prot · G50912 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:12 Om åtgärder för att förkorta handläggningstiderna iförpassningsärenden 1 § Svar på fråga 1981/82:4 om åtgärder för att förkortahandläggningstiderna i förpassningsärenden har frågat mig vilka åtgärdersom har vidtagits och som kommer att vidtas för att förkortahandkiggningstiderna i utlänningsärenden. Jag vill inledningsvis hånvisa till mitt svar hiir ikammaren på en fråga av om handläggningstitlerna iutlånningsiirenden som handläggs hos regeringen. Den utförliga beskrivning avfrågans behandling som jag gav då iir i allt väsentligt fortfarande aktuell. Till vad jag då anförde vill jaglägga följande. Åtgärder har vidtagits inomarbetsmarknadsdepartementets invandrarenhet som syftar till att söka nedbringaantalet ärenden som väntar på avgörande och därmed också den totalahandläggningstiden. Frågan om eventuella ytterligare åtgärder vad gällerhandläggningen av utliinningsårenden i stort övervägs f. n. inomregeringskansliet. Anf.2 (): Jag tackar statsrådet för svaret på minfråga. Anledningen till att den ställts är ett aktuellt och mycket uppmärksammatutvisningsiirende i . Det galler en flyktingfamilj som har vistats iSverige i omkring och som hotas av att ett utvisningsbeslut skall gåi verkstiillighet. herr talman, självkillet inte min avsikt att nuoch hiir ta upp en diskussion med invandrarministern om just detta speciellaärende. Däremot har jag velat ta upp den principiella fråga somdet nu aktuella Uppsalaårendet har rest. Det många djupt engagerade skoleleveroch många andra också har frågat sig i iir: Hur kanman först låta barn gå i skola i för att sedtin siittaett utvisningsbeslut i verket? Enligtuppgift finns f. n. omkring 6 000 människor i som har Om åtgärder för att förkorta handläggningstiderna iförpassningsärenden uppgettatt de riskerar förföljelse i sitt hemland och vantar på besked om arbets-och uppehållstillstånd. 1 frågedebatten om handkiggningstiderna omtaladeK:irin att en femtedel av besviirsiirendena ligger eller merhos regeringen. Starka humanitiira skål talar naturligtvis för enfcirkortning av handkiggningstiderna. Det ;ir t. o. m. bättre att man får ettnegativt besked tidigt jämfört med att gå i årslång, oviss väntan. Förkortashandkiggningstiderna minskar också socialhjålpskostnaderna. De som väntar påsitt besked får ju sitt uppehälle genom socialhjälp, som i sin helhet ersättsav staten. Enbart i är kostnaderna för den socialhjälp somutbetalas.till personer som väntar på arbets- och uppehållstillstånd ca 7-8milj. Det kir vara möjligt att få mycket utredningsresurser fiirden sumniiin och diirigenom förkorta väntan för de asylsiikande, skrev Uppsalassocialdirektör i en engagerad artikel i ioktober . frågar också, mot bakgrund av egen erfarenhet, varfiirvi skall låta grupper av miinniskor bli psykiskt fullstiindigt söndermalda iviintan på ett beslut om de skall få stanna i eller ej. lämnar i sitt frågesvar till mig detbeskedet att åtgärder har vidtagits för att den totalahandlåggningstiden skall kunna minskas. omtalar också att manf. n. överviiger ytterligare åtgiirder inom regeringen. svar ger alltså hopp för framtiden. Menjag vill ändå rikta en följdfråga till henne; bedömer KarinAndersson att handkiggningstiderna kommer att få en enligt hennes meningacceptabel nivå? ytterligare en följdfråga av principiellt slag.Det är inte ovanligt att familjer som viintar på det slutliga beskedet underkanske årslånga handlåggningstider rotar sig i . Vilken hänsyn tarstatsrådet till detta vid de slutliga avgörandena? Jag vill något kommentera Jiirgen Ullenhagspåstående att det år biittre för de människor som bercirs att få ett negativtbesked snabbt ån att få sin sak prövad i alla de instanser som utlänningslagengerdem möjlighet till. Det år kiktiskt så. att de miinniskor som det hår gällerofta mycket snabbt har fått ett negativt besked från invandrarverket.Invandrarverket beslutar om 120 000 ärenden, och i 115 000 av demuppstår i stort sett inga väntetider