prot · G50933 · 1981-12-31 00:00:00 — Ett genomförande av en sysselsättningsminskning av denomfattning som är föremål för förhandling inom , tillsammans med dentidigare minskningen inom andra industriföretag, skulle på kunnamedföra så negativa konsekvenser för arbetsmarknaden i regionen att insatser iform av regionalpolitiskt stöd bör kunna komma i fråga i kommunen för särskiltangelägna projekt som inte kan finansieras på annat sätt. 39THAGE (); Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min interpellation. Målet för de statliga insatserna i har varit attskapa en stabil grund för fortsatt verksamhet, i första hand genom att geföretaget förutsättningar att ta vara på sina utvecklingsmöjligheter. har företaget meddelat att man har för avsikt alt draned sysselsättningen med 630 personer. Och den neddragningen aviserasomedelbart efter det att förhandlingar om en sysselsättningsminskning pä 230personer är avslutade. Från de anställdas och från kommunens sida har man arbetatenergiskt för att förmå industriministern att ta ett aktivt ansvar förutvecklingen i , Man har klart sett risken för att en mycket allvarligsituation annars skulle kunna uppstå, och har en sådan uppstått påarbetsmarknaden i och när det gäller sysselsättningen i företaget. Jagutgår från att de två riksdagsledamöter som har ställt frågor om sysselsättningenvid närmare kommer att utveckla detta. befinner sig alltså företaget i denna allvarligasituation. Sysselsättningen skall nära nog halveras. Det är mot den bakgrunden jag har frågat industriministernhuruvida beskedet om en kraftig nedskärning av sysselsättningen innebär att detidigare ambitionerna att utveckla verksamheten har övergivits och vilkainitiativ industriministern nu kommer att ta för branschen och för företaget. Det svar som jag här har fått av industriministern ärtyvärr knappast av det slaget att det ger anledning till optimism. Jag kan barabeklaga de anställda vid att industriministern inte anser sig haanledning att ta deras, företagets eller branschens problem på större allvar. Industriministern berättar nu att regeringen harföreslagit att ytterligare 175 milj. kr. skall ställas till Luxorsförfogande. Det tycker jagar bra och riktigt. Men det är ju ingen nyhet. Detmeddelades från industridepartementet attregeringen skulle komma med det förslaget - dvs. långt innan den senare fasen.Och det medelstillskottet innebär ju inte att den stora nedskärningen kanundvikas. Trots tillskottet avser företaget att göra sig av med 630 anställda,och det finns formuleringar i industriministerns svar som tyder på attytterligare nedskärningar kan vara på gång. Industriministern säger allmänt alt företaget nu kanfullfölja sin omstrukturering och att "befintliga utvecklingsmöjligheterbör härvid kunna tas till vara". Detta är inte särskilt klarläggande. Men även om industriministerns svar är undvikande ochsvävande, så visar det med all önskvärd tydlighet att han inte har för avsiktatt utöva sitt inflytande som ägare av företaget. "Jag vill erinra om attjag inte har några formella möjligheter att ingripa i pågåendeförhandlingar", säger industriministern i sitt svar. Anledningen till förhandlingarna är ju beslutet att skäraned antalet anställda. Företaget ägs av staten. Och industriministern bär detansvar som tillkommer staten som ägare av . Självfallet kanindustriministern då agera, om han så önskar. Jag har ställt två frågor till industriministern, och jagskall upprepa dem; Innebär beskedet om en ytterligare nedskärning avsysselsättningen vid att de tidigare ambitionerna att utvecklaverksamheten har övergivits? Vilka initiativ till åtgärder kommer industriministern attta för att förbättra situationen och förhindra att den kraftigapersonalnedskärningen behöver genomföras? När jag ställde dessa två frågor var det för att jag villeskapa klarhet beträffande industridepartementets och industriministerns syninte bara på ulan på elektronikindustrin som helhet. Det måste också haframgått klart