prot · G509157 · 1981-12-31 00:00:00 — Det har även förekommit endel vittnesmål från dein som kommer aft drabbas. Men kanske har de mänskligaupplevelser som man har kommit bort litet grand. Vi som arbetar ellerhar arbetat bland dem som drabbas värst - vi som har den stora förmånen attleva bland dem och dela deras villkor- ser att man inte springer med statistiki handen och reagerar på det. Upplevelsen av snäva ekonomiska ramar äromedelbar och skrämmande. Det finns här i många fall inslag av förtvivlan ivardagen. Ändringar i sjukförsäkringen m. m. Ekonomiska försämringar upplevs vid varje fidpunkt i livetoch som hemska och oroväckande. Bara symptomen på sjukdom kan skapastora ångestkänslor genom hotet om en förlorad inkomst, en inkomst som är ettmåste för att man skall klara def nödvändigaste - hyran och maten - och ettrimligt och drägligt socialt liv. Det får alltså sociala konsekvenser när man driver framekonomiska försämringar. Vi vet från andra områden, t. ex. när det gällerarbetslösheten, att det ibland kan gå så långt att det slutar med döden. Detsåg vi i Studio S 'oregående vecka, och det gav naturligtvis en tankeställare. Samma tejiJenser finns naturligtvis här med försämradeekonomiska villkor. Det får djupa sociala konsekvenser. I sin förlängning driver det här naturligtvis fram nyasjukdomssymptom. Det är inte bara fråga om den psykosociala miljön på arbetsplatserna,utan det gäller hela livssituationen. Det är den ekonomiska piskan som införs med karensdagarna.Det skapar aUtså stor osäkerhet, och det skapar en ny sjukdomsbild. Korttidssjukskrivningarna kanske kommer att minska, därföratt fler kommer att jobba när de är sjuka, men långtidssjukskrivningarna kanskekommer att öka än mer. Nedgången i fråga om sjukskrivningstimmar kommer med allsäkerhet att vändas. Vad värre är, kostnaderna för den nya sjukdomsbildenkanske kommer att öka och läggs då på landstingen. Därmed ökar skattetrycketjust på de grupper som är utsatta för den ekonomiska utpressningen medkarensdagar. säger de borgerliga företrädarna på löpande band attdet gick ju att ha karensdagar . Ja, men det var ju inte bra, och därföravskaffades de. Att nu återgå - med de helt nya ekonomiska förhållanden somarbetargrupperna har - betyder en ekonomisk piska. Piskan för de arbetande och ekonomiska stimulanser åtkapitalet för att det över huvud taget skall investera och bedriva någonverksamhet, det är borgerhg politik. Klasskillnaderna går inte - något som vår statsministertydhgen inte alls har klart för sig - mellan dem som arbetar i kommuner och landsting och industriarbetargrupperna. Nej, klassgränsen går mellan de arbetande i bred mening och de skikt som berikar sig på andras arbete - kapitalägare, aktieägare och höga tjänstemän som backar upp kapitalägarna. Bestämmel sen om karensdagar rikfar sig mot arbetargrupperna. Därför är den en klasslag. Det skulle naturligtvis behövas det omvända - ekonomiskastimulanser till de arbetande för att uppnå ekonomisk och social rättvisa ochsom en följd därav goda arbetsinsatser för landet, piskan på kapitalägarna föraft investera och skapa nya jobb. Def har sagts att karensdagarna är ett beställningsjobbfrån . Det är sant. Men regeringen envisas medatt säga att de införs därför att staten måste spara. Här är det frågan om tvåmotiv, som man kör bredvid varandra.Kalla det för en arbetsfördelning, men båda har samma syfte: omfördelningenskall drabba de sämst ställda. argument är att korttidsfrånvaron skall minska, och manhänvisar då till att den frånvaron är besvärlig för företagen. Den försvårarplaneringen, skapar onödiga kostnader, minskar effektivitet och produktivitet.Ja, visst är det så. Sjukdom stör produktionen. Därför vill naturligtvisSvenska arbetsgivareföreningen sortera bort alla svaga, dvs. Defär följden av att införa karensdagar. Sjukdom skapar ekonomiska problem, som isin tur skapar nya sjukdomar. Sedan återstår bara förstadiet till folksjukdomenförtidspensionering, nämligen långtidssjukskrivning. Vi får alltså