prot · G509145 · 1981-12-31 00:00:00 — Men vem gynnar det?Elproduktionen, som på grund av dåliga förundersökningar och projekteringarblir betydligt mindre än vad som först ställdes i utsikt, kommer inte denfattiga befolkningen till godo, allra minst på landsbygden där storabefolkningsgrupper inte kommer att få se skymten av någon elektrifiering. Ensådan kommer i stället att ske i städerna, men den är inte främst avsedd attbidra till industrialiseringen utan kommer i första hand turistindustrin ochmotsvarande till godo. Nå, bevattningen då? Vi tänker oss ju alltid att det skallske förbättringar i odling för försörjning och en förhöjd livsmedelsproduktionnär det gäller så här stora bevattningsprojekt i ett u-land. Men så kommer detinte att bli genom . De söm drar nytta av konstbevattningen -och för den delen också av den billiga energin - blir stora internationellajordbruksbolag, som redan fått gynnsamma kontrakt på jättestora arealer av SriLänkas regering. Det blir monokulturer i stordrift enligt känt mönster, därproduktionen avses för export på världsmarknaden och inte syftar till attförbättra livsmedelssituationen för srilankeserna. Till detta skall läggas den omfattande skogsskövling somföljer i projektets spår och som beror både på själva anläggningsarbetena ochpå möjligheterna att avverka de värdefulla regnskogarna. Avverkningarna skerför export och, naturhgtvis, på de stora skogsbolagens villkor. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Detta är bakgrunden, eller åtminstone en del av den. Tilldetta kommersiella spel har folkpartiregeringen med och ispetsen ställt upp med insatser över den svenska biståndsbudgeten. Det är i sigredan ett brott mot de regler som alla partier i biståndsutredningen en gångvar ense om. Men det är inte nog med detta. Man har också överskridit sinabefogenheter i användningen av importstödet och tillåtit betydligt störreåtaganden än man varit bemyndigad att göra. Skånska Cement har genom detta fåtten stor order utan något anbudsförfarande, som, om det genomförts, på ettavgörande sätt hade kunnat pressa kostnaderna, driva fram ett bättreplanerings- och projekteringsunderlag och hindra att svenska biståndspengar gårdirekt till att främja företagets intressen och vinster. Det är den obotfärdiges förhinder, som anförnär han säger att aldrig gjort några bindande, skriftliga utfästelser.Vad vi har att ta ställning till är den faktiska verkligheten, och där vet viatt nu är bundet till åtaganden i ett projekt, som kommer att kostabetydligt mycket mera än vad som någonsin förutsatts och om vilket det inte harfattats några politiska beslut i den svenska . Vi vet inte heller någonting säkert om vad det slutgiltigtkommer att kosta och vilka ekonomiska förpliktelser det kommer att medföra förSverige innan det är klart. Skånska Cement har inte - och vill kanske inteheller ha - någon fullständig kontroll av kostnaderna. Det finns uppgifter omatt produktionskostnaden för Kotmale ligger långt över vad man borde kunnaräkna med för en anläggning av detta slag. Kontraktet som Skånska Cement harger också större fördelar än vad som är rimligt, eftersom man kunnat lita tillde svenska biståndspengarna. Det är sorgligt, herr talman, att konstatera hur detsvenska biståndsprogrammet alltmer har tömts på det progressiva innehåll somdet en gång ändå har haft och varit känt för. Men så måste det naturligtvisbli, när borgerliga värderingar får ta över. Här har affärsintressen i formav privata storföretag och banker fått ta över. På så sätt ordnas en storinsats med biståndsmedel utanför SIDA:s och kontroll, en insats somdessutom görs i fel land och kommer helt andra intressen till godo än vad somhar varit avsikten med de svenska biståndsmedlen. Det är i allra högsta gradmotiverat att rikta en anmärkning mot både de enskilda statsråd och deregeringar som hjälpt till att genomföra den här affären, och jag yrkar därförbifall fill den socialdemokratiska reservationen. 