av min interpellation att det var det som jag var ute efter. Ett avgörande skäl för oss socialdemokrater när vi hartagit ställning till frågan om statliga insatser i , är att vi har settdem som ett led i en statlig politik för utvecklingen av svensk elektronikindustri.Vi sade detta klart till den dåvarande industriministern 1979, som inte varNils Åsling. Vårt bifall till insatserna då gällde utveckling av företaget ochindustrin. Då bedömdes ha goda utvecklingsmöjligheter. Vi menade frånsocialdemokratiskt håll att om industridepartementet i sina utredningar ochbedömningar ansåg att den insats som gjordes då var rimlig för att kunnautveckla branschen för framlida möjligheter, så skulle vi lämna vårt bifalltill denna framtidsinsats. Om verksamheten vid i Om verksamheten vid i Men det som har skett har juinte gett en bild av målmedvetenhet och konsekvens från industridepartementetssida. Jag vet inte vad som hände under den dåvarande departementsledningen ochvilka utredningar och prognoser som gjordes. Men den nuvarandeindustriministern har suttit i industridepartementet efter att deninsatsen gjordes och måste åtminstone ha haft anledning attdiskutera och elektronikindustrin i ett framtida perspektiv och icke barai saneringsperspektiv eller då det gäller akuta insatser. Man får ju avindustriministern intrycket att det är fråga om en akut insats. Självfallet vill vi från oppositionens sida veta hurindustriministern ser på elektronikbranschens framtid och hur han ochindustridepartementet ser på Luxors plats i en framtida svenskelektronikindustri. Därför vill jag ställa några frågor i anslutning till det.Jag begär inte att industriministern skall besvara dem alla här, utan han kankanske lika gärna ta med dem till industridepartementet som underlag för attordentligt gå igenom de frågor som hör till den här branschen. Har där enligt industridepartementets bedömningar? Eller har man bara att sefram emot nya nedskärningar ? Detta bör eller såsmåningom få besked om, för det är viktiga frågor. Jag är alltså ute efterindustriministerns och industridepartementets uppfattning om branschensframtid. På den punkten uttalar sig industriministern inte alls i sittinterpellationssvar. Sammanfattningsvis har jag med mina frågor velat få enuppfattning om vad har gjort då staten haftansvaret för . Har det avdelats resurser för att ta tag i problemen, föratt stärka och bygga ut Luxors utvecklingsbara verksamhet? Vad har gjorts inomindustridepartementet för att skapa förutsättningar för samarbete mellan Luxoroch andra företag? Har industriministern, som så gärna talar om nordisktsamarbete i olika sammanhang, tagit några initiativ för att undersöka möjligalösningar i form av samordning mellan och elektronikföretagen i våragrannländer? Det är också en intressant fråga, som jag tycker borde ha varitmed i industriministerns interpellationssvar. Om industriministern har tagit några initiativ för attbidra till lösningen av Luxors problem, så tycker jag att detta är ett utmärkttillfälle att redovisa det för . , när frågan omkapitaltillskottet till kommer upp till diskussion, får vi ju ännu enmöjlighet att ytterligare gå igenom Luxors situation och elektronikindustrin. De frågeställningar jag här har rest är angelägna,åtminstone för oppositionen, när det gäller att ta ställning tillkapitalinsatserna men också när det gäller att ta ställning till insatser föratt utveckla och den svenska elektronikindustrin. Jag upprepar att när vi1979 var med om alt göra den insats som då gjordes, så hade detta ett vidaresyfte och en mera långsiktig inriktning än bara en akut insats, hur viktigdenna än är. 40TORSTEN (); Jag får tacka industriministern för svaret på min fråga. Av svaret framgår att det f. n. inte finns några planer påmera genomgripande åtgärder, som skulle kunna ge en framtid med nuvarandestorlek och därmed trygga sysselsättningen för de anställda. Svaret ger inteett enda besked om offensiva åtgärder som skulle kunna förändra situationen,utan