prot · G509125 · 1981-12-31 00:00:00 — För att detta skall bli möjligt behövs - som vi mångagånger har påpekat, också i de motioner som är aktuella - både omedelbarainsatser och en långsiktig, övergripande planering, en reformering av t, ex,finansieringssystemet för att stödja ombyggnad för dessa olika ändamål, så får ett enklare och förmånligare finansieringssystem, som underlättar ensamordnad ombyggnad av enskilda bostadshus och bostadsområden. Ett viktigt led i det arbetet är naturligtvis att vi fårbättre regler för förbättringen av boendemiljön i stället för en försämring,som skett . Våra krav är för det första att den spärregel sominfördes när det gäller rätten att erhålla bidrag förförbättring av boendemiljön avskaffas. Det är viktigt att man inte principielltställer nästan alla bostadsområden utanför möjligheten till bidrag, såsom nusker. Som det nu är har man inte möjlighet att gå in i ett bostadsområde förränproblemen har vuxit sig så stora att förbättringar blir mycket dyrbara. Jag vill dessutom än en gång peka på att man faktiskt harändrat inriktning. Det är inte så, som utskottet skriver, att man harförbehållit bidragen de mest angelägna behoven. Regeringen och bostadsministernanser att bidragen inte längre i första hand skall syfta till att förbättraboendemiljön utan ersätta hyresförlustlånen. För det andra menar vi att det är nödvändigt att man förde boendemiljöförbättringar som inte kan få bidrag - om inte annat så för attbidragsanslaget inte räcker- åtminstone skall kunna få lika förmånliga lån somman får till annan ombyggnad, dvs, att man också skall få räntebidrag. Vi kaninte begripa varför man skall kunna få räntebidrag för all annan ombyggnad änden som gäller förbättring av boendemiljön. Vi har ju också kunnat se att denuvarande reglerna inte är tillräckliga för att säkerställa den förbättring avboendemiljön som behövs. För det tredje menar vi att detockså behövs ett högre anslag än det som regeringen har föreslagit för dessaåtgärder. Det är inte riktigt, som det står i budgetpropositionen, att det därberäknade anslaget räcker även för att betala ut förskott enligt nuvaranderegler under nästa budgetår. Enligt beräkningar finns detinget utrymme alls för ens några förskottsutbetalningar när det gäller debeslut som har meddelats under det här budgetåret. För det fjärde behövs det också högre ramar för beslutunder . Det är nödvändigt framför allt för att man på detsättet skall kunna säkerställaen långsiktig planering bland bostadsföretagen och i kommuner- Nr 125 Det gäller åtgärder som det tar att arbetafram. inte minst om Onsdaeen den också deboende skall få ett inflytande över planeringen. Med hänsyn till de stora behov som föreligger och de möjlighetersom finns att den här vägen skapa sysselsättning till mycket låga Anslag till bo- kostnader-som det ju här faktiskt är fråga om, inte minst mot bakgrund av stadsförsörinins vadarbetslösheten i sig kostar - är det obegripligt att både regeringen och utskottsmajoriteten på det här området visar en så ovis snålhet. Jag yrkar, fru talman, bifall tillde socialdemokratiska reservationerna 14, 15, 19, 23 och 24, som är fogade tillcivilutskottets betänkande nr 24. 15BERTIL (); Till civilutskottets betänkande nr 24 är intemindre än 24 reservationer fogade, 16 socialdemokratiska och 8 moderata, KnutBilling har redan berört några av de moderata reservationerna, varför jag avseratt ta upp de återstående, I reservation nr 16 tar vi upp förslaget om att införadirektägande av lägenheter i flerfamiljshus. Utgångspunkten har för oss varitatt öka valfriheten på boendets område. Det är nu inte möjligt att direkt ägasin lägenhet om den ligger i ett flerfamiljshus. Upplåtelseformerna däromfattar endast hyresrätt och bostadsrätt. Äganderätt är möjlig endast försmåhus. Eftersom det direkt personliga ägandet visat sig ha mångafördelar vore det rimligt att denna möjlighet vidgades. Bland de positivaeffekter som ett ägande medför kan nämnas att boendekostnaderna härigenom