prot · G50933 · 1981-12-31 00:00:00 — som avveckling utav många företag inomträindustrin pågår ökar på ett oroväckande snabbt sätt importen av snickerier,möbler och andra träprodukter. , då bostadsbyggandet uppgick till nära107 000 påbörjade lägenheter, motsvarade importen av byggnadssnickerier ettbelopp av 13,3 milj. kr. , då bostadsbyggandet var mindre änhälften - drygt 49 000 påbörjade lägenheter - uppgick importen avbyggnadssnickerier till nära 170 milj. kr. Även med hänsyn tagen tillprisutvecklingen innebär delta att importinnehållet har ökat mycket kraftigt. har mycken industrikapacitet lagts ner. Det innebär attimporten riskerar att öka mycket kraftigt, när byggandet åter kommer upp inormal nivå. Träindustrins kapacitet kommer då inte längre att räcka till föratt försörja ett normalt bostadsbyggande. Vi hyser därför farhågor för attSverige kommer att bli beroende av import på ett område där vårt land tidigarevarit i stort sett självförsörjande. Vi kommer då inte längre att kunna styrabyggandet själva. Vi kommer inte heller att kunna använda byggandet som ettekonomisk-polifiskt medel för att klara ekonomin i dåliga konjunkturer närexporten minskar. Som industriministern vet använde den socialdemokratiskaregeringen i hög grad byggandet som en motor i ekonomi. Nedläggningarna av träindustriföretag medför omfattanderegionalpolitiska problem. I ett femtiotal kommuner svarar träindustrin förmer än av sysselsättningen. Träindustrin består, som industriministernvet, till största delen av småföretag. Dessa är mycket utspridda över landet,och många orter och kommuner är för sin sysselsättning starkt beroende avträindustrin. Många av dessa har redan drabbats av stora problem till följd avutvecklingen i träindustrin. , , , , ,och är bara några exempel på sådana platser. Jag skulle kunnaräkna upp många fler. men dessa får räcka. I har vi socialdemokrater gång på gång tagit uppbyggandet. Vi har gjort det inte bara av bostadssociala skäl utan också av rentindustripolitiska skäl. Vi såg snart efter regeringsskiftet att deborgerliga inte skulle kunna hävda byggandets viktiga roll i vår ekonomi. Denallvarliga kris som bostadspolitiken och hela byggbranschen befinner sigi förutsåg vi faktiskt . Vi varnade för att allvarliga bostadssocialaproblem höll på att utvecklas. Bostadslösheten ökade, byggarbetslösheten steg,vissa delar av byggbranschen hade börjat få problem och kostnadsutvecklingeninom byggandet var explosionsartad. Vi föreslog, som industriministern kanskekommer ihåg, regeringen ett åtgärdsprogram i sju punkter, med bl. a. nyabostadslån, som skulle ta ner inflyttningskostnaderna i nyproduktionen, skärptkontroll över prisbildningen inom hela byggsektorn och förstärktabostadsbidrag. Våra förslag vann inget gehör hos den borgerliga riksdags- Om utvecklingen inom träindustrin Om utvecklingen inom träindustrin majoriteteneller hos regeringen. , presenterade vi ett heltäckandebostadspolitiskt program, som också hade industripolitiska rötter. Förslagen idetta har vi sedan aktualiserat i och successivt anpassattill de allt allvarligare problemen på bostadsområdet, byggsidan ochträindustrisidan. Tyvärr har förslagen mötts av en ointresserad borgerligmajoritet med ständiga avslag. Jag tvingas , herr talman, konstatera, att det vi 1977beskrev som en oroande utveckling nu 1981 är ett faktum. Det är därför jag idenna interpellation och detta ganska långa anförande vill framhålla att det ärpå sin plats att vi får en debatt om byggandet och byggindustrins betydelse förvår svenska industri. I vårt handlingsprogram Framlid för lägger vi nufram ytterligare förslag för att vända krisen. kraftig hyresrabattering vid nyproduktion och sanering avhyres- och bostadsrättslägenheter, kraftig satsning på komplettering och förtätning avbefintliga bostadsområden, ökadsatsning på miljöförbättrande åtgärder och satsningpå bättre underhåll av det befintliga bostadsbeståndet. Detta är åtgärder som leder till ett ökat byggande menockså till mera jobb inom hela