det andas uppgivenhet och ett slags uppehållande försvar för att fördröjaen alltför snabb nedbantning, som tycks vara oundviklig om allt får fortgå somnu. Statens uppgift skall inte vara att överta krisdrabbadeföretag för att lägga ner dem. När staten gick in i , var avsikten attrekonstruera företaget, och det satsades 175 milj. kr. för just det arbetet.Under de nära som staten ägt företaget och Investeringsbanken stått somförvaltare har ingenting hänt i den riktningen. Av de av regeringen nuföreslagna ytterligare 175 miljonerna för omstrukturering kommer väl, efter vadjag kan förstå, ca 70-80 miljoner att gå till skulder i form av banklån sommåste . En stor del av de ca 100 miljoner som sedan skulle återstå kommeratt gå till fortsatt förlusttäckning som kommer att förflytainnan de senast aviserade åtgärderna, som innebär att ytterligare 600 anställdaskall avskedas, är genomförda . Den driftsförlust på 70 milj. kr. som redovisas förinnevarande år innebär egentligen ett betydligt negativare besked än vadbeloppet ger vid handen. Företaget har nämligen ändrat räkenskapsåret ochförlängt det , och detta innebär att mankan räkna in julhandeln för det här året, vilket medför en ändring avförlustbeloppet i positiv riktning. Vad det gäller TV-produktionen, som är den storasysselsättningsbärande delen av företagets verksamhet, så säljs ju fortfarandeLuxors TV-apparater i betydande omfattning på den svenska marknaden. Menproblemet är att produktionsvolymen är för liten i förhållande till företagetsfasta kostnader. En samordning av TV-produktionen inte bara när det gällersvenska tillverkare utan i hela är nödvändig för att vi skall kunna mötaden konkurrens som förekommer från tillverkare med betydligt större produktionsvolymän vad de svenska tillverkarna har - jag tänker då framför allt på japanskatillverkare. Jag skall nu säga några ord om arbetsmarknaden i Motala.Den har naturligtvis sitt speciella intresse på grund av att den under 10 ä 15år byggt på tre mycket stora företag med flera lusen anställda. Det är MotalaVerkstad, och . och i början av 1970-taletexpanderade och mycket kraftigt. Vid berodde det på attfärg-TV:n gjorde sitt stora intåg på marknaden. , som 1965 var ett företagmed ca 650 anställda, ökade till att bli ett företag påca 2 500 anställda. Förelaget drevs mycket optimistiskt. Man gjorde omfattandeinvesteringar i utbyggnad av anläggningen i . Man startade även mindrefilialfabriker på andra platser i landet. Om verksamheten vid i Om verksamheten vid i uppbyggnadenav en försäljningsorganisation för export. Del föreföll som om företaget troddesig ha möjligheter att utan någon konkurrens erövra hela världen för sinTV-marknad. Framför allt var det investeringarna i marknadsföringen som blevförlustbringande för företaget, något som ledde till obestånd och medförde attstaten fick gå in som ägare. visar ungefär samma kurva när det gälleruppgången. Det hade framför allt två orsaker. Man flyttade spistillverkningenfrån Hammarby till , och man specialiserade sig på kylskåpstillverkningför den amerikanska husvagnsmarknaden. Den sistnämnda produkten har varitmycket konjunkturkänslig, och detta har inneburit att personalstyrkan vidföretaget har pendlat upp och ned mycket kraftigt. som detvarit en nedgång har den naturliga avgången fått reglera det hela. då dessa båda företag hade sin mycket snabbauppgång och tillgodosåg arbetsmarknad med ett par tusen arbetstillfällenbörjade Verkstad med sina neddragningsåtgärder. Man började avvecklaprodukter. När de båda andra företagen nådde sin kulmen och konjunkturernabörjade svänga och krisen blev skönjbar vid , då gjorde man de verkligtstora neddragningarna under ett fåtal år. Från att tidigare havarit ett företag med 2 500 anställda, så är det nu ettföretag med ca 250 anställda. Det har varit flera rätt allvarliga incidenter påarbetsmarknaden i . Ett tiotal företag har lagt ner sin verksamhet ellerminskat antalet anställda. Däribland kan nämnas att AB harlagt ner