kansänkas. Detta beror dels på att ägarlägenheter likställs med småhus i låne- ochräntehänseende, dels på att en del mindre reparationer och underhåll kan görasav ägaren själv i stället för att han som skall vara tvungen att betala fördessa tjänster. Boendekostnaderna kan alltså sänkas i ägarlägenheter. Ett ökat boendeinflytande strävar ju de flesta efter. Äveni detta hänseende har ägarlägenheter en fördel. Det är ostridigt så, att detverkliga inflytandet sker genom ett ägande. Den som äger sin lägenhet har härigenomett maximalt inflytande, helt överlägset alla andra former. Genom ett system med ägarlägenheter öppnas möjligheten förmånga att skaffa en egen ägd bostad. De skulle annars inte kunna nå detta mål,eftersom kostnaderna för ett småhus i många fall är för höga, Pä så vis ökasden verkliga valfriheten i boendet. Det är ganska märkligt att inte ännu införtägarlägenheter, 1 många andra länder har man ett sådant system. Denideologiska hemvisten för de styrande i de olika länderna utgör inget hinder.Exempelvis har den socialdemokratiska regeringen i sedan ett antal årinfört ägarlägenheter. För den regeringen utgör detta inte några principiellahinder. tillsattes en ägarlägenhetsutredning. Denförväntas avge sitt betänkande. Det vore förvånande om vi i Sverigeinte kunde klara av de eventuella juridiska problem som ägarlägenhetssystemetskulle innebära. Anslag till bostadsförsörjning m. m. Vi anseratt så snart det utarbetats förslag till de lagändringar m. m., som erfordrasmed anledning av utredningens ställningstagande, skall föreläggasförslag om införande av ägarlägenheter. Det är något förvånande att de andra partierna här iriksdagen visar ett så svalt eller direkt negativt intresse för dennaboendeform. Den inställningen avviker starkt från den i stora delar av Europaomfattade meningen, framstår här som ganska isolerat. Det är synd att, somjag tror. ideologiska motiv skall förhindra goda idéer att förverkligas även iSverige. Jag yrkar bifall till reservation 16, Moderatreservationerna 17, 18, 20, 21 och 22 berör allaolika kostnadsramar och anslag till byggnadsforskning och experimentbyggande. Motiven för våra ställningstaganden är inte föranledda avnågon negativ inställning till denna typ av verksamhet, trots att vi reserveraross för lägre ramar och anslag än utskottets majoritet. Däremot anser vi attalla sektorer i samhället måste bli föremål för granskning och noggrannbedömning ur besparingssynpunkt i det rådande ekonomiska läget. Besparingarmåste ske på i princip alla områden. Det är viktigt att man har en helhetssynpå den ekonomiska situationen och att de sparmål som i höstasuttalade sig för uppfylls. Våra besparingar på de här aktuella områdena tjänarsyftet att vara en liten, men ändå viktig, del i detta besparingsprogram. Deneddragningar vi föreslår är ändå så måttfulla att en rimlig verksamhet även ifortsättningen kan bedrivas. Jag yrkar således bifall till reservationerna17, 18, 20, 21 och 22. Slutligen, fru talman, vill jag något beröra motion 1553angående utvidgad garanti på försäkring för småhus, vilken föranleder etttillkännagivande från utskottets sida. Vad det gäller är ett ökatkonsumentskydd för köpare av småhus, ett skydd mot fel och brister ikonstruktion, material och utförande, som uppträder efter garantitidens utgång.Redan nu finns ett försäkringsskydd. Småhus 80, som är en frivilligförsäkring. Tyvärr har inte omfattningen av denna försäkring blivit av denförväntade storleksordningen. Det nya är nu att den föreslagna försäkringenskall utgöra en förutsättning för statliga bostadslån. Den direkta anledningen till att jag och harväckt denna motion har varit alla de fall av fukt- och mögelskador som påsenare år uppträtt i hus i olika delar av landet. För många enskildasmåhusägare har dessa skador inte bara inneburit obehag och psykiskapåfrestningar på gr.