prot · G50937 · 1981-12-31 00:00:00 — kan reagera mot regeringsbeslutet vidbehandlingen av det betänkande från utbildningsutskottet som vi nu behandlar.Formellt avvisar vi en motion där moderater från län krävt att försöketmed betygsfri intagning i län skall avbrytas. Majoriteten i ulskottetmotiverar sitt avslagsyrkande med att bara registrera regeringsbeslutet av den5 november, utan att se konsekvenserna av eller beklaga det fattade beslutet. Socialdemokraterna har därför i en reservation föreslagitatt ånyo skall uttala sig för försöksverksamhet i syfte att finnamodeller för intagning till gymnasieskolan. Vi har också i vår reservationkritiserat regeringen för att försöket inte har startats i flera delar avlandet. Voteringen här i kammaren är viktig för eleverna i Lindesbergsgymnasieområde. Ja, den är viktig inte bara för dem, utan även förelever i helalänet, som kan få vänta på besked om intagningen till långt in på hösten 1982.Därtill är voteringen viktig för hela vårt lands elever. Jag hoppas således att har det mod som behövsför att ge kommuner och länsskolnämnden i län den önskade möjlighetenatt genomföra det med stort ansvar startade försöket med nya metoder förintagning till gymnasieskolan, som kan genomföras. Jag yrkar bifall till vårreservation beträffande betygsfri intagning till gymnasieskolan i län. 60BIRGITTA RYDLE (m); 1 det här betänkandet behandlas ett antalmotioner som väcktes under den allmänna motionstiden . Jag tänkeruppehålla mig vid de två moderata reservationer som är fogade till betänkandet. Vår reservation 1 gäller betygssystemet och antaletbetygstillfällen i och är föranledd av all utskottet har avstyrktmotion 1980/ 81:1313 av Per Stenmarck. I och med att den nya läroplanen börjar tillämpas fr. o.m. nästa läsår kommer också - enligt riksdagsmajoritetens beslut -betygsgivningen i att inskränkas till årskurserna 8 och 9. Majoritetens beslut bygger på uttalandet i propositionen1978/79:180 att det "för tillfället inte finns något alternativ till betygsåsom ett urval till fortsatt utbildning". Vi moderater har inte den snäva synen på betyg. Vi anseratt betyg är nödvändiga inte bara som ett urvalsinstrument. De är nödvändigaockså av andra anledningar. De stimulerar eleverna att göra sitt bästa och ger dem ettklart definierat och näraliggande mål för sitt arbete. De ger information tillelever och föräldrarom elevernas styrka och svagheter samt ger större garantier för rättssäkerhetoch objektivitet än muntliga omdömen. Det är inte i första hand en skyldighet för samhället attge betyg, utan en rättighet för eleverna attfå dem. Betyg bör vara ett naturligt, regelbundet förekommandeinslag i skolarbetet. De skall ses som ett pedagogiskt medel bland andra.Betygsgivningen skall inte vara något dramatiskt som inträffar ett och etthalvt år innan det avgörande valet till fortsatt utbildning elleryrkesverksamhet skall göras. Vi anser att antalet betygstillfällen i börutökas i stället för att inskränkas. Och vi hävdar att det nuvarandebetygssystemet skall ersättas av ett kunskapsrelaterat betygssystem, somspeglar varje elevs individuella prestationer. Jag yrkar,herr talman, bifall till reservation 1. Reservation2 rör betygskomplettering. I motion 1980/81:962 av m. fl. kräver vi attnuvarande orättvisor i bestämmelserna om betygskomplettering avskaffas. Nyttslutbetyg från får utfärdas för vuxenstuderande inomkommunal och statlig vuxenutbildning, men först efter det att detursprungliga slutbetyget gavs. Nytt slutbetyg får utfärdas tidigare än för studerande som har beviljats utbildningsbidrag enligt bestämmelsernaför arbetsmarknadsutbildning och för dem som har beviljats särskiltvuxenstu-diestöd för studier på grundskolenivå. Dessa bestämmelser innebär altmöjligheterna att komplettera grundskolebetygen har förbättrats för flerakategorier studerande, dock icke för alla. Vi framhåller i motionen att vi finner bestämmelsernaorättvisa. De är orättvisa mot de ungdomar som vill komplettera sina betyg utanvare sig