företaget, som tidigare hade flera hundra anställda. befarar man att kommer att i stort sett delaMotala Verkstads öde, om inga offensiva insatser görs för företaget. TV-sektornär ju den med tanke på sysselsättningen största sektorn. De andra produkter somföretaget har satsat på har en alldeles för liten volym med avseende på bådesysselsättningen och möjligheterna att klara företagets ekonomi. Läget på arbetsmarknaden i är f. n. detta att merän 1 000 personer går arbetslösa. Med de åtgärder som väntas från Luxorssida -uppsägningen av ca 200 anställda som får sluta och varslet omuppsägning av 630 personer som kommer att avskedas -ter sig situationen mycket dyster för . kommun klarar inte ensamav situationen, inte ens med de resurser som länsorganen kan ställa tillförfogande. Jag vill också understryka att det inte bara är som harbekymmer med sysselsättningen och industristrukturen. Även orter som ,och har problem. Industriministern sade i sitt svar att det kan tänkas bliregionalpolitiskt stöd för finansiering av angelägna projekt, som inte kanfinansieras på annat sätt. Vi vet att sådana löften har givits tidigare utanatt de har infriats. Med tanke på tidigare lokaliseringar i betraktar videt nära nog som svikna löften. Jag förväntar mig att industriministern nu villredovisa, om det verkligen finns någon framtid för och om det finns någraplaner i industridepartementet på att ta itu med Luxors problem och de problemsom kanske också andra företag inom denna bransch har. Under delta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar, 41 (vpk): Mot bakgrund av det aktuella hotet motsysselsättningen vid i har jag frågat industriministern vilkaåtgärder regeringen är beredd att vidta för att säkra utveckling ochsysselsättning vid företaget, är som bekant f. n, i statlig ägo, ochstatliga medel har satts in i företaget. Det är då rimligt att regeringenredovisar sin inställning till det som sker, I industriministerns svar, som jag tackar för, har jagdock förgäves sökt hitta ett konkret besked på den konkreta frågan.Industriministern ger en redovisning av händelseförloppet, från krissituationenför fram till nuläget. Det som förmodligen skall utgöra svaret såväl påinterpellationen som på de båda frågor som framställts är tydligen altindustriministern kan se att sysselsättningsläget i "på längresikt", som det heter, skulle kunna bli så negativt att regionalpolitisktstöd kan komma i fråga. Är detta allt, , som regeringen har att säga?Är det vad regeringen har att säga till de över 800 anställda som förlorarjobben om ingenting görs - ca 200 och över 600 i en senare etapp? Ärdet vad regeringen har att säga till kommun, som redan har mycket svårasysselsättningsproblem och som ser med stort allvar på utvecklingen vid ?Är det vad regeringen har att säga om hur statligt ägande och statligtkapitaltillskott skall användas? Om industriministerns svar översattes till vanligtvardagsspråk, skulle det uttryckas ungefär så här: Staten gick in och övertogLuxor 1979, men ämnar man strunta i det hela. får det gå åt skogen, ellerockså får olika spekulanter slåss om det som är kvar. Del är sant att det statliga engagemanget redan frånbörjan var passivt och håglöst. Detta kritiserade vpk redan då. Regeringen hade tydligen inte högre ambitioner än attstäda upp efter den förre ägaren så pass att andra spekulanter skulle kunnafinna företaget intressant. Vi menade och menar alltjämt att statligt ägandeoch statliga medel bör användas offensivt. De bör användas för alt säkrautveckling och trygga sysselsättning. har i stället staten medverkat till att jobbenförsvinner vid . Om de senast kända planerna förverkligas, innebär deltaatt antalet anställda halveras . Att och regeringen är inställda på attfullfölja denna förödande politik framgår också av förslaget i tilläggsbudgeten,som just nu ligger på bord. Det kapitaltillskott på 175 milj. kr.som där föreslås anges vara en slutlig ägarsatsning från statens sida.Regeringen vill få tillstånd