prot · G509145 · 1981-12-31 00:00:00 — Den Werthénska kontrollen av misstankarnassanningsenlighet gjordes genom ett telefonsamtal till den VD som misstänktesför licensbrottet. Och så var undersökningen slut.Statssekreteraren kände sig därefter lugnare, framhöll vidutskottets utfrågning med honom. Samma "lugna" attityd fullföljerindustridepartementet genom att inte be eller , somdirekt representerade de stathga ägarintressena i företaget, att noggrant istyrelsen följa och bevaka den kommande händelseutvecklingen. Industriministern har inför utskottet försökt göra principav sitt handlande. Det är principiellt rätt och riktigt, hävdar han, att inteföreta sig någonting i en situation som denna. Datasaab var ju - ehuru delvisstatsägt -ändå ett självständigt företag. Det kunde enligt industriministerninte ankomma på regeringen att vidta någon ytterligare utredning, trots att, omman nu återigen skall tro tidningsuppgifter, andra i samma regering påyrkadeklarlägganden för att minska den skada för det svensk-amerikanskateknologisamarbetet som var på väg att uppstå. Industriministerns försök inför utskottet att göra dygd avsin underlåtenhet att ta reda på vad som faktiskt hade inträffat vid Datasaabär inte övertygade av åtminstone fyra skäl: Regeringensengagemang såväl som i anslutning till licensgivningen1977 var av en sådan omfattning att det måste ha stått klart för allainblandade att regeringen var en i praktiken direkt inblandad part i denaktuella dataaffären, om inte annat så i egenskap av delägare i det företag somslöt avtalet. Det är knappast svårt att förstå den amerikanska förvåningen överatt industriministern plötsligt efter det att licensen givits hävdaratt han av principiella skäl är förhindrad att deha i behandlingen av dennafråga. Regeringen hade1977 iklätt sig en viss rapporteringsskyldighet gentemot de amerikanskamyndigheterna i fråga om fullföljandet av de stipulerade licensvillkoren,villkor för att över huvud taget några känsliga komponenter skulle licensgivas.Att låtsas som om denna rapporteringsskyldighet inte har någon relevans ärorimligt. Närbekräftelsen på att ett licensbrott faktiskt hade skett var ett faktum, fannsdet tydligen inga principiella skäl som avhöll regeringen från att göra detsjälvklara, nämligen att framföra en ursäkt till den amerikanska regeringen.Varför sådana ursäkter, om inga fel hade begåtts? I denutfrågning av industriministern som utskottet hållit säger han som svar på enfråga om handläggningen av Datasaabärendet enligt hans uppfattning kunde sessom ett skolexempel på hur hknande frågor bör hanteras iframtiden: "- hade man haft den minsta aning om att uppfyllts är det klart att man skulle handlat på annat sätt, men detfanns enligt min mening inte skäl att förmoda detta". Hade industriministern vetat skulle han alltså ha handlatannorlunda. Men att svara på uppmaningar att ta reda på sanningen var han inte intresserad av. "Hade man haft den minsta aning ". Plötsligt gäller inte längretanken Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. om attindustriministern av principiella skäl ingenting borde ha gjort. Litet längre fram i utfrågningen, herr talman, återvänderindustriministern till sin ursprungliga ofelbarhetsdoktrin. Men det tog enstund att ordna anletsdragen. menar mot den här angivnabakgrunden att regeringens, och enkannerligen industriministerns, handläggningav Data-saabfrågan inte har präglats av den omsorg om relationerna med andrastater som vårt lands långsiktiga intressen kräver. Därför har vi beslutatframföra den kritik som framgår av reservation nr 6. Visst har kritiker avutskottets granskning ibland haft rätt när de pekat på att det ofta blivitfråga om politiska småttigheter som klätts i konstitutionella termer. Men detger också ett smått parodiskt intryck, när partikamrater vägrar kröka ett hårpå ett eget statsråds huvud, alldeles oavsett vilka slutsatser granskningensakligt sett motiverar. Kritik i fråga om