en effektivutsortering på arbetsmarknaden med ett karensdags-system. Regeringenlåtsas inte om negativa sociala och medicinska effekter av införande avkarensdagar. Detta skall då ses mot bakgrund av det högt uppdrivna tempot iarbetslivet. Jag tycker aft det är ett gigantiskt hyckleri att regeringen intelåtsas om att karensdagar har negativa effekter. Sparai stället på statens utgifter genom att slopa de generösa subventionerna ochskattelättnaderna till skattespekulanterna. Avskaffa skattefond-sparandet.Stoppa planerna på JAS. Angrip skatteflykt och skattefusk. Det vill deborgerliga inte kännas vid. Man har inte svarat på frågor orn detta i dagensdebatt. Alternativen för borgerhg politik är tydligen höjd moms ellerförsämringar för de arbetande. Omnu allt kommer att ha sin partipolitiska gång, kommer karensdagar att införas isjukförsäkringen. Det kommer i alla fall att fattas ett sådant beslut. Det ären djupt orättvis politik som då segrar. Det sker utan att någon folkmajoritethar uttalat sin vilja i frågan. Regeringen har inte fått något godkännande ival av en sådan här politik. Jag vet att det finns flera borgerliga politiker,som har någon förankring i verkligheten, som f. n. lindrigt uttryckt lidersamvetskval. Skall man införa karensdagar eller inte? Om man inför karensdagari sjukförsäkringen, då är det en seger för partipiskan. Omförslaget genomförs har också bollen sjjelats över till socialdemokraterna,som har lovat - om de kan bilda en regering - att som en av de förstaåtgärderna lägga förslag om att karensdagarna skall tas bort. Då har också denekonomiska bollen spelats över från borgerligheten till socialdemokrafin. Dåkommer naturligtvis intressanta frågeställningar att uppstå. Konimersocialdemokraterna aft ta bort karensdagarna ur sjukförsäkringen och finansieradet med höjd moms? Det är en frågeställning som är aktuell, och def kanifrågasättas om man infe i stället skall välja att klämma åt kapitalet,aktiespekulationen och aktiehandeln. Frågan är öppen och den kräver ett svar -åtminstone före . Eftermiddagenspedagogiska yttrande av sjukvårdsministern , där hon jämfördesjälvrisk för en bil och karensdagar vid sjukdom, illustrerar nämligen denborgerliga människosynen. Def är denna mähnisko.synsom blir resultatet av den kapifalisfiska Ändringari sjukförsäkringen m. m. Ändringari sjukförsäkringen m. m. marknadsekonominsramar - den starkes rätt, den ohöljda egoismen och hänsynslösheten mot densvage. Ettnej till karensdagar i sjukförsäkringen är ett uttryck för en helt motsattpolitik: solidaritet, gemenskap och kollektivt delade villkor. Det är arbetarrörelsensklassiska grundvalar. Det är med en sådan politik arbetarrörelsen skall ge denborgerliga politiken svidande nederlag . Det är bara synd att inteden vrede som har väckts fram på arbetsplatserna har fått def uttryck denförtjänar, nämligen en politisk strejk mot borgarpolifikens socialanedrustning. Då kanske vi inte hade haft något förslag att ta ställningtill eller också hade ett eventuellt förslag kunnat klart avvisas. Åtminstonehade en borgerlig valförlust varit given. Jag yrkar bifall till de förslag som sätter stopp för införandet avkarensdagar i sjukförsäkringen och till mofion 403. 71 BIRGITTAJOHANSSON (s): Självrisk isjukförsäkringen skall vi ha, säger . Den nuvarande borgerligaregeringen har en förmåga aft dölja sina förslag genom att hitta på nyabegrepp. Självrisk är ett begrepp som vanligtvis används när det gäller bil ochhemförsäkringar, alltså döda ting. Det är oförskämt av regeringen att användabegreppet självrisk i sjukförsäkringen. Dethandlar om människor, om levande fing, människor av kött och blod. Det handlarom människor som har varit med om att bygga upp produktionen och detsocialförsäkringssystem vi har .. LO-kollekfivet,och då främst de privatanställda, drabbas hårt av regeringens angrepp påsjukförsäkringen. En miljon människor utan sjukdagar drabbas inte alls avregeringens spariver. Flertalet tjänstemän och offentliganställda drabbasmycket litet. I stället slår förslaget hårt mot LO-medlemmar utansjuklöneavtal, mot grupper med hårda och hälsovådliga jobb. Var finnssolidariteten i regeringens dårskap och allt vackert tal om att alla skalldrabbas lika? Vidaresäger regeringen att man förutsätter att de grupper på arbetsmarknaden som harsjuklöneavfal skall avtala bort sina förmåner vid kommande avtalsförhandlingar.Det är kanske på sin plats att påminna den borgerliga regeringen om att desenaste årens avtalsförhandlingar infe har förts i en sådan anda att detta ärmöjligt. 