alls. Det är just i fråga om de ärendendår vederbörande utnyttjar lagens alla mcijiigheter att besviira sig som detuppstår långa väntetider. som jag har gjort tidi ga re. att väntetiderna är för långa i vissa kill. Men många får alltså sinanegativa besked mycket snabbt. Jag tror att de som det giiller giirna villutnyttja sin besviirsriitt och inte nöjer sig med det negativa besked som defår. Det år också så att den femtedel iirenden som har siirskilt lång handläggningstidi gäller en femtedel av dem som besvärar sig - inte enfemtedel av de fall som vi behandlar i . Sedan vill jag ta upp de frågor som . Den ena frågan gällde när man kan vänta sig att handkiggningstidernahar förkortats så att de är mer rimliga. Det är väldigt svårt att svara exaktpå den frågan. Vi gör allt vad vi kan f. n. för att nedbringa tiderna, och vihar goda förhoppningar om att komma ner till rimliga tider. Men vi vet inteheller vad som händer i omvärlden: det kan hiinda någonting som t. ex. innebiiratt en ny tillströmning av flyktingar rubbar de förutsiittningar vi har f. n.Jag vågar därför inte ge något exakt besked. Men jag kan försiikra JörgenUllenhag att vi nu gör allt vad vi kan. och vi iir mycket klart medvetna omproblemen. Om åtgärder för att förkorta haiid-läggningstiderna iförpassningsärenden 4 (); Jag noterar alt statsrådet har en starkvilja att ändra på de nuvarande förhållandena med alldeles för långa handlåggningstider.Det är ju så - vi tycks vara helt överens om det - att både humanitära ochekonomiska skål talar för en minskning av handläggnings-tiderna. Det måsteockså vara möjligt att klara detta med bibehållen rättssäkerhet. Regeringen harfaktiskt också åstadkommit en del - det framgick av vad sade isitt frågesvar till . Personalstyrkan hos invandrarenheteninom har fördubblats , fick vi t. ex. vetadå. Vi är många som med stort intresse kommer att ta del av de ytterligareförslag för att minska handläggningstiderna som harställt i utsikt. Jag vill också svara på fråga-jag fick inte tillfälle till det i mitt förra inkigg diirför attlampan i talarstolen blinkade. Den frågan gällde vilken hiinsyn nian vid den slutligabehandlingen av ett enskilt ärende tar till det faktum att kimiljen ellerpersonen i fråga har vistats långe i . Man väger vid bedömingen indetta, tillsammans med andra skål. Däremot är vistelsetiden sällan ett ensamtskiil. Når så iir fallet beror det på att man har tagit hånsyn till orsakentill vistelsen. Jag vill också ta upp en annanfråga, och den giiller barn i skolan. Skollagen såger nämligen att barn somväntar på tillstånd och som iir skolpliktiga skall gå i skolan. harskolöverstyrelsen i ett cirkuliir till skolstyrelserna hemställt attskolledaren eller rektorn skall informera barnen i skolan om det faktum att deti deras klass går ett barn som icke har uppehållstillstånd och alltså när .somhelst kan få sluta skolan för att åka tillbaka till sitt land igen. Det stårockså klart att detta faktum att barnet går i skolan inte får användas som ettargument i själva sakfrågan. Anf.6 (): Jag vill bara konstatera, att det iir bra attdet harblivit sagt i denna kammare att statsrådet vid de slutgiltiga avgörandenatar hånsyn Om åtgärder för att hindra att barn hålls instängda ifängelse inte minst barnen, kan ha rotat sig under \;ildigt långtid. Det årframför allt den typen av frågor som har diskuterats på det principiella planetoch iiven i det enskilda killet med anledning av det iirendesom fick mig attställa den här frågan. 