100ANDERS (): Beträffande anför utskottets majoritet: "Enligt utskottet är det av största betydelse attriksdagen på ett tidigt stadium får ta ställning till biståndsengagemang avsådan storleksordning som det är fråga om i förevarande fall och som kan kommaatt medföra långsiktiga och stora ekonomiska bindningar för svensk del." Den slutsats som utskottet drar av den noggranna genomgångsom skett av är att regeringen på ett så tidigt stadium sommöjligt skall underställa frågor av denna art. Det är förvisso enviktig slutsats. Det är glädjande att helautskottet på denna punkt är av samma uppfattning, även om motiveringarna ärolika från majoritet resp. minoritet. Detfinns vissa - jag understryker vissa - paralleller vad avser riksdagensbristande inflytande mellan och Bai i Vietnam.I det sistnämnda fallet hade inte rimliga möjligheter att påverkaförrän på ett sent stadium, när bindningar hade gjorts som sedermera visat sigdjupt olyckliga. Den frågan, herr talman, har emellerfid konsfitutionsutskottetredan granskat en gång, varför det inte finns någon anledning för mig att härnärmare gå in på beskaffenheten av och parallellen med just Bai . Motdenna bakgrund finns det anledning att se allvarligt på varje försök att sättariksdagen på undantag när det gäller stora biståndsprojekt. Vad gäller Kotmalekan konstateras att frågan om svenskt stöd till projektet på allvar börjadediskuteras . Dåvarande biståndsministern hade dessförinnanbesökt Sri Länka. Kontakter hade dock tagits med lankeserna redan året innan,alltså 1977. Härär nu inte tillfället att ge en detaljerad redogörelse för vare sigKotmaleprojektets omfattning och utformning eller dess förhistoria, och jagskall därför inte ta upp de synpunkter fill diskussion som fram. Detta är en fråga som utrikesutskottet skall handlägga, och detfinns ingen anledning för att nu gå in i en sakdebatt omden svenska biståndspolifiken. Låt mig bara konstatera att - det ärju och regeringens samspel här som vi skall granska - för förstagången fick anledning och möjlighet att ta ställning fill ärendet i och med attdet anmäldes budgetproposifion. Det ligger en tidrymd på ungefär tvåår mellan projektets förhistoria och det att fick möjligheter att tadirekt ställning fill det hela. Utrikesutskottetkonstaterade i sitt betänkande att någon bedömning av förenligheten medreglerna för importstödets användning i detta fall inte hade gjorts av vare sigSIDA eller regeringen. Utskottet framhöll vidare att fortsatta åtaganden kundekomma att medföra långsiktiga och stora finansiella bindningar för svensk del. Dettaär ett vikfigt konstaterande ur konstitutionell synpunkt. har ochmåste ha beslutanderätten när det gäller större biståndsprojekt. Det kan inteankomma på regeringen ensam att träffa avgöranden som formellt eller de factobinder svenska staten vid fortsatta stora åtaganden i samband med ett visstprojekt. I fallet Kotmale har det dessutom visat sig föreligga en uppenbar riskav det slag som utrikesutskottet kunde befara. Vad som sedan har hänt gör detju klart att utrikesutskottets skepsis på den här punkten var riktig. Detär inte särskilt konstigt att får uppfattningen att inledande svenskainsatser i ett större biståndsprojekt är detsamma som en garanti, ett löfte attfullfölja projektet fill slut. Detta gäller naturligtvis oavsett vilkenfinansieringsmetod som används. Risken är ibland uppenbar att kostnaderna såsnabbt skenar i väg att andra, kanske mera angelägna projekt inte kangenomföras. Härigenom åsidosätts beslut i praktiken, och det 7Riksdagens protokoll 1981/82:145-146 Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. uppkommerett tvång att omprioritera inom ramen för de totala svenska biståndsinsatserna- ett tvång som mer eller mindre måste böja sig för som ett resultatav de trots allt begränsade resurser som vi avsätter till svenskt bistånd. Om importstöd används på samma sätt som ändamålsbestämtbistånd, måste självfallet samma principer gälla också här. Löften får inteheller i fråga om denna typ av bistånd ges som i praktiken sträcker sig längreän det av givna bemyndigandet om treårsutfästelser vad gäller landramarna. Den granskning som utskottet har gjort visar atthandläggningen