1980slängde SAF med den dåvarande regeringens goda minne ut stora delar avLO-kollektivet från sina arbetsplatser. Det politiska minnet är kort förborgerliga regeringar - att döma av detta djupt kränkande förslag. Samtligariksdagsledamöter har fått brev från LO, KTK, PTK och TCO-S. I detta brev,daterat , säger man bl. a.: "Ingen facklig organisationkommer självmant att gå med på att för de egna medlemmarna försämra förmånersom man har förhandlat sig till och betalat för, i synnerhet som t. o.m. flera arbetsgivareorganisationer säger nej till förslaget." Det är inte bara fråndessa organisationer som vi har fått brev och Nej, sådanahar kommit från tusentals människor, de har kommit från polifiskaorganisationer, från lokala fackliga avdelningar och klubbar. Många har ocksåpåmint om det uttalande som gjordes 1976 av statsminister . År 1976betecknade statsminister förslag om en karensdag som en socialnedrustning. genomför samme statsminister själv ett förslag som drabbar merän dubbelt så hårt och kallar det för en rättvis reform. Imåndags besökte jag fillsammans med 25 socialdemokrafiska riksdagsmänArendalsvarvet i . Vi var bl. a. på en oljeborrplatfform som höll påatt byggas. När vi stod på den halvfärdiga oljeborrplattformen över vattenytan kom osökt tanken: Hur är def att ha ett så tungt och riskabelt jobb, att ialla väder klättra på byggnadsställningar, krypa i trånga skrymslen, ligga påkalla plåtar, släpa med sig material och svetsaggregat? Ja, har man enförkylning med feber i kroppen är ett sådant arbete helt omöjligt. Men medsänkta reallöner och oron för sitt jobb kanske varvsarbetaren släpar sig i vägtill jobbet. I den situationen är varvsarbefaren en säkerhetsrisk både för sigsjälv och för sina arbetskamrater. Att han sedan kan få skador för framtidenoch bli dubbelt så dyr för samhället tänker tydligen inte den borgerligaregeringen på. Ärdef rättvist att livsmedelsarbetarna på t. ex. i och påDafsgårds i förlorar på att kniven slinter och gerskärsår och på att de har ett tungt arbete som ger ryggskador? Är det deras felatt livsmedelsstadgans paragrafer förbjuder dem aft arbeta med hänsyn tillinfektionsrisken när de har med vår dagliga föda att göra? Skall vi komma tillrätta med de problem som vissa utsatta yrkesgrupper har kanske den borgerligaregeringen måste be SAF att förhandla bort ackorden. Men def är nog enomöjlighet i nuvarande läge. Varförskall Volvoarbetarna i behöva betala för sinaförkylningar? Varför skall LO-medlemmar, som redan har fått sänkt reallön, behövaförlora ytteriigare ? Ja, det är frågor som LO-medlemmarrunt om i landet ställer sig. och fackliga organisationer i mitt eget hemlän, ,har samtliga riksdagsmän, även de borgerliga, fått protestlistor. Jag vet attsådana protestlistor har kommit från bl. a. i , Cementa i ,Vulcan i , Plast i , Katrinefors Pappersbruk iMariestad, Ulferts Möbelfabrik i , PLM i , LMV i ,Eccoverken i , Stenestams i Hjo, i . Överallt, på stora ochsmå arbetsplatser, protesterar LO-kollektivet. I är 60 000LO-medlemmar och deras familjer djupt oroade för framtiden. Det förslag som vi skall rösta om här i kammaren om germig anledning konstatera att centerparti- och folkpartiväljare är av ettalldeles speciellt släkte. De blir nämligen aldrig sjuka eller arbetslösa. Inteheller behöver de någon pension. Ändringari sjukförsäkringen m. m. Idetta anförande instämde (). Ändringar i sjukförsäkringen m. m. 72THURE JADESTIG (s): I sitt inledningsanförande konstaterade att