2 § Svar på fråga 1981/82:5 om åtgärder för att hindra attbarn hålls instängda i fängelse i har frågat mig omjag tycker det år rimligt att barn tas i förvar och vilka åtgiirder jag avseratt vidta för att hindra att barn stångs in i fängelse. Enligt nuvarande ordning kan barn och kimiljer med barntas i förvar enligt utlånningskigen och placeras i kriminalvårdsanstalt,allnkint häkte eller polisarrest. Denna fråga har tagits upp av utkinningslagkommittéii. somlämnade sitt slutbetiinkande . I betiinkandet framhåller kommitténatt situationen för barn och barnfamiljer som tagits heltotillfreds-stiillande och så allvarlig att omedelbara åtgärder kriivs. En bretiremissopinion har också kriivt att minderåriga barn inte får tas i förvar ihåkteslokaler. Jag delar helt kommitténs och remissinstansernasuppkittning. och jag anser att frågan år så angelägen att den bör lösas innanberedningsarbetet med anledning av kommitténs betiinkande slutförts. Jag kommer därför att föreslå en iindring iutkinningsförord-ningen som i princip innebiir att barn ochkimiljer med sådana barn inte får tas in i kriminalvårdsanstalt, allniiinthiikte eller polisarrest. 8OLLE i (fp): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Jag frågade om hon tycker att det årrimligt att barn tas i förvar och vad hon vill göra åt att barn stångs in i fängelse.Karin svarar nu att regeringen tiinker lägga fram förslag som innebåratt barn inte skall få siittas i vanliga fängelser, häkten ellerarrester. och det är ju bra och glädjande. Men om man granskar innebörden avKarin svar. så finner man att den år att barn fortkirande skall tasi torvar att de fortfarande skall spiirras in. men i litet trevligare lokaler.Jag kan inte tolka svar på annat siitt ån att hon tycker attdet år rimligt att också barn tas i förvar. Varför spårrar man då in barn i fängelse i ? Har deeller deras föriildrar begått brott? Är de misstiinkta fiir brott? Nej.Misstiinker man att de. om de inte stiings in. kommer att begå brott? Ändåspårras de in. Det som händer år att en kiniilj kommer till ochbegiir politisk asyl. Det år en rättighet som man har enligt svensk lag ochinternationella konventioner.Ändå spiirras familjen in. ex. den nioåringsom satt i häkte iStockholm. Han var inte niisstiinkt för brott. Familjen var inte misstiinkt förbrott. Varför spärrades dessa niiinniskor då in? diirför att manmisstiinkte att kimiljen annars skulle hålla sig undan. Är detta olagligt? Nej.men det stiiller till trassel för myndigheterna. Om man också i andrasammanhang börjar tilkimpa regeln, att nkinniskor som kan tiinkas stiilla tilltrassel för myndigheterna skall spärras in. så blir ju det ganska omvälvande. Den hår typen av rättslöshet kan bara förekomma når detgäller utliindska medborgare. Jag tycker det år plågsamt att vi i Sverigespiirrar in - och enligt skall fortsåtta att spärra in - barnpå så lösa grunder som sker, utan att de eller deras föråldrar ens iir misstänktaför att vilja begå brott. Jag vill vidare fråga: Eftersom nu menaratt barn också i fortsättningen skall spiirras in -om iin på litet trevligarestiillen iin i kingelse. häkte eller arrest - var skall de då spiirras in? ex. Sjöstugan på ett ställe som kan användas också i fortsiittningen?Var vill statsrådet att barnen skall hållas inspiirrade? Om åtgärder för att hindra att barn hålls instängda ifängelse Nej, , jag vill inte att barnskall hållas inspärrade - och det var exakt vad jag sade i mitt svar. Diiremot iir det riktigt att jag inte har sagt att barninte under några omstiindigheter skall kunna tas i förvar. Jag tror att det årnödviindigt att ha kvar det institutet i utkinningslagen, om man skall kunnaupprätthålla den reglerade invandringen. Två klara kriterier gäller för attnian skall få tillämpa regeln: att de berörda personernas identitet ;ir oklareller att det finns risk för undanhållande. Jag tycker personligen att nianskall vara försiktig med att tillämpa förvarsinstitiitet når det giiller barnöverhuvud taget, men jagar inte beredd att helt och hållet avskafki det - detvill jag klart ha sagt. Men deskall icke spiirras in. Det år just den saken vi håller på att undersöka . ochdet iir diirför jag kommer att försöka att få ett kirbud iutkinningsförordningen mot att barn placeras i fångvårdsanstalt, \ilkel t. ex. Sjöstugan iir. i hiikteeller i arrestlokaler. Det skall i stället ske i lokaler som tillhandahålles avt. ex. socialförvaltningarna, vilka dessa har möjlighet till . Detförekommer också i vissa fall diir socialkirvaltningarna år