-.nd av mögellukt, utan även ekonomiska påfrestningar av ensådan storlek att de hotat att helt rasera familjens ekonomi.Reparationskostnaderna beräknas i genomsnitt till ca , per hus. Motionsförslaget i detta betänkande kan tyvärr inte hjälpade redan drabbade-motionsförslag i den riktningen, som jag fört fram tillföregående , har avslagits. Men detta förslag bör ändå - om det antas -för framtiden dels bringa ned skadornas omfattning, dels skydda dem som ändådrabbas. En viss kritik har riktats mot förslaget för att det anses innebära en alltförstor kostnadsökning vid småhusbyggnation. Jag tror att dessa farhågor äröverdrivna och att fördelarna med förslaget klart överväger nackdelarna. Jag vill yrka bifall tillmoderatreservationerna, avslag på de socialdemokratiska reservationerna och iövrigt bifall till utskottets hemställan. 16 (vpk): Jag skall uppehålla mig först och främst vidbostadssituationen i som bara blir mer kaotisk för varje årsom går. Men jag skall också beröra vpk-motionerna som behandlar dehandikappades boendesituation och vissa forskningsfrågor inom bostadssektorn. Låt mig bara först ansluta mig till den allmänna bild avbostadssituationen som har gett. Den syn som vänsterpartietkommunisterna har på boendet, och som utgår från flertalets egentliga behov,har också framförts här i debatten. Jag vill tillägga några frågor som fårspeciellt genomslag i stora tätortskommuner men framför allt i en region avStorstockholms struktur. är en region i obalans, och det påflera sätt. Ett av de allvarligaste inslagen är den boendesegregation somförekommer, som medför stora sociala problem att brottas med och som tilltar.Här förekommer utslagning av både ungdom och äldre i en skådadomfattning. Här skapas och gror en åtskillnad mellan människor som gör att mångatotalt isoleras trots att det borde finnas förutsättningar till en störregemenskap, I bor det ungefär 1,5 miljonermänniskor. Många av dessa saknar egen bostad eller någon bostad över huvudtaget. Cirka 45 000 personer står i länets bostadsköer och över hälften avdessa saknar egen bostad. Av dessa är ca 14 000 ungdomar. kommerytterligare 13 000 ungdomar att lämna gymnasieskolan och kommer då rimligen attefterfråga både jobb och bostad, Ingetdera kan de påräkna med någon störrechans. Så ser situationen ut i landets "huvudkommun" med omnejd. Detär till den framtiden vi hänvisar de kommande generationerna. En av orsakerna till detta är att bostadsbyggandetkraftigt skurits ned. Därigenom ökar bristen på både arbete och bostad.Bostadsbristen ökar som hyrorna fortsätter att kraftigt stiga. 1 denkapitalistiska ekonomin betraktas bostaden som en handelsvara, vars prisbestäms av marknaden. Det blir alltså den bostadsbehövandes köpkraft och intebehov som fäller utslaget i val av bostad i mån av tillgång. Detta medförsegregation, en social åtskillnad av boendet med koncentration av människor ismå ekonomiska omständigheter till vissa områden och mer välbärgade till andra. Den nuvarande bostadspolitiken drabbar mycket hårt alladem som saknar bostad, eftersom antalet nybyggda bostäder är alldeles för liteti förhållande till behovet. Bostadsbyggandet i regionen har sjunkit kraftigt och det Anslag till bostadsförsörjning m. m. Nr 125 förhållandevis låga antaletplanerade bostäder i kommunerna har inte 21 april1982 "ä" mitten av 1970-talettill 1978 rekommenderade planeringsnämnd att ca 7 000 lägenheter skulle byggas i Storstock- Anslagtill bo- holmsområdet. höjdesmålsättningen till 8 500 lägenheter , stadsförsörining Samma nivå gäller t,o,m, 1984. satte planeringsnämnden dock, vid fYi ffi sidan av sitt genomförandeprogram,också upp ett s.k, planeringsmål om 10 000lägenheter , dvs, kommunernas beredskap skullevara så pass stor att de skulle kunna öka sin bostadsproduktiontill 10 000 lägenheter . Detta ströks dock 1981, mycket på grund av attkommunerna inte har påtagit sig ansvaret. Ansvaret ligger naturligtvis sedanytterst på regeringen och den borgerliga majoriteten i , som harsaboterat bostadsutbyggnaden i det här landet. i länet anser dock att minst mellan 10 000och 12 000 lägenheter måste byggas i vid mitten av1980-talet, För vår del