det är ett trist ämne som vi diskuterar. Det handlar nämligenom försämringar för människor som blir sjuka. Många människor upplever det trista i den uppkomnasituationen och hyser oro inför dagens avgörande omröstning här i kammaren. Påmånga orter har människor engagerat sig och via upprop samlat in namnunderskrifterpå arbetsplatserna. Man säger klart ifrån att man inte är beredd att accepteraregeringsförslaget och inte önskar en social nedrustning. Socialministern har fåtttiotusentals namnunderskrifter, dvs. Ocksåsocialförsäkringsutskottef har fått känna av trycket från de många människorsom klart sagt nej till karensdagar. Fackliga organisationer, centralt i bred samverkan,regionalt och lokalt har försökt skapa förståelse för sin uppfattning. Menregeringens talesmän synes inte vara beredda att lyssna. Är inte det en tristsituation i vårt öppna samhälle? Jag har naturligtvis ingen önskan att förlänga dagensdebatt, därför att de flesta argumenten är redan framförda. Det har medtydlighet framgått att vi genom dagens orättvisa beslut bidrar tih att försvagaden sociala tryggheten för medborgarna. Anledningen till aft jag ändå harbestämt mig för att med några få ord uttrycka vad jag innerst inne känner äratt jag fick uppleva en spontan aktion från min hembygdsmetallavdelning. Någon av fick Metalls medlemmarfillfälle att på sin arbetsplats uttrycka sin uppfattning. Detta upprop spredsig snabbt i länet, och många engagerade skrev sitt namn på uppropslistor. Mankan redovisa 10 436 namnunderskrifter bland länets 30 000 metallarbetare.De vädjar till regeringen att dra tillbaka sitt förslag. I uppropet sägs rentut att den rätta platsen för detta förslag är papperskorgen. Man konstateraratt det är fråga om en ny klasslag, söm indirekt endast drabbar den grupparbetstagare som har de sämsta arbetsmiljöerna, de flesta olycksfallen iarbetet och därmed de flesta sjukdagarna. Denna grupp har också de lägstalönerna och redan tidigare den lägsta sjukersättningen. Man säger aft man känner sig djupt indignerad ochbetraktar förslaget som orättfärdigt. Det är fråga om en ren klasslag,konstaterar man; Man delar inte socialministerns uttalade uppfattning att ettsystem med karensdagar ökar människornas livskvalitet. De 10 436 namnunderskrifterna är i sig imponerande.Givetvis ville också undertecknarna av uppropet att namnlistorna skulle nåadressafen, dvs. Många av dessa människor reste upp medbuss för att lyssna på debatten här, vilken i så hög grad berör dem. Tanken varockså att en väl utvald representation av undertecknare skulle få överlämnadetta upprop fill socialministern. Via departementet fick de emellerfidbeskedet att socialministern infe hade tid aft ägna sig åf dem och derasintressen - trots att det bara gällde . Detta besked upplevde dessavästmanlänningar som mycket trist. Man vände sig då till utskottetsordförande, Aspling,som tog sig fid aft träffa delegationen, något som han också noterade isitt första anförande. Bör inte människor i vårt land, som känner oro införframtiden, få möjlighet att träffa av folket valda förtroendemän? västmanlänningarna suttit på åhörarläktaren, lyssnat ochnaturligtvis reagerat. De har också deltagit i de olika protestmötena ute påSergels torg. Innerst inne finns hos dessa människor en förhoppning om att viändå inte skall medverka till denna klasslag. Och om så blir fallet, har derasarbete inte varit förgäves. De skall dock vara medvetna om att det, om dennalag genomförs , finns möjhghet att ändra den . Ändringar i sjukförsäkringen m. m. I detta anförande instämde , (alla s). 