utbildningsbidrag eller vuxenstudiestöd. Det är faktiskt mångaungdomar som efter det att de har slutat återfår sittstudieintresse och inser att vidare utbildning är nödvändig för dem. Då måstedet vara galet när samhället inte tar till vara alla ungdomars studieintresseoch utbildningsambitioner utan tvärtom reser hinder för en del av dem genomförbud och tillhöftade tidsgränser när de vill förbättra sina betyg. Inomgymnasieskolan leder nuvarande bestämmelser till taktiska val avutbildningslinjer och icke önskvärda övergångar mellan studievägar. Kompetensbestämmelserna vid intagning till olikautbildningsvägar bör naturiigtvis utgå från de kunskaper man måste ha för attklara utbildningen. Det skall inte spela någon roll vid vilket tillfälle ellerpå vilket sätt kunskaperna har inhämtats. Därför bör alla elever utantidsbegränsning och andra hinder ges rätt att genom kompletterande studier ochprövningar förbättra sina betyg och få tillgodoräkna sig dessa betyg imerithänseende. Utskottet har avstyrkt motionen med hänvisning tilltidigare beslut och till tilläggsdirektiv till gymnasieutredningen omutformningen av betygsättningen i gymnasieskolan. Vimoderater delar inte utskottsmajoritetens uppfattning. är såviktig för så många ungdomar , att bestämmelserna bör ändras Nr 37 "'''- den Därmed yrkar jag bifall även till reservation 2. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av yisa skolfråsor kammarens förhandlingar. 61SVEN (vpk); Bakom 1900-talets alla storautbildningsreformer kan man utskilja målsättningen att genom utbildning reducerade sociala skillnader som fortfarande existerar i det svenska samhället. Iprakfiken har detta tagit form i strävanden att få olika sociala skiktproportionellt representerade inom olika utbildningslinjer. Pappas plånbokskall inte få vara avgörande. Nej, tanken är i stället att begåvning,lämplighet och intresse skall vara bättre urvalskriterier. Det är sädana idéersom bär upp efterkrigstidens debatt om enhetsskolan. Men är det enuppgift för alla utbildningssystem att överföra samhällets dominerandeideologiska föreställningar på barnen. Kännetecknande för den rådande ideologinär att man skall acceptera olikheter mellan olika sociala grupper, dvs. attvissa grupper är överordnade och andra underordnade. Grundtanken är attklasskillnaderna, de sociala olikheterna i samhället, skall upplevas som heltnaturliga. Det sker alltså en tydlig inprägling av denna syn inom bl. a. skolanoch mer och mer ju högre upp i utbildningssystemet eleverna kommer. Vad jag här påstår är dokumenterat genom flera undersökningaroch studier. Det är alltså klart att skolan behandlar barn från olikasocialgrupper olika. Härigenom förstärks de sociala skillnader som fanns föreskolstarten. Särbehandlingen sker på många olika sätt. Ett av de mera påtagligaexemplen härpå utgör segregationen. Det blir av naturliga skäl så att skolanhar den sociala uppdelningen i boendet som grund för sin elevsammansättningoch skapar på så sätt klassavdelningar med olika social sammansättning ochdessutom skolor för olika sociala skikt. Del finns f. ö. studier som bekräftar att bostadsområdenmed stor andel arbetarbefolkning och invandrare inte upplevs som likaattraktiva för kvalificerade eller behöriga lärartjänster som andra områden medt. ex. utpräglad villabebyggelse och med en stor andel välsituerade ochvälanpassade sociala grupper. Är det då endast segregationen som är den nödvändigaförutsättningen för skolans särbehandling? Nej, särbehandling förekommer även iklasser där eleverna kommer från olika sociala skikt. Vilken roll spelar då det vi här talar om, nämligenbetygen? Enligt läroplanen är syftet med betygen, förutom att vara ett led iden fortlöpande kontrollen av elevernas arbete, att ge underlag för studie- ochyrkesorientering såväl inom som vid val av fortsatt utbildning.Syftet är vidare att ge arbetsgivare och anställande myndigheter en grund förbedömning av sökande till olika anställningar. Slutligen är betygen eninformation till