kan befaras blii det närmaste ofattbart. Vår alliansfria politik har som konsekvens att vimåste reda oss själva. Vi har inga andra att lita till. Här som eljest gällerdet att ta vara på och organisera vad det svenska samhället ännu har avresurser och kompetens. Jagär ledsen, fru statsråd, att behöva konstatera att svaret på min interpellafiondärvidlag inte förefaller rikfigt betryggande. Jag vill först bara erinra om vad jag sade i mitt svar, nämligen att enproposition kommer att läggas fram inom en . Sedanskall jag gärna fillägga att jag tycker det är bra att i Värmdöhar tagit upp den här frågan i genom en interpellation. Det är bradärför att den här typen av frågor dess värre inte alllid är sä politisktintressanta, och de fillhör den del av politiken där man ständigt mäste tjataför att väcka nägol intresse. Jag är dock inte beredd att i detalj gå in ifrågorna den proposition som regeringen just nu förberederkommer att läggas fram. Anf.4 i (m); Det är uppenbart att och jag i många stycken har enlikartad inställning till dessa problem. Det är bara det att tidsaspekten förmin del spelar en mycket stor roll. Det enda besked som återstår för mig att geär; Ta befälet, ! Överläggningenvar härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 1981/82:144 om svenska företagsinvesteringar utomlands 5 Ekonomi- och budgelministern : Frutalman! har i en interpellation om svenska företagsinvesteringar utomlands ställt en tredelad fräga till mig: Hur serregeringen pä sambandet mellan företagens kraftigt ökade investeringarutomlands och den minskade industrisysselsättningen inom ? Räknarregeringen i sina framtidsbedömningar med att företagens investeringarutomlands skall fortsätta att öka och sysselsättningen i industrin här hemmafortsätta att minska? Vilka åtgärderavser regeringen alt vidta för atl stoppa kapitalexport ochindustriutflyttning? Jag vill erinra om att ,och jag - alllsä för bara drygt tremånader sedan - hade en lång debatt här i kammaren om tillståndsprövningen närdet gäller svenska företags utlandsinvesteringar. Den debatten illustrerade bl. a. att vi har olika syn påutlandsinvesteringars effekter för den inhemska ekonomin, en skillnad sombetingas av om man har en socialisfisk eller en marknadsekonomisk grundsyn. a. på flera konkreta exempel, där svenska företags utlandssalsningarhade skapat fler jobb i . Produkfionens ökande internationalisering ärpå intet säU unik för . Den är ett villkor för vidareutveckling avindustrin i ett öppet och frihandelsbaserat land som . Vår polifik mästesålunda inriktas pä att underlätta för svensk industri att expandera överalltdär det finns en marknad. En grundläggande tanke i det marknadsekonomiska systemetär att företagen själva i allmänhet har de bästa möjligheterna att avgöra denlämpliga storleken, inriktningen och lokaliseringen av sina investeringar.Investeringsviljan avgörs av en rad faktorer som t. ex. marknadstillväxt,konkurrensförhållanden, lönsamhetsutsikter och den allmänna framfidsbe-dömningen.Alla dessa förhållanden kan i varierande utsträckning påverkas av denekonomiska polilik som förs eller som ställs i utsikt. I det sammanhanget börunderstrykas att den diskussion som förs om löniagarfonder pä intet sättär ägnad att stärka investeringsvilja och framtidstro i näringslivet. Investeringarna har utvecklats negativt i påsenare är, och sysselsättningen i industrin har minskat. Detta är ett faklum.Men i motsats till C.