byggsektorn och materialindustrin samt ettbevarande av en fungerande svensk bygg- och materialsektor. De fackliga organisationerna har krävtåtgärder från regeringen för att undvika krisen. Man har varnat regeringenför utvecklingen och kommit med rader av konkreta förslag för att förhindra denallvarliga träindustrikris som är ett faktum. De brev som ,, , SALF och SIF och andrafackliga organisationer med jämna mellanrum har sänt till den svenskaregeringen har regeringen inte ens brytt sig om att svara på. Även näringslivets organisationer inom byggnads- ochträindustrisektorn har varnat regeringen för utvecklingen och krävt åtgärderför att förhindra krisen, innan den blev ett faktum. Även om den borgerligaregeringen vanligtvis är lyhörd för näringslivets krav har man här inte förmåttåstadkomma någonting. Inte heller varningar från framstående ekonomer ombetydelsen av att upprätthålla byggandet har regeringen tagit på allvar. Det äri dag bara att konstatera att det har kommit samfällda varningar och krav frånoppositionen, fackliga organisationer, näringsliv och ekonomer. Men regeringenhar ändå förblivit passiv. Industriministern närmar sig riksdagmed att säga att det för dagen inte behövs några åtgärder. Detta är ett områdedär regeringens inkompetens är ovanligt väl belyst. Kanske är den kris sombyggandet har försatt sig i de borgerligas största misslyckande. Detta harställt till med utomordentligt stora bekymmer för berörd industri och förtiotusentals människor. Jag behandlar här den sektor av byggandet som så att säga faller inomindustriministerns ansvarsområde, dvs. industrisidan, och inte denbostadssociala sidan, som ju faller under bostadsministerns ansvarsområde, menbetyget får ändå gälla hela regeringen. Orsakerna till krisen inom byggindustrin och träindustrinär väl kända av de flesta. Men eftersom man kan befara att regeringen trotsalla varningar och krav ändå inte har förstått sammanhangen, skall jag gåigenom åtminstone en del av bakgrunden. Alla delar av träindustrin är mer eller mindre beroende avbyggnadsverksamheten. Trähus- och byggnadssnickeriindustrisidan levererar helasin produktion till denna sektor. Av sågverksindustrins inhemska leveranser gårmellan 50 och till byggandet och till trähus- ochbyggnadssnickeriindustrin. Inom skivindustrin är andelen av de inhemskaleveranser som går till byggandet . Möbelindustrins villkorpåverkas indirekt av byggnadsverksamhetens omfattning, eftersom ett lågtbyggande innebär färre flyttningar, färre nybildningar av hushåll och därmedlägre efterfrågan på möbler. Sammantaget innebär detta att 45 000-50 000 anställda iträindustrin är direkt beroende av hur byggandet utvecklas i Sverige.Ytterligare ca 20 000 träarbetare är indirekt berörda. Ser man på helabyggnadsverksamheten i vårt land, finner man att antalet sysselsatta inom dennaär uppemot 600 000. Av dessa är 300 000 direkt sysselsatta i byggnadsindustrin,medan 250 000 arbetar inom byggmaterialindustri, transportnäring m. m. ianslutning till byggandet och de återstående 50 000 i servicesektorer i anslutningfill byggandet. Det är alltså en oerhört viktig del av svensk industri som vinu diskuterar. Mot den bakgrunden är det inte svårt att förstå attträindustrin nu har allvarliga problem. Bostadsbyggandet, liksom byggandet överhuvud taget, har ju tillåtits rasa ner till nivåer som man inte kunde fantiseraom . Det totala byggandet ökade mycket snabbt under1950-, 1960- och åtminstone halva . årlig ökning var regel.Miljonprogrammet innebar att man byggde en miljon nya lägenheter . Byggandet inom industri och handel samt stat och kommun utveckladesockså snabbt under dessa år. Bostadsbyggandet nådde toppen 1970, då 110 000 nyalägenheter kom till. har bostadsbyggandet minskat drastiskt, och tioår senare, dvs. , påbörjades endast ca 49 000 lägenheter. Det är detlägsta antalet sedan Koreakrisen . Det är möjligt att jag här har något färskaresiffror än de industriministern hade som underlag för sitt interpellationssvar.Jag har nämligen tillgång