föräldrarna om elevernas skolresultat. har det gjorts en rad undersökningar, bl. a. avskolöverstyrelsen, som fastslår sambandet mellan elevernas sociala bakgrund ochbetyg. Barn från arbetarklassen har lägre betyg än andra barn. Hur förklararman då detta? Den vanligaste förklaringen är barnens uppväxtmiljö. Hemmensolika intellektuella och känslomässiga klimat präglar barnen och derasprestationsförmåga i skolan. En annan förklaringsmodell går ut på att genetiskaförutsättningar återspeglas i betygsfördelningen. Men en vanlig förklaring ärockså skolans roll. Eftersom lärarna, som både skall lära ut och värdera detutlärda, i stor utsträckning själva kommer från medelklassförhållanden,företräder de ofta sådana värderingar. De kunskaper som lärs ut utgår ofta frånmedelklassens erfarenheter och normer. Arbetarklassens erfarenheter blir sällanen utgångspunkt för undervisningen. En aktuell undersökning från sociologiskainstitutionen vid visar att elevernas sociala ursprung ochbakgrund är avgörande för deras skolprestationer. Ju högre socialgrupp elevernatillhör, desto högre är prestationsnivån. I slutet av årskurs 6 sker, som alla vet, det fria valettill högstadiet. Kombinationen särskilda kurser i engelska och matematik samtspråkval ger den största valfriheten inför gymnasievalet. Officiell statistikvisar att denna kombination till väljs av akademikerbarn och fill avbarn till outbildade arbetare. Det intressanta är- det visar andraundersökningar- att det inte bara är socialt relaterade skolresultat som gerutfallet. Arbetarbarn tenderar nämligen att göra mindre fördelaktiga val, ävenom de har goda skolresultat. Även här förstärks således den socialasärbehandlingen. Kurs-och ämnesvalet i högstadiet är en rest av det gamlaparallellskolesystemet och blir alltså till en social vattendelare av sammaslag som valet efter folkskolan mellan läroverk och yrkesskola/arbetsliv. Barn från högre socialgrupper tycks alltså själva klartvälja den väg som går till högre utbildning, och detta relativt oberoende avbetyg, kön, klassens sociala sammansättning, osv. Det är också klart att högresocialgrupper väljer "teoretiskt" i mycket stor utsträckning - ävenom de inte har särskilt goda resultat- medan i de lägre socialgrupperna endastde mest högpreste-rande eleverna väljer teoretiska ämnen. På så sätt får vi ettslags tudelning i en övre och en undre skolväg. Genom tillvalen uppkommer en markant nivågruppering. Vifår särskilda undervisningsgrupper för de högpresterande. Personligen är jag ien åldersgrupp som hann uppleva parallellskolan, dvs. uppdelningen i folkskolaför de lägre socialskikten och läroverk för de mer välbeställda. Man kan intemissta sig på att vi i betygssystemet och dess fortsättning har en modernmotsvarighet till den gamla uppdelningen i folkskola och vad vi på vår tidbrukade kalla "herrskapsskola". Genom nivågrupperingen förstärksdessa tendenser. Det är samma politiska krafter som på sin fid kämpade för attbehålla parallellskolan och hetsade mot enhetsskolan och som nuockså vill förstärka särbehandlingen och nivågrupperingen. Skolan speglar de orättvisor och klasskillnader som finnsi samhället. Vpk vill kämpa för att få bort en ordning som innebär att skolan fungerarpå olika sätt förolika sociala grupper av elever. Vi går emot dem som på olika vägar försökeråterinföra samma principer som gällde under det gamla parallellskolesystemet,vars avskaffande vi ser som en framgång. Vi motsätter oss också en uttunning avundervisningen till koncentration på basfärdigheter eller s. k.vardagskunskaper. För arbetarklassen är det ett intresse att arbetare och lägretjänstemän får kunskaper och färdigheter för att -så ser vi på det ivarje fall - kunna omvandla dagens profitstyrda produktion till en produktionstyrd av människornas behov. Jag yrkar bifall till motionerna 1980/81:1317och 971 i de punkter som avser det nu behandlade betänkandet. Då det gällermom. 