-H. anser jag det felakfigt att huvudsakligenrelatera denna trend till det förhållandet att utlandsinvesteringarna ökal. Delsamband som finns belagt i flera utredningar är i stället atl utlandsinvesteringarär ett komplement till satsningarna hemma, snarare än en ersättning för dessa. En förbättrad konkurrenskraft är det bäsla sättet atlskapa förutsättningar för ökad produkfion och sysselsättning. I en omvärld medallt härdare Om svenska företags investeringar utomlands Om svenska företags investeringar utomlands konkurrensom marknaderna är konkurrenskraften alldeles avgörande. Detta synsätt ärstyrande för den ekonomiska politikens utformning. Regeringen räknar med att industrin i i framtidenskall öka sin produkfion och pä sä sätt kunna bereda flera människor arbete.Devalveringen och med den förenade åtgärder samt de mättfulla löneavtalen för1982 har skapat förutsättningar för en ökande industriprodukfion. Visserligenkan företagen stegra sin produktion med befintlig kapacitet ännu ett tag, menunder loppet av året bör såväl investeringar som nyanställningar komma i gång.Sysselsättningen kan varakfigt öka bara om den produktiva basen stärks. Vi menaratt grunden har lagts till en sådan förstärkning. Det är naturligt att utlandsinvesteringarna ökar. Bakom dei stafistiken registrerade ökningarna ligger flera faktorer, t. ex. marknads-,stordrifts-och specialiseringsfördelar. I vissa fall kan t. ex. lokala reglerkräva att det utländska företaget skall investera eller etablera sig i landetför att få fortsätta. Utlandsinvesteringarna är ofta ett komplement tillverksamheten i . De kan ge nyttiga impulser på forsknings- ochutvecklingssidan och åstadkomma ett valutainflöde i form av utdelningar,räntor, patent- och licensintäkter. Och med de finansieringsvillkor som ärförknippade med utlandsinvesteringar har dessa automatiskt en motpol i postenlångfristiga län på kapitalbalansen. Vårt näringsliv behöver en bred bas för sin verksamhet.Det har visat sig, som är väl medveten om, att våra mestframgångsrika företag också har en bred uflandsetablering. Och det är ocksåbelagt i mänga utredningar att just denna sektor har givit den svenskaföretagsamheten ett avgörande tillskott. Den ledande positionen, som i dagintas av och t. ex., hade inte kunnat nås utan en välutbyggd utlandsorganisation såväl i försäljnings- som i produktionsledet.Sverige har internafionella åtaganden inom ramen för för handeloch för ;s kapitalliberaliseringsstadga att tillåta kapitalsatsningar. Vihar samfidigt kvar möjligheten alt via vår valutareglering pröva attinvesteringarna är reala och inte s. k. portföljinvesteringar. Jag ser sålunda inle några egentliga negalivasamband mellan utlandsinvesteringarna och industrisysselsättningen i Sverige.Jag räknar med att svenska företags utländska engagemang kommer attvidareutvecklas, som ett naturligt komplement till investeringarna i Sverige.Jag är vidare inställd på en tilltagande aktivitet i räknar med atl industriproduktionen i ökar med ca3,under loppet av 1982. 6CARL-HENRIK (vpk): Den här debatten skall handla om svenskaförelags investeringar utomlands. Både i ekonomiministerns svar och i minakommentarer som följer berörs den allmänna teorin för utlandsinvesteringarnaoch deras verkningar. Jag hoppas därför att fru talmannen inte anser det liggautanför del behandlade ämnet om jag tar min utgångspunkt i en aktuell fråga,som gäller utländska investeringar i . Jag gör det för att belysa detmotsättningsfyllda i ekonomiministerns positioner och för att söka kommaunderfund med vilken som egentligen är hans ståndpunkt. Frågan om försäljningen av Wasabröd i till detstora multinafio-nella trasten är som bekant aktuell. Regeringen skallsnart säga ett ja eller nej affären. har industriminister gått utfill massmedia och sagt att det enligt hans mening är en förträfflig affär.Regeringen kommer att godkänna utförsäljningen av Wasabröd. Ävenekonomiministern har uttalat sig. Jag citerar ur för den 21februari; "Affären är intressant som värdemätare på hurinternationellt storkapital bedömer industriklimatet i . Om företagarnatycker att det är hopplöst att driva industriell verksamhet i ökarintresset för svenska företag alt etablera sig utomlands. sker det omvända.Det här är en mätare som visar om vi i ligger rätt eller fel i denindustriella politiken." tycker alltså att det är bra att Wasabrödsäljs ut till en mulfijätte. Jag har rakt motsatt mening - jag tycker att detär skadligt - men det är inte det vi skall debattera här. Ekonomiministernanser att uppköpet av visar att "vi i ligger rätt i denindustriella politiken". Däremot ligger vi tydligen "fel i