har varit ägnad att skapa oklarhet på ett flertal punkter.Osäkerhet har rått om vad som har varit regeringens intentioner och hur långtman från svensk sida till slut har varit beredd att gå. Den särproposition om somdet talas om i utskottsbetänkandet har framlagts. Behandlingen av dennaskall göras av utrikesutskottet och ej av konstitufionsutskottet, varför jaginte skall gå närmare in på den i mitt anförande. Den visar emellertid genomatt där föreslås en övre gräns för de svenska insatserna i Kotmale och SriLänka att det är viktigt att kopplas in på ett fidigt stadium när detgäller stora projekt. Man kan säga att den här särproposifionen om Sri Länkaoch Kotmale verifierar de slutsatser som konsfitutionsutskottet har kommit framtill vid sin granskning. Utrikesminister sade i samband med denutfrågning som skedde inför KU att man alltid lär sig av erfarenheterna och attKotmaleprojektet utgör "en ganska hygglig textbok för nya projekt avsamma karaktär". När det gäller medverkan har ju KU slagit fastatt den borde ha kommit tidigare. Man har vidare understrukit vikten av attfrågor av denna storleksordning alltid underställs , och likaså attvåra insatser inte skall uppfattas som garantier för fortsatt stöd, om sådantinte uttryckhgen har beslutats öch meddelats från svensk sida. Detta gällersjälvfallet oavsett om svenska företag är inblandade eller inte och oavsett omprojektet ger sysselsättning eller inte i . Sådant är naturligtvispositivt. Men det kan inte vara styrande, och det innebär inte att särskildaregler kan komma att gälla för handläggningen eller för att mofivera avstegfrån nu gällande bestämmelser. När det gäller projektets vidare öden har jagredan fidigare framhålht att det ankommer på utrikesutskottet att granskadetsamma ur biståndssynpunkt. Jag förutsätter emellertid attkonstitutionsutskottet återkommer till frågan om uppföljningen av detriksdagsbeslut som kan bli följden av den framlagda propositionen. Med tanke påKotmaleprojektets speciella karaktär och på formerna för handläggningen avärendet bör även den etapp som följer i fråga om det här projektet blirföremål för granskning. 101DANIEL TARSCHYS (fp): Vad vi diskuterar är tidigareregeringars handläggning av . Vi diskuterar inte projektet somsådant. Som framgått av fidigare inlägg går det emellerfid inte att helt skiljasak och form från varandra. Om vore en dålig biståndssatsning, sommånga kvalificerade bedömare ansåg tvivelaktig eller t. o. m. skadlig, skullekritik mot handläggningen givetvis framstå som mer berättigad. Lyckligtvis ärdet inte på det sättet, tvärtom. De flesta iakttagare och bedömare är ense omatt det lankesiska , varav Kotmale utgör en viktig del, är ettutomordentligt betydelsefullt utvecklingsprojekt för Sri Länka. Världsbankenkonstaterar att programmet fullt utbyggt kommer att ha avgörande betydelse förlandets utveckling. Samma bedömning gör en lång rad biståndsgivare som engageratsig r andra delprojekt. Sri Länka är ett av världens fattigaste . Liksommånga andra länder i samma situafion är också Sri Länka ensidigt beroende avnågra få jordbruks- och plantageprodukter. Oljeberoendet är stort. Bönderna ärutlämnade åt ett nyckfullt monsunklimat, och möjligheterna att bryta nyodlingsbar mark med tradifionella metoder är mycket begränsade. Den nuvarande utvecklingspolitiken syftar fill att brytadessa beroenden. Den innebär en satsning på industrialisering, elektrifiering,minskat oljeberoende och utveckling av landsbygden. Mahaweliprogrammet är heltcentralt i denna strategi. Det innebär att en stor flod kan utnyttjas såväl förproduktion av elektrisk kraft som för konstbevattning. Mahaweliprogram-metstillväxt- och fördelningspolitiska syften ligger helt i linje med debiståndspolitiska mål som har antagit. I fråga om utnyttjas dessutom svenskaresurser på ett föredömligt sätt, och därmed skapas ett betydande återflödetill -omkring 1 000 jobb . Jag tror att de flesta här äröverens om detta, likaså om att skall fortsätta att stödja projektet. Vad gäller då den kritik som socialdemokraterna i sinreservation har riktat