7 om försöksverksamhet med betygsfri intagning stödjer vpk reservation 3av m. fl. 62KERSTIN (); Jag skall begränsa mig fill att någotkommentera reservation 3 i betänkandet. Reservationerna 1 och 2 kommer YlvaAnnerstedt senare att ta upp. Jag skall inte upprepa den historieskrivning som HelgeHagberg gjorde i sitt anförande när det gäller försöken i med betygsfriintagning. Jag tycker att försöket ganska klart visar vilka svårigheter manhaft när det gällt att genomföra försöket. Det är också så, som sade, att regeringen ibörjan av november beslöt att uppskjuta hela den här försöksverksamheten. Manhade två motiv härför; dels att det har visat sig förekomma klart uttaladesvårigheter att genomföra den betygsfria intagningen, dels att vi så nära itiden har att vänta förslag om en ändrad gymnasieorganisation. Då tycker vi attdet är naturligt och välmotiverat att vänta med försök med betygsfri intagningtills vi bättre vet hur den nya gymnasieskolan kommer alt se ut. Utskottetsmajoritet har också ställt sig bakom de tankegångarna. Det största problemet när det gällt detta försök har varitvad man kallar för kompletterande urvalsgrund just i de fall där man haftplatsbrist på vissa linjer. Till det mest komplicerade har också hört den s. k.intagningsintervju som man skulle använda sig av. Det skulle gå så till att manskulle ha en grupp bestående av en person med erfarenhet av den aktuellastudievägen, en representant för den avlämnande skolan och en avintagningsnämndens ledamöter. Föräldrarna skulle ha rätt att delta i den härsammankomsten. Vidare tyckte man att en representant för skolans syo-verksamhetborde delta. Den här intervjugruppen skulle enligt förslaget få prövagrad av mogenhet i valet av utbildningsväg. Man skulle också se på elevensförutsättningar på den aktuella studievägen. Man skulle vidare se på elevensintresse och motiv och om det fanns alternativa valmöjligheter. Man skulle ävenla hänsyn till om det fanns speciella behov hos vissa elever att tillgodose. Det visade sig att det skulle bli fråga om väldigt mångaintervjuer. Man kan nästan föreställa sig en 16-åring i den härintervjusituationen. meningfinns det vissa krav som ett sådant här bedömnings- och urvalssystem måste innehållaför att man skall anse att det är godtagbart. Först och främst skall det vara ett hjälpmedel för attutvärdera hur skolan har lyckats med den uppgift som den har, att ge elevernakunskaper. Det skall också kunna stimulera varje elev till studier. Denenskilde eleven måste vidare känna att han eller hon genom egna insatser kanpåverka urvalsför-farandel. Inte minst måste sedan systemet av elever,föräldrar och lärare upplevas som rimligt och rättvist. Det får inte ge utrymmeför godtycke och tillfälligheter. Men det måste också ta hänsyn till deförutsättningar en elev har för att klara en önskvärd utbildning. Många hade stora förväntningar om attförsöken med en betygsfri intagning skulle visa att man hittat ett instrumentsom i möjligaste mån uppfyllde kraven på ett rättvist och bra urvalssyslem. Tyvärr måste man konstatera att den tänkta modellen inteuppfyller dessa krav. Låt oss nu hoppas att förslaget om gymnasieskolansframtida organisation också kan ge oss möjlighet att senare pröva eft urvals-och bedömningssystem som är så rättvist och objektivt som möjligt, ensamt ellersom komplement till betygen. Till vpk;s representant jag vilja säga: fattade ett beslut om betygsättningeni , som innebar att det skulle finnas betyg i årskurs 8 och 9 - mensådana betyg som i motsats till grundar sig på de enskilda elevernasprestationer utan jämförelse med klassen i övrigt. Utskottet har ingenanledning att frångå den ståndpunkten. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan i dess helhet. 