till SCB;s preliminära uppgifter- vilket säkerligenockså industriministern har . Enligt dessa påbörjades under perioden januari-septemberi år endast 29 393 lägenheter mot 33 327 . Det har alltsåunder skett en minskning med nästan 4 000 lägenheter. Detta betyderoerhört mycket för sysselsättningen - fabriker har lagts ner, och ytterligareett antal människor har blivit arbetslösa till följd av detta. Om utvecklingen inom träindustrin Om utvecklingen inom träindustrin Man måste gå tillbaka ända för att hittalika låga siffror som , om man undantar krigsåren . Mot denbakgrunden måste jag här göra den kommentaren, att jag är både överraskad ochförundrad. Trots denna kraftiga nedgång och trots dessa kriser verkarregeringen ändå vara nöjd. meddelar t. o. m. industriministern, som hittillshållit sig förvånansvärt och anmärkningsvärt lugn i bostadsbyggnadsfrågorna,alt det inte är någon fara med den minskade byggnationen. Det behövs ingaåtgärder, säger industriministern i sitt svar till mig. Men de åtgärder, herrÅsling, som regeringen vidtagit och som herr industriministern räknat upp isitt interpellationssvar har icke varit tillräckliga, eftersom byggandetfortsätter att gå ned. Det är mot den bakgrunden och med hänsyn tillregeringens litet slumrande tillvaro i denna fråga som jag skall ta mig lid ,herr talman, att gå igenom hur situationen är inom olika sektorer av densvenska byggnadsmarknaden och framför allt vilka prognoserna är.Jag har då tillgång till de sammanställningar och uppgifter som statliga verkoch myndigheter har. Enligt dessa pekar alla kurvor nedåt inombyggnadsverksamheten. Det är regeringens åtstramningspolitik som kommer attleda till ytterligare försämringar inom den redan hårt trängda byggnads-, trä-och materialindustrin. Bostadsbyggandet minskar, och ingenting talar för annat änen fortsatt minskning enligt de uppgifter som finns. Industrins byggnadsinvesteringar har halverats sedan 1975.De ökade något 1979 och 1980 - det är riktigt - men de sjunker igen.Minskningen av industrins byggnadsinvesteringar väntas bli , ochnästa år beräknas tillbakagången av industrins byggnadsinvesteringar bli hela18 %. De viktigaste orsakerna till detta uppges vara åtstramningen i densvenska ekonomin och det exceptionellt höga ränteläget. Statens investeringar - det vet industriministern själv -minskar till följd av regeringens sparplaner. skall ni enligt ett löfte tillGösta utarbeta en sparplan på ytterligare 12 miljarder, som om någonmånad skall presenteras för riksdag. Det skall då bli intressant attse om byggandet har kunnat hållas fritt i dessa sparplaner. Den kommunala sektorns byggnadsinvesteringar minskar i åroch väntas få en ovanligt kraftig nedgång jämfört med tidigare årunder . Orsaken är regeringens åtstramningspolitik inom denoffentliga sektorn. Reparations- och ombyggnadsverksamheien, somindustriministern i sitt svar har som ett slags halmstrå i nödens stund,minskar . har denna sektor ökat snabbt vilket betytt räddningenför bl. a. flera branscher inom träindustrin. minskar även denna sektor tillföljd av regeringens sparplaner och det höga ränteläget. fattades,som industriministern vet, ett beslut i att slopa destatliga underhållslånen. Det kommer att ytterligare minska reparationerna ochunderhållen. Detta är utgångsläget och situationen i ettredan ansträngt läge för byggindustrin och träindustrin. Sammantagetinnebär det här en mycket kraftig neddragning av byggnads- verksamheten,som kommer att få mycket negativa för att inte säga förödande effekter påsvensk ekonomi. Självfallet drabbas i första hand bygg- ochbyggmaterialindustrin. Jag har redan nämnt alt en fjärdedel avTräindustriarbetareförbundets medlemmar har drabbats av någon form avarbetsinskränkning bara som en direkt följd av det lågabyggandet. Men effekterna sprider sig också till andra delar av ekonomin,eftersom byggandet utgjort en av de viktigaste drivkrafterna i den svenskaekonomins utveckling. Den viktigaste orsaken till krisen inom träindustrin ärsåledes