deninduslriella politiken" om intresset ökar för svenska företag att etablerasig utomlands. Men vår debatt här har sin utgångspunkt i det faktum, att desvenska företagens investeringar utomlands fördubblades i det närmaste under1981 till . Skall man döma av detta måsle vi liggaväldigt mycket fel i den industriella politiken, dvs. den regering därekonomiminister och industriminister ingår sköter sig uruselt.Jag kan av mänga skäl ställa mig bakom det omdömet, men är det ocksåekonomiministerns åsikt? Ulländska uppköp av svenska företag är bra, anser denborgerliga regeringen. Jag förmodar att den tror att sädana uppköp gynnarsysselsättningen i . Svenska uppköp av utländska företag är också bra,säger ekonomiministern i sitt interpellationssvar, för vilket jag tackar.Sädana uppköp gynnar sysselsättningen i . Regeringens ståndpunkt äralltså att både försäljning av svenska företag till utlandet och svenska uppköpav företag i utlandet är gynnsamma för sysselsättningen i . Finns det inte, skonsamt uttryckt, en motsättning iekonomiministerns resonemang? Att både utförsäljning av svenska företag ochuppköp av utländska företag är bra för landet går väl ihop bara under enförutsättning, nämligen att ekonomiministern anser att allt som dekapitalistiska storföretagen gör är bra för . Är det kanske det som ärfolkpartiets och regeringens ståndpunkt? Denna debatt har ett direkt samband med den diskussion somvpk-gruppen förde med arbetsmarknadsministern här i riksdagen.Den diskussionen gällde sysselsättningsproblemen i allmänhet. gällerdebatten sambandet mellan industrisysselsättning och utlandsinvesteringar.Ekonomiministern försöker i sitt svar pådyvla mig uppfattningen, att denminskade sysselsättningen inom industrin och de minskade investeringarna påsenare är huvudsakligen, som han skriver, skulle vara en följd av Om svenska företags investeringar utomlands Om svenska företags investeringar utomlands Det är naturligtvis lättare att polemisera mot mig om jag skulle hadenna extrema uppfattning, men var har jag uttryckt den, ? Varvänlig och belägg det med citat eller erkänn att interpellationssvaret ärfelakfigt på denna punkt! Min ståndpunkt är att de svenska företagens storautlandsinvesteringar är ansvariga för en del av sysselsättningsminskningen inomden inhemska industrin. E>elvis handlar det om en direkt utflyttning avindustriarbetsplatser frän . finns det emellertid, som jag påpekar iinterpellationen, mänga samband och återverkningar mellan utvecklingen inom densvenskägda utlandsseklorn och utvecklingen inom . Men det ärkomplicerade relationer det handlar om, där det ibland kan vara svårt attpåvisa i vilken riktning sambanden går och vad som är orsak och verkan. I en avde statliga utredningar som behandlar den här frågan understryks det altåterverkningarna av den ökade produktionen utomlands för exporten fränhemlandet är en kontroversiell, dvs. en omstridd fråga i många länder. I olikaempiriska studier har man kommit fram till helt olika effekter. En statligutredning i uppskattade att amerikanska utlandsinvesteringar - via effektenpå amerikansk export och import - kan ha inneburit ett bortfall av 1,3 miljonerarbetstillfällen i , medan en annan studie kom fram till att de skapat 600000 nya jobb. Innan jag går in på en diskussion av sambanden mellanutlandsinvesteringar och industrisysselsäilning i vill jag erinranågot om bakgrunden. Det är rikfigt att vi hade en diskussion här i riksdagenså sent som om fillståndsprövningen av svenska företagsutlandsinvesteringar. Det var då man hade tagit bort det s. k.bytesbalanskriteriet vid prövningen av tillståndsgivning, och riksbanki ett pressmeddelande hade sagt alt alla ansökningar om direkta investeringar iutlandet nu i princip kommer att bifallas. Men har ärssiffrorna förav lämnade tillstånd till svenska direkta investeringar i utlandetpublicerats. Det var det som var utgångspunkten för min interpellation. Desiffrorna visar en mycket uppseendeväckande ökning . De närmastföregående åren har summan legat relativt kring 3,5 miljarder