industriministerns handläggning avDatasaab-frågan är enligt vår mening ofrånkomlig, om dechargegranskningalls skall ha något berättigande. Så till slut till , som fäst ett sådantavseende vid att en hel regering, inte bara industriministern, utsätts förkritik i den moderata reservationen. Det är uppenbart att det även i regeringardär medverkar kan ingå enskilda statsråd, vilkas handlande ellerbrist på handlande inte står i överensstämmelse med vad vårt lands intressenkräver. Skälet till att riktar kritik gentemot regeringen och inteformellt mot statsrådet är att regeringen är solidariskt ansvarig införriksdagen också för enskilda statsråds handlingar. Att statsrådet inteville lyssna till några råd och anmaningar från dem som insåg varthänmisstankarna om Datasaabs licensbrott kunde leda gör granskningens faktiskakoncentration till honom mer än motiverad. Kritik skulle väl i och för sig kunna riktas också mot demoderata regeringsledamöterna. Den kritiken skulle i så fall gå ut på att detrots allvarliga försök inte lyckades få industriministern att vidta nödvändigamått och steg. Dessa sina brister medger säkert de tidigare moderata statsrådengärna, eftersom det faktiskt råkar vara sant. För den nuvarande regeringensvidkommande medger däremot inga fel alls. Så agerar den somsätter den politiska prestigen främst. 82BERTIL FISKESJÖ (c) replik: Detta var verkligen en ordentlig uppvisning iadvokatyr och osaklighet. Faktum kvarstår, Per , att vad ni kritiserar i erreservation inträffade då vi hade en trepartiregering; Ni vänderer i er reservation icke mot industriministern - det gör f. ö. inte hellersocialdemokraterna i sin reservation. Ni vänder er mot regeringen. Sedan kanni ändå vara oförskämda nog att stå här och säga att det är industriministernni vill åt. Vi skall ju rösta här i kammaren. Ni måste väl för allt i världenveta vad ni skall rösta om själva åtminstone. Det skulle vara en någorlundahygglig upplysning till övriga riksdagsledamöter om ni inte skrev en sak i er reservation och sedantalade om någonting annat här i kammaren. Omröstningengäller alltså bl. a. herrar Adelsohn och - och alla de andra. Sedankommer och påstår att drev på i regeringen i alltysthet - hur det nu kan komma sig att moderater är så tystlåtna. Ni brukar jupåstå att ni säger ifrån, och ni brukar också påstå att ni t.9.m. hadeinflytande i trepartiregeringen. Men är ni plötsligt så fruktansvärtmodesta. Detär självklart att om moderata statsråd hade tagit upp den här saken och drivitden, t. ex. vid de sammanträden i allmänna statsrådsberedningen där dessafrågor diskuterades, då kunde kanske något annat ha hänt. Jag är inte säker pådet. Den intressanta frågan är dock: Vad skall regeringen i ett sådant härärende företa sig? Per utkastade grava anklagelser, men han angav ickemed ett ord vad man egentligen borde ha gjort. Tala om det i klarspråk, Per !Det kommer jag att kräva i replik efter replik ända tills Per talar omdet. Vad skulle alltså regeringen ha företagit sig utöver vad man gjorde? Vidarevill jag också ha ett klart och entydigt svar på frågan: Vad blir konsekvensenav regeringens handlande i sådana här situationer , om den moderatareservationen går igenom? Tala om det! Det är viktigt. Sedantalar Per om en viss granskningsskyldighet för den svenskaregeringen. Företaget hade ålagtsrapporteringsskyldighet, och regeringen hade förklarat att den åtog sig attvidarebefordra dess rapporter. Vad är det då för en granskningsskyldighet somregeringen har åtagit sig enligt Per mening? Det skulle också varaintressant att veta. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. 