byggandet. Det finns självfallet också andra faktorer.Sågverksindustrin har drabbats av en djup lågkonjunktur. Denna slår hårdare änvanligt därför att sågverken till följd av råvarubrist inte kunde tillgodogörasig högkonjunkturen . Därför har man inga reserver altleva på under de dåliga tiderna. Det var ju så här, . Andra ländertog över andelar av marknader och tog av dess roll som ledandeträvaruland i . var marknadsandel , 1980 hade den minskat till . ökade andel från 21 %till och från till . Även här bär regeringen ansvaret dåden, trots fackliga och socialdemokratiska krav, inte har vidtagit tillräckligaåtgärder för att öka skogsavverkningarna. De åtgärder som vidtogs var antingenfelriktade eller för klent tilltagna, vilket diskuterats i annat sammanhang häri . Men helt i onödan blev ändå följden förlorade miljarder iexportintäkter, utslagning av fabriker och lusentals människor arbetslösa.Regeringen får helt ta på sig skulden för detta. Då reser jag frågan: Harregeringen lärt sig av de här erfarenheterna, eller skall vi också under dennya högkonjunkturen, som väntas inom sågverksindustrin, förlora flera miljarderi exportintäkter? Skall även denna gäng fabriker slås ut och människor bliarbetslösa? finns det tecken som lyder på att efterfrågan är på väguppåt igen. Det finns också skäl att tro detta bl. a. med hänsyn till de mycketsmå lager av trävaror som finns-i våra viktigaste köparländer. Då är det riskför att råvaruförsörjningen åter kan bli ett problem. Därför har jag en maningtill industriministern: till att sågverken den här gången ges möjlighet attbättre utnyttja konjunkturen. Genomför de åtgärder som socialdemokraterna harföreslagit i sina motioner här i . Inom andra delar av träindustrin beror de nuvarandeproblemen delvis på att man underlåtit att ta till vara deutvecklingsmöjligheter som finns. Åtminstone är det så, att problemen hadekunnat lindras, om utvecklingsmöjligheterna hade tagits till vara. Träindustrin har goda utvecklingsmöjligheter. Träindustrinbehöver icke utvecklas till en krisbransch, träindustrin kan bli enframtidsbransch. Den kan bli det om regeringen bara vill åstadkomma en rimligindustripolitik på detta område och skapa förutsättningar för och understödjaen utveckling. Jag skall ta eft par exempel. Trähusindustrins möjligheter till ökad export har belystsmed flera exempel i den näringspolitiska debatten under de senaste året.Industrimi- Om utvecklingen inom träindustrin Om utvecklingen inom träindustrin nistern känner väl till fallet . I är manintresserad av svenska trähus. I norra delen av råder ett klimat somliknar . Därför har man vänt sig hit för att undersöka möjligheten attköpa våra hus, som man vet har en god standard och är energisnåla. Vissaprovhus har uppförts som har rönt ett mycket stort intresse, och det skullekunna bli en stor svensk export av trähus och delar till trähus. Från andraländer, t. ex. och , har det kommit förfrågningar om enklaretyper av bostäder till bl. a. kalastrofområden. Allt detta kännerindustriministern till. Jag kan tillägga att man i har beslutat att25 % av alla småhus skall byggas i trä. I ökar intresset, ochdiskussioner har förts på liknande bas. Detta är möjligheter som den svenskairähusindustrin måste utnyttja, men jag tror att det behövs en planeringspufffrån regeringens sida för att så skall bli fallet. Tillsammans motsvarar de förfrågningar som gjorts nära nogden nuvarande årsproduktionen i den svenska trähusindustrin. Trähusindustrinhar en produktionsapparat som skulle kunna klara dessa leveranser. Detta skulleju kunna ge många jobb i en bransch där ett stort antal kvalificeradeyrkesmänniskor nu står utan arbete. Det måste ju vara deprimerande och bedrövligt för dessaarbetslösa människor och deras familjer att veta att de egentligen gårarbetslösa helt i onödan. Om man hade tagit till vara de exportmöjligheter somfunnits, om regeringen hade agerat, så hade de ju haft jobb. Då hade de intebehövt kastas in i den förbannelse som arbetslösheten utgör. Vi hade