beredda attsammarbeta med polisen, vilket de tyvärr inte alltid år. Det år alltså fråga omlokaler som är av en helt annan typ och som år förlagda på ett helt annat siittån de som använts . Jag tycker inte att man skall anviinda orden fullt såslarvigt som i gör når han talar om att spärra in barn.något som det inte alls är fråga om. Om åtgärder för alt hindra att barn hålls instängda ifängelse 10OLLE i (fp): Tack också för detta svar. Det år bra att vifår reda på att man inte skall kunna använda t. ex. Sjöstugan i . Det serjag som en viss garanti för framtiden. Men det år klart att det låter mycket vackrare att siigaatt man skall tillämpa förvarsinstitutet än att såga att man skall spärra inbarn. Men att kimiljerna skall tas iförvar därför att man år riiddkir att de annars skall hålla sig undan, måste innebörden åndå vara att manspiirrar in och sätter familjerna under någon typ av bevakning - åven om detsker i trevligare lokaler, vilket iir bra. Jag anser emellertid att det enda liige dår det kan vararimligt att ta en barnkimilj i samband med beslutad avvisning av enfamilj som redan hållit sig undan. Men i ett läge då det kommer en familj tillSverige och begår att få stanna hår enligt de lagar vi har och enligt dekonventioner vi skrivit på, en familj som inte är misstiinkt för brott och närvi vet att det inte är olagligt att hålla sig undan, varför skall man då sy infamiljen och ta den i förvar? Det iir dår det orimliga ligger, nämligen att vii detta land siitter barn i förvar trots att ile eller deras familjer inte påminsta sätt år misstänkta för att begå en brottslig handling eller planerar attbegå en brottslig handling. Var och en har sin terminologi. Jag harväldigt svårt att kalla det för att spärra in, när man placeraren familj medbarn i en lägenhet eller i ett hus på landet med någon form av bevakningnågonstans i trädgården eller så. Jag kallar inte detta för att spärra in. Mendet må vara O.K. om i vill kalla det så. Det är mycket ovanligt att man tar barn i förvar med denmotivering som nu talar om. Ö\er huvud taget iir det inte mer ånomkring 20 barn som tas i förvar enligt utkinningslagen. Däremot iir detenligt en beräkning som redovisas i utlånningslagskommitténs betänkande 434barn som tas i förvar enligt barnavårdslagen. Den saken skall vi inte ta uppnu. men jag har bara velat få litet hyfs på relationerna. Det år knappt 7 Cf avdet antal barn som tas i förvar enligt barnavårdslagen som onihåndertas enligtutlänningslagen. Jag tyckeratt man skall varaoerhiirt försiktig med för\arsiiistitutet niir det gäller barn. men jag troråndå inte att man helt kan avvara det. 12OLLE i (fp): Vi skall inte strida för mycket om ord. Jagmenar att om man - för att använda ord - placerar en familj iett hus med bevakning i trädgården, dä har man spärrat in den. Barnen ochfamiljen i övrigt kan inte röra sig fritt. Detta rör'bara ett tjugotal barn, siiger det är allvarligt nog att man sätter ett tjugotal barn i förvar. flesta kill är det fråga om korta tider, medan det i en del fall varitmycket långa tider. Förra årethade vi ett barn som satt i häkte över julen. Vi hade vidare den etiopiskepojke som satt . Läkare intygade att han tog skada av detta, vilketär högst naturligt. Jag menar - och det är den grundläggande åsiktsskillnadenoss emellan -att när det gäller människor som inte har begått brott och sominte är misstänkta för att de skall begå brott, finns det inte något rimligtskäl i en rättsstat att sätta dem i någon typ av förvar. De människornautnyttjar bara de mänskliga rättigheter som vi själva har intygat att de skallha rätt att utnyttja - att här begära politisk asyl. Bara en enda upplysning; När utlänningslagenfastställdes i sin nya skepnad, . var enigheten så gott somtotal också på den här punkten. Jag kan inte erinra mig om hadeen avvikande mening - det är mycket möjligt. Enigheten hår i var ivarje fall mycket stor om att förvarsinstitutet skulle vara kvar. 14 i (fp): Jag yrkade avslag beträffande utlänningslageni dess helhet när den var uppe till behandling i , eftersom jag menadeatt den i alltför liten grad tillgodosåg rättssäkerheten för flyktingar. Men det är sant att det har rått stor enighet omförvarsinstitutet. Ändå föreslår att man skall ändra på just deparagraferna, eftersom de har utfallit illa. Och jag menar att de har utfallitän mer illa än vad säger och att det inte finns någon anledningatt ha kvar denna förvarsmöjlighet - möjligheten att spärra in barn som inte ärmisstänkta för att ha begått brott och vilkas föräldrar inte är misstänkta föratt ha begått brott. 