63 () replik: säger att svårigheterna attgenomföra försöken har varit uppenbara och att de har varit vägledande förregeringens beslut. Men det som jag kritiserar är att beskedet kommer först den5 november. Därmed blir det mycket svårt för de direkt drabbade i Lindesbergsgymnasieregion. Det är bättre, säger ,att vänta tills gymnasieutredningens förslag kommer i praktisk tillämpning.Men vi har bedömningen att det vore bättre att pröva , för vi vet inte om deförslag som gymnasieutredningen lägger fram är de riktigt avvägda. Det hadevarit värdefullt att redan nu få litet erfarenheter av försök sådana som de vartänkta - och som man ifrån lokalt håll var beredda att genomföra, dels iLindesbergs gymnasieregion, dels genom länsskolnämnden i län. 64SVEN (vpk) replik; Det är dokumenterat genom seriösaundersökningar, bl. a. av , att det förekommer en segregering,att barn som kommer från högre sociala skikt får bättre betyg än arbetarbarn.Det är nu ocksåstyrkt att andelen arbetarbarn stadigt sjunker ju högre upp iutbildningsnivåerna man kommer. På högskolenivån är det särskilt påtagligt. Detta innebär att det finns alla skäl att vidmakthålla detankar som varit vägledande , där man eftersträvat en betygsfriintagning till gymnasiet. Och det finns alla skäl att fullfölja denförsöksverksamhet på det här området som är planerad men som ändå inte kommertill stånd. Vi kan inte fortsätta med ordningen att man lika gärna kanta fram taxeringskalendern och efter den bestämma vilka elever som skall kommain på gymnasiet. Vi måste få en ordning som ger en demokratisk möjlighet föralla att få utbildning. 65KERSTIN () replik; sade i sitt första anförandeatt vi länge har sökt efter några former att på något vis ge en bättre bild aveleverna och även se till att det skulle vara möjligt för dem att välja rättutbildning och rätt yrke. Jag delar de synpunkterna. Men jag tycker inte att den här modellen har visat sighålla måttet. Det är ju faktiskt fråga om elevernas möjlighet att bli rättvistbedömda och att känna att man har en rättssäkerhet i bedömningen. Jag tyckerinte att de kompletterande urvalsgrunderna med intervjuundersökningar fyller demåtten. Så till och . Jag förstår mycket väl attjust de kommunerna, som hade kommit rätt långt i planeringen och tycker att manmöjligen skulle kunna få genomföra försöket, känner att de har blivit besvikna,som säger. Men de har ju även möjligheter att då gå tilldepartementet. De får naturligtvis den hjälp de behöver för att de ungdomar dethär gäller inte skall komma i kläm. Man har t. ex. möjligheter att utvidga denfria kvoten för att klara denna del av den här frågan. 66 (vpk) replik; talar här oni ett rättvistbedömande. Men hur förklarar hon då att det fungerar på det viset , attbetygen är en utslagningsmekanism? Betygsjakten leder fram till stress,konkurrens och utslagning, och det står ju i motsats till läroplanensintentioner om att verka för samarbete, elevens självförverkligande ochjämlikhetsmål. De som drabbas hårdast av denna sållningsmekanism är justarbetarung-domen. Är det rättvist? som är dokumenterat genom officiella utredningar,klart kan påvisa att arbetarungdomen upplever skolan på det här viset och kanfå en känsla av meningslöshet, att de oftare slås ut än andra, mer välsitueradegrupper - är det då rättvist? Är det inte klart att vi måste vara uppmärksamma på dettaoch eftersträva så långt det är möjligt att komma ifrån denna orättvisa ordning? 4 proiokoll 1981/82:37-38 67YLVA (): I reservation 1 hävdar att betygbör ges på samtliga stadier i och att en övergång bör ske tillkursrelaterade betyg. Som har redovisats beslutade 1979 medanledning av läroplanspropositionen att vi skulle ge betyg endast i årskurserna8 och 9.1 det sammanhanget redovisades också de olägenheter ochmissuppfattningar som råder och har rått kring det relativa betygssystemet, somju innebär att en bestämd andel elever skall ha ett visst betyg i varje ämne. Det föreslogs en modifikation av betygssystemet, så attbetygen skall ges i en femgradig skala där medelbetyget är 3. Övriga betygskall ges med hänsyn till elevens prestationer, och någon given proportion förde olika betygen skall inte finnas. I det sammanhanget redovisade statsrådet också att detfinns brister i betygen som informationsförmedlare. Därför är det viktigt attutveckla också andraformer för