menar vi också att detta är det krav som måste ställaspå bostadsbyggandet i regionen, och vi har från vpk;s sida ställt det under ettantal år. Kravet har även stöd från i , somrimligen är den organisation som har möjlighet att se behovet avbostadsbyggande. Förhållandena är dock sådana att planeringsnämndens mål -8 500 lägenheter - inte har uppnåtts vare sig 1978, 1979 eller 1980,Orsaken är att kommunerna genomför en allt mindre del av sitt planeradebostadsbyggande. har endast av den planerademängden byggts. Framför allt är det byggandet av flerfamiljshus som harminskats, medan småhusbyggandet har legat ganska . Även detta har docksjunkit . Även om andelen småhus har minskat i kommunernasbostadsförsörjningsprogram , har det sammantaget byggts enbetydligt större andel småhus än vad som föreslås i regionplanen. Särskiltgäller det kommunersom , och , vilka i och försig ärganska typiska för den här sortens bebyggelse. Det årliga bostadsbyggandet uppgår till av dettotala bostadsbeståndet i länet. Det innebär att bostadstillskottet bara kanpåverka boendebeståndet ytterst marginellt under den närmaste tioårsperioden.Åtgärder som sanering, tillbyggnad av småhus, permanentning av fritidshus,kontorisering och avkontorisering får därigenom en relativt sett ö'. '.adbetydelse för förändringen av boendet i regionen. färdigställdes bara 5 882 lägenheter och 1981 7450 lägenheter i bostadsförsörjningsområde. Som jag tidigarenämnt har liknande låga produktion drabbatde bostadssökande. Detta talar för att det nu mer än tidigare finns skäl attsätta fart på bostadsbyggandet. Detta skulle inte enbart skapa bostäder för debostadsbehövande, utan det skulle också sätta fart på ekonomin i regionen.Många arbetstillfällen skulle skapas genom bostadsbyggande, och därför finnsdet flera skäl till ett kraftigt ökat bostadsbyggande i detta område. minst talar fillgången till byggarbetskraft för detta. Vihar sett hur byggarbetarstammen har minskat i länet ochkommunen, och det strider mot en vettig utveckling, I stället för att minskasborde den ha hållits på samma nivå, vilket också hade varit möjligt om byggandethade tillåtits svara mot rimliga behov. De lägenheter som skall byggas måste naturligtvistillgodose olika hushålls behov. Mindre lägenheter för ungdomar och störrelägenheter för barnfamiljer måste produceras i avsevärt större omfattning. Merän 50 000 människor i det här länet är trångbodda. Ungefär 45 000 står ibostadskö. Detta skapar i sig en marknad för svarthandel och spekulation, ochdet har visat sig mycket klart hur sådant har filltagit i takt medbostadsbristen. Skälen till att bostadsbyggandet minskat kraftigt ochfortsätter att minska är många. Främst skall dock detta ses som ett resultat avregeringens s. k. bostadspolitik och den höga inflationstakten. Detsamhälleliga stödet till bostadsbyggandet har urholkats och utformats så att deti första hand gynnar ägare till småhus och då i synnerhet lyxbetonade småhus.Avdragsrätten är här mycket avgörande. Hyresutvecklingen och den orättvisa fördelningen avstatens och kommunens subventioner till bostadssektorn är ett annatbostadspolitiskt problem för det här länet, och naturligtvis även för landetsom helhet. En allt större del av det samhälleliga stödet går tillägda lägenheter, främst i överstora småhus. Av det totala stödet från stat ochkommun till bostadssektorn - vilket alltså är per år- går till småhusägarna. Det betyder i realiteten att hyresgästerna viabeskattningen medverkar till att betala småhusägarnas, och särskilt de mestvälbärgades, boendekostnader. övervältras en del av nyproduktionenshyror i de allmännyttiga företagen på hyresgästerna i äldre hus. De kraftigt ökade boendekostnaderna drabbar såväl denenskilde som kommunerna. De senare som, tillsammans med staten, har ansvaretför bostadsförsörjningen, har uppenbara svårigheter att ekonomiskt klara ettökat bostadsbyggande. Hit hör också att vissa kommuner i länet tidigare påtagitsig en tung börda då det gällt bostadsbyggandet, medan