73KARL-ERIK SVARTBERG (s): Det gemensamma uttalandet från LO, KTK, PTKoch TCO-S har åberopats av flera falare i dagens debatt. Några har även citeratur det. Jag finner det vara av värde aft hela defta uttalande tas in ikammarens protokoll. Jag citerar därför uttalandet: "LO, KTK, PTK och TCO-S anser att följderna avregeringens förslag om karensdagar i sjukförsäkringen kommer att bli mycketallvarliga. Regeringens förslag är en eftergift åt illa underbyggdaarbefsgivarkrav och ett öppet ställningstagande mot löntagarna. Utöver de oftapåpekade orättvisor som blir följden av regeringsförslagef ökar också kraffigtrisken för konfrontation på arbetsmarknaden. Kritikenmot karensförslaget gäller en rad punkter: Regeringens förslag om karensdagar är det största hotetmot en lugn och balanserad avtalsrörelse. Endast grupper som saknaravtalsreglerad sjuklön, dvs. privatanställda arbetare, drabbas direkt avregeringsförslaget om karendagar. För övriga vill regeringen med hjälp avarbetsgivarna riva upp avtalen om sjuklön i samband med de ordinarieavtalsförhandlingarna. SAF har redan förklarat sig beredd fill detta. Det är dock bara i teorin som man på detta sätt kan skjutaöver ansvaret på arbetsmarknadens parter. Verkligheten är denna: Ingen facklig organisation kommer självmant aft gå med påaft för de egna medlemmarna försämra förmåner som man fidigare har förhandlatsig fill och betalat för, i synnerhet som t. o. m. fleraarbetsgivarorganisationer säger nej till förslaget. Självklart måste också löntagargrupper, som skulle få sinavillkor försämrade till följd av ett riksdagsbeslut i denna fråga, krävakompensafion för detta i förhandlingarna. Landet behöver mer än någonsin en lugn och balanseradavtalsrörelse. Def finns redan många problem och regeringens förslag omkarensdagar kan endast försvåra utgångsläget ytterligare. far på sigett mycket stort ansvar om förslaget antas. Regeringens förslag innebärnämligen en direkt konfrontation med de fackliga organisafionerna. Ändringar i sjukförsäkringen m. m. Debatten om karensdagarna inger oro för avtalsfriheten.Två partier anser det uppenbarligen rimligt att lagsfifta mot rätten aft frittträffa avtal, t. ex. om sjuklön. Även om hotet fillfälligt har avvärjts ingerde båda partiernas inställning stark oro för framtiden. Har vi väl fått ettförbud mot att fritt träffa avtal finns risk för att liknande ingrepp kan följapå flera områden. Inget skulle allvarligare rasera förutsättningarna förfredliga förhållanden på arbetsmarknaden än sådana inskränkningar iavtalsfriheten. Det är ett självklart fackligt krav aft alla politiskaparfier erkänner arbetsmarknadens parters rätt att fritt teckna avtal på olikaområden. Det finnsockså en rad andra invändningar mot förslaget: Förslaget om karensdagar bygger på felaktigaförutsättningar. Sjukfrånvaron har minskat . Förslaget är formellt oriktigt. Def strider mot LO:skonvention om ersättning vid arbetsskada, en konvention som antagit. Förslagetsberäknade besparingseffekt är starkt överdriven. Förslaget får kännbara ekonomiska konsekvenser för denenskilde. Skärpningen av reglerna om insjuknandedagen samt karensdagarnainnebär att man kan förlora sjukersättning innan högriskskyddetträder in. Tillsammans med den sänkta ersättningsnivån innebär detta att mångakommer att drabbas av inkomstbortfall på per år- utöver dereallöneförsämringar som löntagarna drabbats av . Många kan av ekonomiska skäl tvingas arbeta trots att deär sjuka och borde vara hemma. Det kan få allvarliga hälsomässiga konsekvenser.Det borde också vara en självklarhet att ingen ska förlora pengar på att varasjuk. Detta har varit en grundläggande princip i lagen om allmänförsäkring. Mot bakgrund av ovanstående uppmanar LO, KTK, PTK ochTCO-S att avvisa förslaget om försämringar av sjukförsäkringen.Stockholm LANDSORGANISATIONEN I SVERIGEKOMMUNALTJÄNSTEMANNAKARTELLEN TCOsSTATSTJÄNSTEMANNASEKTION" Vi har alltså en gemensam facklig front motden borgerliga regeringens orättfärdiga förslag. Arbetarnas och tjänstemännensfackhga organisationer står i den här frågan helt enade. Jag har som TCO-are ansett def viktigt attgöra den här markeringen. I detta anförande instämde och (båda Anf.74 (): , vpk, riktade en rad ord fillmig kammaren åtskildes . Jag lyssnade med intresse. hade läst fidningen. En moderat i mitthemlän hade uttalat sig för att karensdagarna inte skulle införas, och tycktesanse att denne moderat borde ha suttit i kammaren . Också jag