3 8 Meddelande om svar på interpellation 1981/82:31 15 Ekonomi- och budgetministern : Herrtalman! har riktat en interpellation till mig om åtgärder för atteffektivisera mervärdebeskattningen. Med hänvisning till bestämmelserna i 6kap. 1 S riksdagsordningen får jag meddela att interpellationen inte kanbesvaras inom den föreskrivna tiden av från det att denframställdes. Skälet år att interpellanten befinner sig på offentligt uppdragutomlands. Om beskattningen av multinationella företag 4§ Svar på fråga 1981/82:32 om beskattningen av multinationella företag 16Ekonomi- och budgetministern : Herr talman! har, medhänvisning till ett visst skatteärende, frågat mig hur vanligt förekommandedet kan vara att skattemyn- 3 protokoll 1981/82:11-13 Om beskattningen av multinationella företag digheternaoch de skattskyldiga träffar överenskommelser om beskattningen och om jag anseratt ett sådant förfarande står i överensstämmelse med svensk lag. Jag vill först framhålla att jag inte här kan gå in på endiskussion om en myndighets handläggning av ett enskilt ärende. Svaret på frågan är att det givetvis inte får förekommanågra överenskommelser av det slag som syftar på. 17 (vpk); Bakgrunden till min fråga år ett fall dår ettmultinationellt företag - , som är ett amerikanskt storföretag, bl.a. känt för att i hög grad använda mutor för att få sin vilja igenom - harundandragit sig beskattning i . Det är vanligt förekommande att multinationella företagsätter priserna på levererade varor så högt att någon vinst för dotterbolageninte kommer i fråga. På detta sått tas vinsterna hem obeskattade tillmoderbolaget eller till någon annan filial i ett lågskatteland. Så var det också när det gällde . Företagets filial i var under hela denaktuella tiden nolltaxerad, dvs. uppvisade ingen som helst skattepliktiginkomst. Detta hade åstadkommits genom att moderbolaget enligtuppgift presenterat två fakturor-vilka inte överensstämde med verkligheten-som slutade på , dvs. under det belopp som företagethade debiterat . Efter en genomgripande skatterevision av den svenska filialentill visade det sig att man undanhållit mer ån 57 milj. kr. Denna revisionsrapport hemligstämplades. Efter ett sådant avslöjande borde det komma till stånd ettåtal och en eftertaxering, men så har inte blivit killet. Diiremot skall det haträffats en hemlig uppgörelse mellan företaget och lånsstyrelsen i Göteborgsoch län om att avskriva hela kravet om beskattning av de 57 miljonerna. Hemliga uppgörelser mellan myndigheter och företag lederutan tvivel till misstro och olika spekulationer - allra helst når det gällerföretag av sort. Respekten för myndigheterna avtar självkillet avsådana här uppgörelser, i synnerhet som dessa myndigheter synararbetarnas avdrag med förstoringsglas och åven vidtar åtgärder. Men Hans Torngren, som var intendent påskattemyndigheten och inkopplad på det här fallet, hävdade - vilket jag ocksåfinner riktigt - att sådana här frågor alltid skall föras till process. Han haralltså ungefår samma uppfattning som budgetministem. Med anledning av budgetministerns svar på min fråga,vilket jag tycker iir ett bra svar, vill jag ställa frågan: Kommerbudgetministern att vidta åtgärder på grund av det relaterade fallet, ochöverväger budgetministem att komina med skärpta tillämpningsföreskrifter förskattemyndigheterna för framtiden? 