83 PER ()replik: undrar hur vi kommer att agera i den kommandevoteringen. Jo, vi kommer att rösta på den reservation som vi har fogat tillutskottets betänkande. Det kommer vi att göra i vetskap om att vi därigenomriktar kritik mot hela regeringen. Men jag tror att kammarens ledamöter är välförtrogna med vem det är inom regeringen som handlägger frågor orn de statligaföretagen. Det är ofrånkomligt att kritik på detta sätt riktas mot den personsöm är närmast ansvarig för de försummelser som enligt vår mening är vad Datasaabaffärenytterst handlar om. BertilFiskesjö frågade vidare: Vad skulle regeringen då ha gjort? Jo, BertilFiskesjö, regeringen skulle - om inte annat så i egenskap av delägare iStansaab och Datasaab - ha tagit reda på hur det faktiskt förhöll sig med detpåstådda hcensbrottet. Jagbehöver väl inte än en gång citera industriministern, som i utfrågningen införutskottet påpekade, ätt hade man bara misstänkt något så hade man ageratannoriunda. Industriministern kunde t. ex. ha lyssnat på dem sommisstänkte mera än industriministern gjorde och tagit reda på vad som låg bakomryktena. kan välinte med bästa vilja i världen hävda att det är en Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. tillräckligkontroll att fråga den verkställande direktör som är närmast ansvarig för detmisstänkta licensbrottet om han har begått det! Kanske hade man förväntat attdet ansvariga statsrådet skulle ta en fråga av denna allvarlighetsgrad meraseriöst än att bara fråga den för den misstänkta handlingen närmast ansvarige. I ett brev som statssekreteraren skrevtill bl. a. kolleger inom föreslogs att den promemoria somhade varit föremål för diskussion i massmedia skulle plockas fram ochinnehållet klart och tydligt bemötas. Men det gjordes inte. nu att man inte har sett röken av den promemorian påindustridepartementet. Jodå, den såg industriministern redan vid årsskiftet1979-1980 - jag medger gärna att han inte tog del av den, men han såg den ochvisste om dess existens. Denna promemoria var en av de grundläggande orsakerna tillatt de amerikanska myndigheterna hyste sådan misstro mot bl. a. . Åslingsförsäkringar att ingenting hade skett inom företaget som stred motlicensvillkoren. Det visade sig senare,- , att de amerikanskamyndigheterna hade åtskillig fog för sin misstanke. Den misstanken hade snabbt kunnatundanröjas, om . Åsling varit beredd att vidta mått och steg. 84BERTIL FISKESJÖ (c) replik: Det här bhr lustigare och lustigare. Härriktar moderaterna-såvitt jag kan förstå med tidigare moderata statsråds hjälp- hård kritik mot den tidigare regeringen. Sedan påstår Per att den integäller regeringen utan industriministern. Dessutom påstår han att det är praxisatt man skriver så i utskottet. Vad är det för trams? Det är väl ingen praxis! Hur var deti Telubärendet? Där räknades statsråden upp, det ena efter det andra. Hur vardet i det ärende som vi behandlade och som gällde ubåtsaffären? Nog angavman direkt vilket statsråd man avsåg. Man får väl ändå ta er på orden när man läser vad niskriver i era reservationer. Har ni angivit att kritiken gäller regeringen, sågäller den ju regeringen! Sedan påstår Per att någon moderat sakkunnig ellerstatssekreterare här skulle ha gjort stora insatser. Men ni hade väl statsråd!Ni hade väl statsråd som regelbundet sammanträdde i statsrådsberedningar? Vadvar det som hindrade dem från att ta upp den här frågan och driva de synpunktersom ni nu efteråt tycker är så viktiga och riktiga och slår er för bröstet för?Varför denna kolossala ödmjukhet och blygsamhet då ni satt iregeringen och dessa händelser inträffade? kvarstår f. ö. frågan:Vad menar ni att man skulle ha gjort? Jag kan tänka mig att den egentligaorsaken till att moderata statsråd inte reagerade, helt enkelt var att de intekunde tänka sig att ge sig in på den inspektionsverksamhet som Per nutydhgen rekommenderar. Det finns ju inte en särskild aktiebolagslag för destatliga bolagen och en annan för de privata. Det är samma aktiebolagslag somgäller. Sedan säger : Hade manbara misstänkt någonting, skulle man ha gjort undersökningar. Ja, när manverkligen misstänkte något, frågade man företagets verkställande direktör ochstyrelseordförande och fick beskedet att allt var i sin ordning. Då kan mannaturligtvis anklaga företagets ledning, men det har inte vi med att göra. Menhur i all världen skall man kunna anklaga ett statsråd för att han har blivitförd bakom ljuset av företagets ledning? Det är precis samrna historia som i Telubaffären, därkonstigt nog Per och hans partikamrater befann sig på den andra ochvettigare sidan. har naturligtvis ingenting ändrat sig i deprincipiella frågorna; det enda som har ändrat sig är att harhoppat av trepartiregeringen och hamnat i opposition. Det är den banalasanningen. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 85PER () replik: Det finns en gammal klassisk debattregel somsäger: När argumenten tryter, höj rösten! hade röst redan isitt inledningsanförande, och tonläget har successivt stegrats allteftersomreplikerna har runnit förbi. tycker att den här debatten blir lustigareoch lustigare. Nej, den blir mer och mer tragisk, . Det ärställt utom varje tvivel att ett ansvarigt statsråd har försummat att vidta demått och steg som hänsynen till vårt lands intressen kräver. Denna försummelseär nu på väg att förorsaka staten, direkta utgifter för skadestånd till deamerikanska myndigheterna. Och ägnar sig.Bertil Fiskesjö åt advokatyr om formellaformuleringar i en reservation. Låt oss diskutera sakfrågan, ! Skulle ändåinte vårt lands intressen ha främj ats, om hade företagit en någotmer omsorgsfull utredning av vad som faktiskt låg bakom misstankarna omlicensbrott än att ringa och fråga den misstänkte? Har någonsinvarit med om att man, när man utreder en fråga om en eventuell oegentlighet,frågar den som är anklagad om han har begått oegentligheten och sedan nöjt sigmed svaret från vederbörande? 'Vad vi ville att man skulle göra var att ta reda påvilken sanningshalt det fanns bakom ryktena, inte bara genom att fråga denanklagade utan också genom att kontrollera de faktiska förhållandena. Med faciti hand kan vi nu konstatera att den misstanke vi hade om att allt faktiskt intestod rätt till var blott allför välgrundad. insinuerar att moderata statsråd inteskulle ha varit intresserade av den utredningsverksamhet som vi påyrkade. Mennu går väl ändå skam på torra land! vet lika väl som jag attfrågan i informella former diskuterades inom regeringskretsen och att det därpåyrkades att skulle göra de ytterligare klarlägganden som hänsynentill de amerikanska myndigheterna faktiskt motiverade. Detta gjorde inte NilsÅsling, och det är av det skälet som moderata samlingspartiet nu finneranledning att rikta kritik mot hans agerande. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Tredje vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. 86 (vpk): Med den form som dechargedebatterna iriksdagen har fått tycks det bli oundvikligt att en mängd partipolitisk taktiksmyger sig in och att man utnyttjar den konstitutionella granskningen till attförsöka göra hugg på sina motståndare i mer renodlat, politiskt syfte. Det måså vara, men sådant har ofta en tendens att koncentrera en oproportionerliguppmärksamhet kring små och i och för sig inte särskilt betydelsefulladetaljer, vilka blåses upp. Sådana detaljer hakar också gärna massmedia på. Manhar exempelvis fixerat sig vid kretskorten och rövarhistorien kringsmugglingen. I verkhgheten rör det sig om oväsentliga detaljer. Den affär vi nu diskuterar kan egenfiigen bara förstås påett riktigt sätt, menar jag, om man ser den i dess större sammanhang. Den harnämligen ett sådant större sammanhang, som jag skall försöka att något gå inpå. Låt mig emellertid påpeka att vänsterparfietkommunisterna inte är representerat i några utskott. Genom att vi inte ärrepresenterade i konstitufionsutskottet kan vi inte heller fullgöra den pliktsom regeringsformen ålägger oss, nämligen att under samma betingelser somövriga partigrupper i delta i granskningen. Vi har inga möjligheteratt delta i förhören, ställa frågor och begära klarlägganden. Vårt utgångslägeär alltså sämre. Därför är det inte alltid så lätt för en fattiglandsortsriksdagsman - om jag så