har lästartikeln, och jag känner personen i fråga väl. Jag har respekt för hansuppfattningar i de flesta frågor, men på den här punkten delar jag inte hansåsikt. Jag är dock infe säker på att journalisten korrekt har återgivit vad somhar sagts. Jag har svårt att tänka mig att en sådan man som ha handen knuten i byxfickan. Han skulle våga lyfta handen knuten. Och så efterlyste mitt mod. Med det menadehan att jag skulle ha mod att rösta med herrar , och idenna fråga. Nej, käre , det modet har jag inte. JohnAnderssons uppriktighet tvivlar jag inte på, men däremot på hans polifiskaomdöme. Jag har inte mod att på något sätt bidraga fill att får en rödregering . Skall vår ekonomi , måste vi föra en polifik sompräglas av ansvar och besinning. Värt land är rikt, vårt folk har det alltfortbra - trofs allt som har sagts här om nedrustning i dag- men vår budget visaratt enbart räntorna på statsskulden är större än de direkta skatteinkomsterna.Besparingar måste till, och en politik som ger arbete och därmed välståndbehövs. Om s och vpk kommer tillbaka, med det lättsinne som manjust nu visar, är det ett hot mot vår välfärd som är värre än karensdagarnasinförande. Mitt parfi, m, har visserligen inte lagt fram proposifionen iärendet, men vår bedömning är att det även på det här området måste tillåtgärder som innebär besparingar. Och trots de tiotusentals protester som manpåstår finns mot propositionen , är jag övertygad om att en majoritetsvenskar genomskådar den takfik och den förljugna förvanskning av verklighetensom socialdemokraternas talare ägnat sig åt . Jag är glad över att en så stor del av debatten sändes iTV. Man har sagt en mängd saker som är oriktiga. Det är beklämmande hurosakligt som kritiken har framförts. Att stödja är inte mod,utan oförstånd. Jag har här i min hand ett brev med en röd ros, som kommed ett bilagf blomsterkort fill en pensionär i , en personsom inte har varit moderat. Läser man vad som står där mister man tron på ärlighetenhos socialdemokraterna, om man nu någonsin haft någon tro på dem. Jag skallbara citera de fyra första raderna: "Tilldig som pensionär Ändringar i sjukförsäkringen m. m. har vi haft en experimentperiod med borgerligtstyre i . Under den tiden" - lägg märke till det - "harlandets ekonomi urholkats och statens affärer närmar sig en katastrof. Reformersom det tog årtionden för arbetarrörelsen och Socialdemokraterna att bygga upp- har rivits upp." Min fråga är: Är det verkligen sant att det bara ärarbetarrörelsen och socialdemokraterna som har genomfört allt som är välfärd?Def gäller ju t. ex. pensionerna, sjukförsäkringen och mycket annat. Ändringar i sjukförsäkringen m. m. ärligtsvar på följande fråga: Har pensionerna rivits upp? Vad svarar Sverigespensionärer? Det är tragiskt aft sådant här delas ut i posflådorna. Menjag tror att det kommer att ha en verkan helt motsatt den som ,socialborgarråd, har avsett. Slutligen: Efter att ha lyssnat på vad vpk:s företrädare -senast - har sagt om arbetarrörelsen, måste jag fråga:Är kommunismen en arbetarrörelse? Vad händer när dess idéer förverkh-gas? Jag vill också citera inledningsorden i Andres bokSådan är socialismen, tryckt : "Socialismen är en av de vackraste drömmar somfunnits. Synd bara att den förvandlats fill en mardröm överallt där mantvingats ta steget från teori till praktik." Jag stöder här regeringens förslag. 75 (vpk) replik: I slutet av mitt huvudanförande citerade jagur en intervju med en moderat i . Denne har uppdrag inom olikahandikapporganisationer. Han säger i intervjun: "Jag måste ställa upp och försvara grupper som jagjobbar med. Människor med ekonomiska svårigheter, pensionärer och handikappadefår sitta emellan om karensdagarna införs." Jag dristar mig till att säga att det med tanke just på denyss nämnda grupperna kanske är synd att inte denne moderat sitter påVästerbottensbänken när vi om har omröstning. Samfidigt vill jagframhålla att jag egentligen inte efterlyste mod. Jag barakonstaterar att visat mod vid tidigare tillfällen.