att överlåta statens aktier. Den vill dra sigundan och lämna fältet fritt för spekulanter. Om det ärjapanska intressenter eller det multinationella eller Om verksamheten vid i Om verksamheten vid B i någraandra som sneglar mot i vet man inte så noga. Det är ju inte klarabesked som är utmärkande i sådana affärer. Det som i svaretbetecknar som "samarbete mellan och andra företag inomelektronikområdet" kan mycket väl leda till att överläs och heltläggs ned. Sådant har hänt förr vid företagsfusioner. Planerna på att förvandlade tre enheterna vid företaget till olika bolag följer också ett mönster sominte är ovanligt vid avveckling av verksamheter. Industriministern säger i sitt svar att det föreslagnakapitaltillskottet bör ge företaget sådana finansiella resurser attomstruktureringen kan fullföljas. Men vad menar medomstrukturering? Är det vad som skett och som planerats, attpersonalminskningarskall komma slag i slag? En sådan omstrukturering leder tillatt hundratals människor förlorar jobben, men den kan också leda till attföretagets möjligheter att hävda sig i konkurrensen beskärs. Industriministern säger att han inte har några formellamöjligheter att ingripa i de pågående förhandlingarna omsysselsättningsminskningar inom . Ändå är det vad han gör, indirekt och påett negativt sätt. Om industriministern klart deklarerade att de statligasatsningarna syftar till att säkra utveckling och sysselsättning vid ,skulle detta uppfattas positivt. gör det motsatta. Han säger attnu vill inte regeringen vara med längre. Det är faktiskt ett sätt att påverka förhandlingarnanegativt, även om det inte är ett formellt ingripande. I motiveringen till min fråga har jag hävdat att statligtägande och statliga medel rimligen bör användas för att trygga sysselsättningenoch inte för att förvärra situationen i en kommun med stor arbetslöshet. Trots den negativa attityden från regeringen till fortsattstatligt engagemang i vill jag fråga industriministern om han kan tänkasig en situation där fortsatt statligt ägande av är den bästa lösningen. och frågaregentligen gemensamt ungefär så här: Är regeringen beredd att överge ?Varför har ingenting positivt hänt sedan staten övertog ansvaret för ? Jag skulle vilja ge ett samfällt svar till TorstenKarlsson och ; Om man är beredd att salsa 350 milj. kr., förutomInvesteringsbankens engagemang i - för att ge företaget en reell chanstill överlevnad, så är ju inte del något tecken på att man överger deltaföretag. Det är väl ändå inte så, att eller NilsBerndtson ser fram mot en utveckling där staten skulle subventionerakonsumtionen av TV-apparater. Här gäller det väl att skapa förutsättningar föratt företaget efter en omstrukturering kan komma att överleva. Får jag sedan ge mig in på de mer principiella ochlångsiktiga frågor som tog upp. frågade om ambitionerna all utvecklaföretaget hade övergetts. Nej, självfallet inte, men utvecklingen harvisat att det är nödvändigt att koncentrera sig på de enheter och de delarav företaget som har en reell chans till utveckling. frågade också om samordningsmöjligheterna iNorden varit uppe till övervägande. Självfallet har de varit det, även om intemig veterligt i detta sammanhang några direkta förhandlingar om ett nordisktsamgående har förekommit i Luxoraffären. Får jag sedan mer principiellt och allmänt säga att elektronikindustrin,till vilken i hög grad hör, har bedömts vara expansiv och ha en godtillväxtpotential. antydde ju detta. Vissa delsektorer inombranschen har dock drabbats av stagnation. Det gäller främstkonsumentelektronikområdet. Expansiva inslag inom området - t. ex.videotekniken, som ju f. n. i hög grad sätter sin prägel på marknaden, text-TVm. - har inte kunnat motverka stagnationen för främst TV-apparater.Produktionen av TV-apparater karakteriseras dessutom av massmarknad,automatiserad tillverkning och utnyttjande av känd teknik. Lönsam produktion ismå anläggningar eller med sä korta serier som av marknadsskäl tvingastill är därmed mycket svär