18Ekonomi- och budgetministern : Det är, som jag sade redan i svaret, omöjligtför mig att diskutera ett enskilt fall i . I det här fallet står detalldeles speciellt klart att det inte är möjligt, då det är fråga om ettskatteärende där det råder absolut sekretess för uppgifterna. Jag vill därför bara, med anledning av vad . påpeka att när en taxeringsintendent inte anför besvär på grundval avförslag till taxeringshöjningar i en revisionspromemoria kan det finnas fleraanledningar till det. Det är på detta allmänna plan som jag i och för sig kanutveckla synpunkterna något. Det kan vara fråga om att den skattskyldiges erinringargör att taxeringsintendenten finner att revisorn inte har haft helt rätt i sakutan rent av har haft fel. Taxeringsintendenten kanske inte delar revisornsrättsliga bedömning. Ett tredje exempel kan vara att bevisningen befinnes varaotillräcklig, och det kan naturligtvis finnas ytterligare skäl som gör attfrågan inte förs vidare. Men, herr talman, om det befinnes råda tveksamhet i någotfall finns alltid prövningsmöjligheten hos justitieombudsmannen. I det enskildafall det nu är fråga om tror jag att just en sådan prövningkommer att göras,och då får vi se om allt har gått rätt till eller ej. Om beskattningen av multinationella företag 19TOMMY (vpk): Jag tog det relaterade fallet som exempel.Det finns gott om multinationella företag i landet, och det finns gott omexempel på hur multinationella företag inte betalar skatt i . Därför finnsdet också goda skäl att anta att det förekommer liknande transaktioner mellanmoderbolag i andra kinder å ena sidan och dotterbolag i å den andra föratt de i Sverigeskall kunna undgå beskattning. En gammal kär käpphäst frågan om de utländska oljebolag som finns i . Jag är naturligtvis inte heller benägen att diskutera detspeciella fallet i sig, utan jag har mest tagit det som exempel eftersom detbelysts för allmänheten i ett TV-program. Men även vid en diskussion på detallmänna planet finner jag det litet betänkligt att man inte kan utläsa någonåtgärd efter en vidtagen skatterevision. Jag tyckeratt sådana hår frågor, oavsett om en revisor eller - som i det aktuella fallet- många skatterevisorer har varit inkopplade, ändå bör prövas i process. Jaghåller med Hans Torngren om att sådana här frågor alltid bör prövas i process,därför att även om något annat inte inträffar genom en process, sä inträffarändå det att man kan få vissa tips om skärpningar i skattelagstiftningen föratt i ett tidigare skede kunna gripa in mot denna typ av verksamhet. Får jag tolka budgetministerns svar så. attbudgetministern också helst skulle se att man förde frågor av detta slag tillprocess i stället för att bara låta dem vara? Om försvarets förvärv av viss fastighet i 20 Ekonomi- och budgetministern : Herrtalman! Jag har redovisat grunderna för hur man förfar från entaxeringsintendents sida när ett sådant här fall förekommer. Jag har ingenanledning att i och för sig frångå den princip som gällt . Som jag saderedan i mitt förra inlägg finns det alltid möjlighet att pröva förfarandet viajustitieombudsmannainstitutet. Det är, tycker jag, en helt tillfredsställandesäkerhet som vi har genom den möjligheten. Får jag också tillägga att mig veterligt har fall av dethår slaget inte varit någon vanlig företeelse. Av senaste inläggkan man få intrycket att det är mycket vanligt att folk försöker fuska medskatt och att det inte åtgärdas på något sätt. Så är icke fallet. Vi har ingabevis för att det skulle vara så. Hiir finns det siikerhetsåtgårder för att setill att rätt och ordning gäller. 21 (vpk); Låt mig precisera mig beträffande detsistnämnda. Når jag säger att detta inte år en alldeles ovanlig verksamhetmenar jag självfallet att bolag-det kan gälla moderbolag eller dotterbolag- iandra delar av världen sätter högre priser på sina leveranser till föratt därigenom nedbringa eventuell vinst hos bolaget i och undgåbeskattning. Jag tror att budgetministem kan hålla med mig om att detär en vanlig metod. Däremot har jag inte menat att sådana hemligaöverenskommelser som i det relaterade fallet har varit vanliga.