kronor.Under fjolåret steg den till inte . Delta äremellertid långt ifrån de totala svenska investeringarna utomlands. Till dennasumma, som gäller kapilalullskott från moderbolag till dotterbolag i annatland, måste läggas investeringar finansierade av dotterbolagen själva, enderaav egna medel eller genom upplåning. En del av denna upplåning sker med borgeneller garanti från moderbolaget, varvid tillstånd krävs. Sådanatillstånd uppgick till . De totala investeringarna isvenskägda dotterbolag utomlands kan på den grunden uppskattas tillminst . Detta var etl år i svensk ekonomi när antalet sysselsattainom industrin minskade med 26 000 och industrins investeringar gick ned här hemma i . Industrins totala investeringar - inom - uppgicktill . Medräknas även investeringarna inom handeln tillkommer8 miljarder kronor. Jämför de siffrorna med utvecklingen av den svenskägdaindustrins investeringar utomlands! Måste inte även en ekonomiminister somtror pä den ekonomiska liberalismen som pä evangeliet börja att fundera ensmula över sammanhangen? är ju detta ingen alldeles ny utveckling som skulle habörjat . Under de bägge senaste årtiondena har det skett en kraffigökning av de svenska företagens investeringar utomlands. De har mångdubblats.Antalet anställda i svenskägda företag utomlands har också ökal mycket kraftigt.År 1980 uppskattades det totala antalet anställda i svenska dotterbolagutomlands - inkl. försäljningsbolag - till mellan 350 000 och 400 000 personer.Antalet anställda i svenska producerande utlandsbolag är drygt en fjärdedel avindustrisysselsättningen här hemma. Även de svenska företagens förmögenheterutomlands har ökat kraftigt. uppgick de fill närmare 49 miljarderkronor, vilket kan jämföras med bolagens tillgångar i som var ca 78miljarder kronor samma är. Enligt en redovisad beräkning har de svenskaföretagen mellan 1970 och 1979-alltså under 1970-talet-investerat sammanlagt180 miljarder kronor i och utomlands, dvs. nästanhälften av de totala investeringarna i . De flesta dotterbolagen i uflandet ägs av ett fåtal storabolag. Fem stora koncerner hade av alla utlandsanställda . De 20största svenska företagen kontrollerade tillsammans av allaanställda i svenska produktionsbolag utomlands. Många stora svenska företag harmer än hälften av sina anställda utanför , ett bolag som SKF mer än Om svenska företags investeringar utomlands Den ökade kapitalexporten och den starka tillväxten avantalet anställda i svenskägda företag i utlandet har skett med attindustrin i stagnerat och en kraffig minskning skett av antaletsysselsatta inom industrin. , alltså , var antaletinduslrisysselsatla nästan exakt 100 000 personer lägre än . Under sammaperiod hade alltså de anställda i svenskägda företag utomlands ökal med ettantal i samma storleksordning. De s. k. mulfinationella eller transnationella företagenväxer i regel både i hemlandet och i utlandet, men de växer mera i utlandet. Påbägge håll sker tillväxten väsentligen genom köp av andra företag, alltså genomen ökad centralisafion av kapitalet. En undersökning av LO;sutredningsavdelning om 22 svenska transnationella företag visar en ökning avderas sysselsättning i med 62 000 personer och i utlandet med 64 000anställda . Men då måste man också beakta att de harköpt en massa företag och sålt vissa företag. Efter korrigeringar för köpta ochsålda företag återstod en reell ökning på knappt 3 0(X) i och 25 000 iullandel. Andelen nya jobb var alltså mycket högre utomlands. Ekonomiministern uttalar sig med stor tvärsäkerhet omeffekten av utlandsinvesteringarna på sysselsättningen i . Han hävdar atlutlandsinvesteringar är ett komplement satsningarna hemma. Han säger sig iden fidigare debatten ha anfört flera konkreta exempel - i Om svenska företags investeringar utomlands självaverket var det bara ett - där svenska företags utlandssatsningar hade skapatfler jobb i . Han hänvisar till samband som skulle vara belagda i flerautredningar. Men i själva verket uttalar man sig i de gjordautredningarna med mycket stor försiktighet.