ocksåkunnat förbättra ekonomi genom de värdefulla exportintäkter som hadeblivit följden av denna försäljning. Men ingen har orkat ta itu med detta. Trähusföretagensjälva har tydligen ansett sig för små för att var och en för sig ta itu med såstora projekt som det här har varit fråga om. Något samarbete har ännu intekommit i gång i någon större utsträckning. Även om industriministern pekar pånågot initiativ i ett interpellationssvar, så menar jag att det icke ärtillräckligt. Det behövs i det här fallet en samordning för gemensamexportförsäljning. Regeringen borde häri ha sett en möjlighet att bättra på vårdåliga handelsbalans och en möjlighet all öka sysselsättningen i . Menmånad efter månad har gått - och också - utan att vare sigregering eller förelag har visat sig vara intresserade. Jag vill väl aldrigtro, , att det är av ideologiska skäl som industriministern harlåtit dessa möjligheter gå förbi. I stället är del nu andra länder, t.ex. och , som tillverkar dessa hus, och i sker detdessutom delvis med svenska trävaror. Jag vill därför fråga industriministern: har inteindustriministern tagit några initiativ? Varför har han låtit de härmöjligheterna gå förbi? Från vårt håll har vi lagt fram förslag om inrättande avstatliga handelshus. Exemplet från Irähusindustrin belyser mycket väl behovetav sådana satsningar. Handelshusen skulle kunna samordna marknadsbearbetning,produktion, försäljning och transporter och ta över en del av det risktagande som det alltid innebär för små företag att gå in på nyaexportmarknader. Jag menar att de riskerna får staten i det här fallet ta,eftersom det blir så många andra tillskott som är värdefulla, nämligen i formav exportintäkter och sysselsättning. Om man kan ta till vara möjligheterna att exporteraträhus, så kommer det också att få positiva effekter på exporten av snickerier.Det kan bli ett sätt att sälja "svenskt" byggande. Vi ligger iSverige tekniskt långt framme när det gäller energisnåla byggsystem. Vi skallju framhålla våra fördelar i så många sammanhang som möjligt. Även när detgäller konstruktioner i träbyggande ligger långt framme. Det finns tillföljd av energiprisernas kraftiga uppgång ett ökande intresse för det byggandevi har här i landet, och en ökad satsning pä export kan här få betydandeeffekter. Det är enligt vårt sätt att se självklart att staten måste tainitiativ för att hjälpa så alt den här utvecklingen kommer i gång. Annarskommer vi åter att få uppleva hur man i andra länder springer ifrån oss och tarhand om de här möjligheterna framför näsan på den svenska industrin, allt medanarbetslösheten och kapitalförstörelsen ökar i den svenska träindustrin. har jag förstått av de uppgifter om permitteringaroch uppsägningar som kommer in, att även möbelindustrin har stora problem. Dethar utvecklats i delsvar till , och hon kommer att gå in pådenna fråga. Får jag ändå här göra ett par kommentarer. Svensk möbelindustrihar länge varit starkt internationell. "Svenska möbler" är ettbegrepp i internationella sammanhang. Möbelexporten har också ökat kraftigt -åtminstone fram t. o. m. 1980 - och har till största delen kunnat kompenseranedgången på hemmamarknaden. Nedgången i är en följd också av det lågabyggandet och av regeringens åtstramningspolitik och inte bara, somindustriministern påstår i sitt svar, av den dåliga inkomstutvecklingen. Svenska möbler borde ha en fortsatt fin framtid. Men detbehövs en nysatsning för alt utveckla den specifika svenska designen. Framtidentorde främst ligga i en satsning på kvalitetsmöbler, då vi torde ha svårare attkonkurrera internationellt i fråga om billigare standardmöbler. Ett område på möbelsidan där har särskilt godautvecklingsmöjligheter är den offentliga miljön och inredningsdelen, där visannolikt ligger före många andra länder. Detta är naturligtvis ingenting somkommer av sig självt, utan det krävs målmedvetna satsningar päproduktutveckling och marknadsföring. På nordiskt plan, i , har frågan om ettgemensamt nordiskt branschråd för möbelindustrin