att uppnå. En allmän tillväxt i efterfrågan på konsumentelektronikprodukterkan visserligen förutses , men deproduktområden inom vilka svenska elektronikföretag kan uppnå större framgångkan dock bli volymmässigt rätt begränsade i förhållande till produktionen avTV-apparater. Genom teknikutvecklingen inom elektronikområdet hararbetsinnehållet i elektronikföretagens produkter kontinuerligt minskat.Tillsammans med stagnationen inom konsumentelektronikområdet har dettainneburit att sysselsättningsneddragningar inom blivit nödvändiga för attföretaget skall kunna nå lönsamhet och därmed tryggad sysselsättning förkvarvarande personal. Pågående breddning av Luxors verksamhet till nyaproduktområden har inte kunnat motverka detta. Möjligheterna att ävenfortsättningsvis föra över existerande resurser, dvs. kunskap, anställda ochanläggningar i vissa delar, till annan elektronikverksamhet är visserligenenligt min mening goda men kan förväntas ge större sysselsättningsmässig effektförst på . Samarbete mellan och andra företag inomelektronikområdet kan enligt min mening vara vikliga inslag i strävan att nå ensådan utveckling. nationella eller nordiska, bör i förstahand komma fiån företagen själva. Endast i den mån eventuella samarbels-strävandenleder till ägarmässiga förändringar för är regering och riksdag direktberörda av detta. Detta leder till att det är angeläget att Luxorsverksamhet kan rekonstrueras och lönsamhet kan erhållas. Det är bara på detsättet som man kan trygga sysselsättningen för de kvarvarande anställda. Det ärföretagels styrelse som har ansvaret för den påbörjade rekonstruktionen - attden fullföljs på ett konsekvent och kraftfullt satt. Det är dock väsentligt altLuxor liksom andra förelag i den här situationen i så hög grad som möjligtmedverkar till att omstruktureringsprocessen kan ske i socialt acceptablaformer. Enligt vadjag erfarit pågår f. n. på initiativ av och Investerings- Om verksamheten vid B i Om verksamheten vid i banken ettantal aktiviteter för att stimulera kommuns näringsliv och skapasysselsättning ål friställda inom företaget. Målet är bl. a. att åstadkomma ettnyföretagande, baserat på såväl verksamheten inom som helt nyaverksamheter. avser att lämna olika former av starthjälp och ställa endel av Luxors stora industrifastighet i till förfogande somindustrihotell. Jag vill betona detta och understryka nödvändigheten avatt dessa aktiviteter bedrivs för att klara sysselsättningsproblemen. Med hjälpav de tidigare nämnda regionalpolitiska stödåtgärder som vi är beredda attsätta in och ett aktivt arbete från de lokala myndigheterna, frånlänsmyndigheterna, bör Motalaregionens eventuella framtidasysselsättningsproblem kunna bemästras, trots att det här är fråga om en storoch genomgripande omstrukturering. 43 (); Frågan om verksamheten vid tas ju ocksåupp, som jag nämnde i mitt första inlägg, i en proposition som kommer attbehandlas senare här i . I den propositionen påpekas att det f. n.pågår diskussioner mellan Investeringsbanken, och skilda intressenter ombl. a. olika slag av samarbete. Samarbetet kan nås genom ett samgående med etteller flera andra företag. Regeringen föreslår med anledning därav att riksdagenbemyndigar regeringen att överlåta statens aktier i . Från socialdemokratisk sida anser vi det angeläget attpröva möjligheterna till samarbete med andra företag. Bakom detta, hävdar jag,ligger inställningen alt det går att nå bra lösningar för att utvecklaindustribranschen som helhet på svensk mark. Jag vill därför inte utesluta attett samgående mellan och ett eller flera andra företag kan visa sig varaen lösning, som innebär att de utvecklingsmöjligheter som finns i och somindustriministern ändå nämnde någonting om i sitt andra inlägg tas till vara.Men enligt vår uppfattning bör det vara sak att slutligt fastställaen långsiktig lösning för . Om skulle bemyndigaregeringen att överlåta statens aktier i , avhänder man sig möjligheternaatt ta ställning till ett förslag till lösning.