andra, som regel de medbättre ekonomi, dragit sig för att bygga bostäder. Kostnaderna för att nyproducera bostäder iStorstockholmsområdet har i stort settfördubblats. Från och fram till samma tidpunkt ökadeproduktionskostnaden per kvadratmeter enligt iStor-Stockholm. En normal nyproducerad tvårumslägenhet kommer snart att kosta . att hyra, och detta är knappast beroende påbyggnadsarbetarnas löner, såsom vissa försöker göra gällande. De kraftigahöjningarna beror däremot på att det inte finns någon egentlig priskontroll ochatt det därmed ges utrymme för höga kostnader, främst inom byggmaterialsidan.Även det orimligt höga ränteläget driver upp hyrorna och då inte bara inyproduktionen. Det måste alltså till en rad av åtgärder, vilka de borgerligaregeringarnas samlade bostadspolitik står helt handfallen inför. 3 Riksdagensprotokoll 1981/82:125-126 Anslag till bostadsförsörjning m. m. Anslag till bostadsförsörjning m. m. Ett bostadsbyggnadsprogram måsteupprättas för , vilket innebär 10 000 lägenheter , varav skall byggas i flerfamiljshus. Saneringen av dåliga bostadsmiljöer måste medkraft komma i gång, varvid stor hänsyn måste tas till bevarande av denbefintliga stadsmiljön. Upprustningar och förnyelse av torftiga bostadsområdeni förorterna bör ske genom miljöförbättringar, gemensamhetslokaler, kollektivservice m. m. Skall ett ökat bostadsbyggande kunna komma till stånd ochett upprustningsprogram förverkligas måste staten gå in med stödåtgärder.Genom bidrag, alternativt ränte- och amorteringsfria lån till kommunerna, bordedet vara möjligt att kraftigt öka byggandet och genomföra saneringar. I en debatt om bostadsförsörjningen finns det skäl attsärskilt uppmärksamma också de handikappades boende och kravet på att genomhandikappanpassning och ytterligare satsningar på forskning om formerna fördetta boende lösa de nuvarande problemen. 95 000 rörelsehindrade människor bor, enligtstatistiska centralbyråns undersökning Handikappad, delaktig - jämlik?, minsten trappa upp utan hiss. Detta talar för att man kan acceptera attomoderna bostäders funktion blir oförändrad ur handikappsynpunkt. De åtgärdersom i ringa mån vidtas för anpassning till handikapp kan knappast inrymmas ibegreppet bostadsförnyelse. Här måste helt nya kvalitativa åtgärder vidtas, ochtalet om kostnader får inte vara något argument emot. Det enda avgörande idenna fråga är de handikappades absoluta rätt att vara jämlika i socialthänseende. Ett stort antal människor kvarhålls på institutioner avolika slag bara därför att lämpliga bostäder med service saknas. Det är ungefärpå samma sätt som när handikappade förtidspensioneras därför attanpassningen av arbetsplatserna inte görs för olika slag av handikapp och deolika människornas förmåga att utföra ett arbete. En bra bostadsförnyelse och ett ökat bostadsbyggandebetyder för de handikappade att fler kan skaffa sig eller bo kvar i en egenbostad. Ekonomiska resurser måste ges de olika myndigheter som kommer i frågaför att skapa ett jämlikt boende för de handikappade. Ett särskilt forskningsprogramför att belysa de många problemen och komma fram till lösningar kan och börupprättas av . kommunisterna kräver därför attriksdagen ställer krav på regeringen om utarbetande av ett bostadspolitisktforskningsprogram och att regeringen gör sådana prioriteringar avbostadsfrågorna för de handikappade, att de stora institutionerna avskaffastill förmån för serviceboende och andra alternativa boendeformer. Slutligen, herr talman, vill jag säga att denenergiforskning som bedrivs har en starkt ensidig inriktning mot tekniskaoch ekonomiska aspekter. De medel för energiforskning som går genom statens rådför byggnadsforskning används t, ex, inte för att utröna hur kollektivabostadsformer skulle kunna bidra till minskat resursslöseri. Inte heller ägnasmycken uppmärksamhet åt sambandet mellan energianvändning och en utvecklingmot större brukarinflytande på stadsplanering, arbetsmiljöutformning ochförvaltning Även sociala konsekvenser av genomförda och planerade tekniskaförändringar utforskas alltför sällan. Forskning om livsstil ochenergianvändning behöver också utvecklas. Jag yrkar bifall tillmotionerna 1617, 1566 och 1599. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Anslag till bostadsförsörjning m. m. 17MARGOT (); Det sägs att ungdomar som en gång fått egenbostad nu måste flytta hem igen, därför att de inte har råd med de höjdahyrorna. Det sägs vidare att ungdomar allt oftare letar efteromoderna lägenheter eller lägenheter i saneringsområden med låg hyra för attöver huvud taget få en chans att flytta hemifrån. Det sägs dessutom att de flesta ungdomar bor kvarhemma . Kort sagt:Ungdomarna har inte råd att skaffa sig egen bostad. förekommer det att barnfamiljer måste "bytaner sig" i lägenhetsstorlek på grund av de ökade boendekostnaderna, och ien tidning såg jag att en ensamstående lågavlönad föräldersom bor i en nyproducerad lägenhet kan räkna med att klara försörjningenav både sig själv och t, ex, en 18-åring som bor hemma. Det är tankeväckande,inte sant? Jag kan naturligtvis anklagas för att vara envis, somåterkommer med exakt samma motion om ungdomars situation på bostadsmarknadenför andra året i följd. Till råga på allt är det ett i sig långt ifrån radikaltkrav som framförs i motionen, nämligen att det skall tillsättas en utredning omjust ungdomarnas situation och önskemål, så att vi kan utforma en vettigbostadspolitik även för den boendegruppen. Den senaste utredning som haft tilluppgift att se över ungdomens bostadssituation tillsattes . Den tognamnet ungdomsbostadsutredningen och lämnade 1970 sitt betänkande, som hetteUngdom - Bostad, Servicebostäder för ungdom m.fl. Men mycket har hänt sedandess. Inte sant, ? avslagsmotiveringar är i är lika svaga somförra gången vi diskuterade motionsyrkandet. Jag skall förklara varför. För det första säger utskottsmajoriteten att frågan omungdomarnas bostadsförsörjning är en angelägenhet. Ingen har hellerhävdat något annat. Men det övergripande ansvaret för bostadspolitiken åvilarju regering och riksdag. På en rad andra områden anses det angeläget att fåunderlag när det gäller utredningsarbetet. Varför är det inte så när det gällerungdomars bostadssituation? Det är inte bara kommuner och länsbostadsnämnder som ärbekymrade. Vi motionärer tror att en kartläggning av situationen på olika hålli landet och ett utbyte av erfarenheter och idéer kan hjälpa kommunerna attklara den här uppgiften bättre. har ju tidigare uttalat sigpositivt om t, ex. ökad ombyggnad och experimentverksamhet. Anslag till bostadsförsörjning m. m. undersökaungdomars intresse för alternativa boendeformer, exempelvis gemensamt boende,liksom de ungas behov och efterfrågan vad gäller storlek och utformning avbostäderna m. m. I motionennr 662 tar vi dessutom upp följande problemställningar: Vad kan den s. k, ungdomspuckeln innebära för efterfråganpå bostäder? Försvåras ungdomars möjligheter att skaffa sig arbete pågrund av bostadsbrist på vissa håll i landet? Till följd av en ökandearbetslöshet tvingas ju tyvärr allt fler människor att flytta, och mångaungdomar måste söka sig hemmifrån för att få ett jobb. Bl, a, dessa frågor borde väl vara självklaradiskussionsämnen för en regering och för en eventuell ungdomsbostadsutredning.Medge att en sådan övergripande åtgärdsdiskussion skulle vara till glädje förmånga! För det andra anförs som avslagsmotivering de storavariationer i bostadsefterfrågan som finns mellan olika orter, som detstår i betänkandet. Det är ett i sig helt riktigt påstående - det är juvariationerna som karakteriserar bostadssituationen i landet . Men det ären minst sagt underlig av,?/agsmotivering, eftersom det väl allmänt anses attsvårigheterna för ungdomar att skaffa egen bostad är ett problem som ärgemensamt för många - alltför många - kommuner. Kan vi inte enas ens om densaken, så är detta verkligen ett argument för en kartläggning av de ungasbostadssituation, argument var att det finns också andragrupper på bostadsmarknaden.