tagits upp av de socialdemokratiskadelegationerna. Ännu har förslaget inte vunnit gehör, men det är en fråga somskulle betyda mycket för den gemensamma nordiska möbelindustrin. De nordiskaländerna borde vinna på gemensamma aktioner på världsmarknaden i stället föratt konkurrera ut varandra. Även här efterlyser jag initiativ och stöd frånSveriges regering. Ett ytterligare område som jag vill ta upp i dettasammanhang är sågverksindustrin - detta för att belysa träindustrins betydandeutvecklingsmöjligheter. Om utvecklingen inom träindustrin Om utvecklingen inom träindustrin F. n. säljs huvuddelen av sågverkens produkter i form avhelt obearbetade trävaror, som utgör råvara för snickerifabriker, möbelfabrikeroch byggandet i och på exportmarknaderna. Särskilt liten är andelenbearbetade produkter av den del av produktionen som går på export. På detområdet har industriministern verkligen tänkt till. Det hedrar honom att vigenom industriverkets försorg fått en branschutredning. presenterade denna utredning ,och den visade att det finns goda marknader för vidareförädlade trävaror. har egentligen bara blivit liggande. Man har i denna branschstudiegjort en bred undersökning bland snickeri- och möbelfabriker på de viktigasteexportmarknaderna och kartlagt intresset för bearbetade trävaror från densvenska sågverksindustrin. Vad kom man fram till? Jo, man kom fram till attintresset var mycket stort för sådana svenska produkter. De produkter som detär fråga om är ämnen och komponenter till snickerier och möbler samt tillbyggnadsindustrin. Det kan gälla enkla produkter, t. ex. snickeritorkade, exaktkapadeämnen, men även mer bearbetade produkter och färdiga delar till snickerier ochmöbler. Jag har gått in på detta, därför alt del är väldigt väsentligt, och jagskall återkomma härtill om . En ökning av förädlingen på detta sätt i de svenska sågverkenskulle, , kunna ge ett stort antal nya jobb i och samtidigttillföra landet nya exportinkomster, som vi så väl behöver. Det är inte precissmåpotatis del är fråga om, utan enligt de beräkningar som industriverket hargjort skulle vidareförädlingen i sågverken kunna betyda upp till 7 000 nya jobbi vårt land och i ökade exportinkomster. Bådeindustriministern och jag kan naturligtvis i detta läge åka upp tillNorrbotten. Industriministern talar där om 700 nya jobb, och jag lovarsocialdemokratiska ansträngningar för att rädda den industri som finns och gersysselsättning. Vi kan också åka till andra delar av vårt land och diskutera100 jobb eller 200 jobb. Men apropå rejäla tag, , så skulle detenligt industriverkets uträkning kunna ge 7 000 nya jobb och miljarder kronor iökade exportintäkter, om man bara log tag i denna fråga. Det visar hurangeläget det är att vi har en framförhållning och en planering. Jag önskar att industriministern kunde komma ifrån de såatt säga ideologiska låsningar som industriministern har nästan varje gång vidiskuterar industripolitik och att vi i stället kunde satsa på det som vi medhänsyn till basstrukturen i vårt land bör kunna göra satsningar på. Herr industriministern kommer ju från . Jag harnyligen varit i på en näringspolitisk konferens, där vi diskuteradebehovet av satsningar på ökad vidareförädling i sågverken. Vi vet båda två atten sådan satsning skulle ha stor regionalpolitisk betydelse, eftersommånga mindre och medelstora sågverk ligger i glesbygden. Satsningen påvidareförädling ger dessa sågverk en ny överlevnads- och utvecklingsmöjlighet.Ta detta pä allvar! Men det är naturligtvis bråttom att få i gång den härutvecklingen också därför att andra länder kommer att satsa på en utveckling avsågverksindustrin i den här riktningen. Den undersökning som industriverkethar gjort visar att har skaffat sig ett försprång. Andraländer har inte gjort denna omfattande kartläggning av marknaden. Om vi iSverige snabbt kommer i gång med verksamheten, kan vi utnyttja detta försprång.Om vi inte kommer i gång med verksamheten är risken stor att andra länderkommer i kapp med oss och går förbi oss.