får säga - att kompensera sig för denna insyn.När man skall tränga in i en så intrikat affär som denna, nödgas man attanvända sig av delvis andra kanaler och källor än dem somkonstitufionsutskottet har använt sig av. I den anspråkslösa forskning som man bedriver framträderen mer vidsträckt bild, som kanske ger en ett begripligare sammanhang och lederfill att man egentligen inte riktigt kan skriva under vad någondera sidansäger. Detta gäller inte minst i den här frågan. Såvitt jag begriper består denna härva av fyra väsentligaavsnitt. Det första är avtalet med det sovjetiska importföretaget slutet iseptember 1975.1 detta avtal förbinder sig den svenske leverantören ,sedermera Datasaab, att fullgöra en order som innebär en dubbelt så hög andelstrategiska komponenter än vad man enligt praxis, fastlagd av ,får ha i sådana fall. En ivrig tillskyndare av detta avtal var den dåvarandesocialdemokratiske industriministern. Till saken hör att , såvitt jag förstår, urstrategisk synpunkt i och för sig inte har någon fördel av en sådan order. Manbesitter alltså kapacitet att själv bygga anläggningen i fråga, men manföredrar att koncentrera den kapaciteten fill andra områden. Därför köpte mananläggningen utifrån. Grundpoängen är emellertid den att det har slutits ettavtal där procenten strategiska komponenter med vett och vilja från svensk sidagjordes högre än man visste var normal licenspraxis, fastställd av . Man kan respektlöst uttryckt säga att industriminister ärvt ett lik i garderoben. Det har försatt honom i en problemsituafion, somhan inte har kunnat styra. Sedan kan man diskutera hur han har lyckats hanteraden situationen. Dethör också till saken att ju tillåter ett högre procenttal än15 % av sådana här strategiska komponenter vid export till t. ex. , såpraxis är htet godtycklig och nyckfull. Avtaletär ursprunget fill alltsammans. Men saken kan å andra sidan inte rätt förstås,om man inte sätter detta avtal i sammanhang med en del andra händelser på denganska ruffliga och dunkla marknad som de internationella dataexportaffärernautgör. Jag skall komma in något på detta . Detskall emellertid också fastslås att konsfitutionsutskottets ledamöter inte harsett och, mig veterligt, inte heller har begärt fram texten fill det avtal somslöts. Om det inte har varit möjligt för dem eller om de har underlåfit dettaav andra skäl vet jag inte. Det kan jag inte kontrollera. ledamöter har alltså inte sett detta avtal och vet tydhgeninte exakt vad där står. Detta avtal måste man dock ha i botten, öm man skallkunna avgöra ansvarsfrågan. Det är i detta avtal som den svenske leverantörenförbinder sig att leverera en anläggning, där andelen strategiska komponenterskulle uppgå till , fastän man visste att 15-procentsnivån var det som mankunde påräkna Hcens för. Emellertidblev det svårigheter med att få fram licens för . Det är oklart vadsom hände, när man stötte på dessa svårigheter. Om jag är rätt underrättad, harfrån den svenske leverantörens sida gjorts försök att anpassa den ursprunghgahöga 30-procentsnivån till en lägre nivå. För den som inte undersöker exakt hurleveransen har sett ut i sin materiella form, är det dock omöjligt att avgörahuruvida man har kommit ned i eller fortfarande ligger över. Man haralltså ersatt vissa av de strategiska komponenterna med enklare former avelektronik, som det i och för sig är tillåtet att exportera enligt amerikanskaregler. borde enligt min mening ha undersökt hur denfaktiska leveransen såg ut, eftersom detta är avgörande för huruvida man skallkunna ta ställning till ansvarsfrågan. Det gäller både den tidigaresocialdemokratiska regeringen och den regering där varindustriminister. Vivet också att man har fått göra eftergifter till den sovjetiske leverantörenjust av det skälet att man inte höll sig till det ursprungliga avtalet med dessför höga nivå. Men hur stora dessa eftergifter har varit - det vill jagunderstryka - framgår inte på något sätt av material.Det hade dock varit önskvärt att kunna ta ställning till denna sak. Jagkommer så till de andra delarna av denna litet egenartade affär. ,detta avtal slöts med det sovjetiska importbolaget, bildadeSaab-Scania tillsammans med ett dotterföretag till Sperry Univac, som är en avde mäktigaste amerikanska koncernerna i databranschen, ett gemensamt företag.Om den amerikanske intressenten skulle kunna köpa in sig i det företaget,fordrades regeringens tillstånd till aktieförvärv mot bakgrund av en s. k.utlänningsklausul. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Om jag inte är alldeles fel underrättad, gjorde man här -det är en ganska intressant illustration till hur det går till i denna bransch- det utbytet att det amerikanska företaget fick sitt tillstånd mot löftet attföretaget skulle dra sig fillbaka från Moskvaaffären. Man konkurrerade nämligenmed svenskarna där. Med en förening av ett löfte om en mycket hög procentandelstrategiska komponenter- den procentandel som man från sidaville ha -och den eleganta lilla påtryckningen på det amerikanska företagetlyckades man verksamt bidra fill att det svenska företaget fick ordern. Då kommer vi till den tredje byggstenen i den här litetbesynnerliga intrigen. Den här affären med öppnade för Stansaab-Datasaabstora möjligheter att i gynnsam riktning påverka sin tydligen ganska dåligaställning, kanske inte på grund av affären ensam men därför att man i så fall,om allt hade gått lyckligt, hade kunnat räkna med att få liknande beställningarbl. a. från andra platser i där det behövdes utrustning av sammatyp. Vi kommer till en intressant detalj i intrigen. Dessaklart förbättrade utsikter för Stansaab-Datasaab fäste uppmärksamheten på enannan detalj, som jag tror har varit helt okänd för , trots att vi iolika sammanhang har haft med detta företag att göra via den statligaintressenten däri. När det statliga utvecklingsbolaget engagerade sig i dettasvenska dataföretag skedde det mot bakgrunden av att det också fanns' ettåterköpsvillkor; den privata ägaren skulle kunna gå in och återköpa statensandel, någonting som man naturligtvis hade intresse av att göra bara ifallföretagets affärsställning förbättrades. Under fiden var man givetvis tacksamför att staten fanns med och att också därmed stöttade företaget närdet gick dåligt. Den här öppningen till den sovjefiska marknaden skapade alltsåen situation där återköpsvillkoret kunde sättas i kraft, så att man från privatsida - det handlar om i olika gestalter ochvarianter - kunde köpa ut staten. Denna misstanke är inte bara en misstanke. Den bekräftasganska tydligt av den akt som jag har här; den gäller förvärvsfillståndet förSperry . Tillbakadragandet av offerten fill frånSperry Univac, som jag talade om tidigare, bekräftas alltså av ett papper somtalar om, att här finns hemliga handlingar. Det sitter så att säga precis därdet skall sitta. Nåväl, det här senaste avsnittet med utlösandet av statenfrån företaget blir intressant av en anledning som konsfitufionsutskottetuppenbariigen inte alls har uppmärksammat. Av allt att döma har låtitstaten ta en hel del ekonomiskt ansvar för detta företag utan att försig har fått redovisat det förhållandet att den privata ägaren, när man välhade tillgodogjort sig det statliga stödet, kunde ta över helt och hållet. Vihar alltså fått det gamla välkända mönstret även i detta fall, att staten skallbetala, ta förluster osv. och därmed så att säga klara sådden, medan skördenskall reserveras för storfinansen. Jag har velat ge den här bakgrunden, eftersomjag tror att man först när man ser hela detta perspektiv kan förstå affären.Det är nämligen rätt oväsenthgthuruvida företaget har levererat de uppmärksammade kretskorten eller ej.Egentligen är det en obetydlig detalj, för det är i sig inte omedelbartotillåtet att göra så enligt de amerikanska statiiga bestämmelserna.Kärnpunkten är: Ingår dessa kretskort i en andel av strategiska komponenter somär större eller ?