information, som ger en mer allsidig bild avelevens insatser och aktivitet i skolan. Här spelar de enskilda samtalen roll. Utskottet anslöt sig då liksom nu till denna uppfattning. Också betygens roll som motivationsinstrument är omstridd.Det mest väsentliga för att eleverna skall uppleva tillfredsställelse i arbetetoch känna sig motiverade är naturligtvis att de uppfattar det som meningsfulltoch innehållsrikt. Detta åstadkommer man ju genom att göra innehållet istudierna intressant och genom att lägga upp undervisningen på ett sådant sättatt eleverna verkligen engageras. Utskottet har inte funnit någon anledning attändra beslutet om betygssättningen i . I motion 1313 säger motionären att eleverna har rätt attfå information om vad de klarar av bra och vad de är mindre lämpade för. Dettapåpekande ger anledning misstänka att motionären tror att det inte skallförekomma någon bedömning av elevernas arbete eller någon kunskapskontroll. Såär ingalunda fallet. Tvärtom framhålls upprepade gånger i propositionen att detär angeläget och viktigt att eleven får fortlöpande information om sitt arbete- om sina starka sidor ocK om sina svaga. Jag yrkar därför avslag påreservation 1 och bifall till utskottets hemställan. I reservation 2 tar upp frågan ombetygskompleltering. gäller regler som innebär att de som verkligenbehöver komplettera sina betyg också kan göra det. Reglerna gäller för den somhar beviljats utbildningsbidrag enligt bestämmelserna för arbetsmarknadsutbildning,den som beviljats särskilt vuxenstudiestöd för grundskolestudier, den som harett ofullständigt slutbetyg och den som barett mer än slutbetyg,1 samband med ändringen av reglerna uttalade statsrådet att den som vid vuxenålder är beredd att satsa tid och kraft på förnyade studier på grundskolenivå iregel har starka skäl för att göra det och att det ligger i samhällets intresseatt ta vara på detta studieintresse. Med hänvisning till att de gällande reglerna ger förnyadestudiemöjligheter för den som av speciella skäl har misslyckats med sittslutbetyg liksom till att gymnasieutredningen skall komma med förslag om ny utformning av Nr 37 betygsättningen i gymnasieskolan yrkar jag avslag på reservation 2 ochbifall Torsdaeen den till utbildningsutskottets hemställan i dess betänkande nr 2, 68BIRGITTA RYDLE (m) replik; Det är inte meningen att vi skall ta upp enbetygsdebatt , eftersom tiden är knapp. Jag vill bara erinra om alla deundersökningar och utfrågningar, enkäter, som har gjorts om svenska folkets synpå förekomsten av betyg, Den senaste undersökning som jag känner till gjordes avSIFO och publicerades . Två frågor ställdes, och den första fråganlöd; Anser ni att man skall fortsätta att ge betyg i , eller anserni att betygen skall avskaffas? av de tillfrågade ansåg att man skullefortsätta att ge betyg. ansåg att betygen skulle avskaffas. Denandra frågan gällde huruvida man skulle ge betyg fler terminer än i årskurs 8och 9. Av de tillfrågade ansåg att man skulle göra det, medan ansågatt det är lagom att man ger betyg i årskurs 8 och 9. Sedan vill jag gå in på frågan om betygskomplettering. Detär faktiskt så att väldigt många elever väljer en social linje pågymnasieskolan för att lättare få höga betyg. Sedan kan debehörighetskomplettera de ytterligare ämnen som de behöver för att söka till enviss utbildning. Men del är, som f. ö. påpekas i motion 1320 av ,omöjligt för en elev som gått N-linjen, vilken är behörighetsgivande för ettmycket stort antal högskoleutbildningar, att höja ett redan erhållet betyg. Mankan visserligen genomgå fyllnadsprövning, men det är tämligen meningslöst,eftersom det ändå är det först givna betyget som räknas i merithänseende vidantagning till högskolan. Vi anser att det bäraren orättvisa som måste komma bort.Det är att sticka huvudet i busken att inte lata elever få använda bevis påfaktiska kunskaper i ett ämne när de söker till högre utbildning. 69 () replik; Som så skall vi väl inte ha en ny betygsdebatt här med anledning av dettabetänkande.