mot regeringens handläggning i fråga om detta projekt?Huvudinnehållet i kritiken kan i korthet sägas vara att tidigare borgerligaregeringar skulle ha bundit för projektet utan att underrätta Sverige.Det är en helt ogrundad kritik. Den har inget som helst stöd i den rikhaltigadokumentation som presenterats för KU och som fogats som bilaga tillbetänkandet. Låt migpåminna om några fakta: För det första: är ett lankesisktprojekt, inte ett svenskt. Det är den lankesiska regeringen som har beslutatatt projektet skall genomföras och som har bestämt hur upphandling skall ske,vilka som skall vara konsulter osv. I motsats till förhållandet med Bai ,som åtagit sig att genomföra och betala oavsett kostnaden, har denlankesiska regeringen det samlade kostnadsansvaret för projektet. För det andra: Den lankesiska regeringen bestämde sig föratt utnyttja Skånska Cementgjuteriet som huvudentreprenör och svenska företagsom underleverantörer. Detta var ett lankesiskt beslut. Det grundades bl. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. ett önskemål om att mycketsnabbt komma i gång med detta projekt. var det planerat att genomförasunder . Den regering som tillträdde bestämde sig föratt driva upp takten och se till att det genomfördes under loppet av . Därförhade man bråttom och ville inte ta den tid på sig som det skulle ha tagit attgöra en upphandling under konkurrens. Denlankesiska regeringen vände sig också till den och frågadeom man fick använda importstödet för att finansiera projektet eller en del avdetta. Regeringen gav, efter att ha frågat SIDA:s verksledning och därifrån hafått ett positivt svar, ett sådant tillstånd. Detta var ett slagsregeltolkning. Man bedömde om det var förenligt med de regler som fastställtför importstödet att utnyttja det för det syfte som Sri Länkas regeringönskade. Isamma veva frågade regering om man från svensk sida mycket snabbtskulle kunna åstadkomma ett svenskt biståndsprojekt. Då svarade utrikesministerHans Blix att ett sådant projekt skulle ta tid och kräva parlamentetsgodkännande. Detta var att betrakta som en upplysning till Sri Länka omkonstitutionella förhållanden i , inte som ett försök att undvikariksdagsbehandling, som alldeles ville få det till.Frågan från Sri Länka var: Kan-vi mycket snabbt få ett svenskt biståndsprojekt?Svaret var att om man önskade ett sådant projekt, måste frågan behandlas ivederbörlig ordning av svenska myndigheter och den svenska . Beskedetom att importstöd kunde användas gavs 1978. Regeringen hade sedan naturligtviskunnat meddela detta. Men något kontrakt förelåg inte förrän ijanuari 1979. Informationen till kom därför inte att ges förrän ibudgetpropositionen 1980. Den informationen godkändes av - också avsocialdemokraterna. Fördet tredje: I utrikesutskottets utlåtande sades i samband med detta beslut: "Som framgår bl. a. av de aktuella kostnadsbe räkningar -- kan fortsatta åtaganden i komma att medföra långsiktiga ochstora finansiella bindningar för svensk del. Utskottet utgår från att om nya sådana åtaganden blir aktuella, regeringen kommer att ge en redovisning av dessa för ." Utskottethade alltså inga invändningar mot förslaget som det förelåg, men ville, om nyaåtaganden blev aktuella, ha en ny redovisning. En sådan redovisning gavs iföljande budgetproposition 1981. Då framhölls bl. a. att kostnaderna hadestigit, att kostnadsökningarna hade lett till ytterligare medelsbehov, attSverige godkänt Sri Länkas begäran att få utnyttja importstödet för projektetoch att den inte såg någon anledning att frångå dettabeslut. Också detta uttalande godkändes av utrikesutskottet och -utan reservation. Fördet fjärde: började den slutliga omfattningen av kostnadernaatt klarna. Regeringen ansåg då, helt i enlighet med de uttalanden riksdagentidigare hade gjort, att det fanns anledning att närmare reglera utformningenoch omfattningen av det svenska stödet till Kotmale. Dettaanmäldes också i budgetproposifionen 1982, och en proposition har, som fidigaresagts, förelagts . För det femte: Regeringen har således handlat i enhghetmed de regler som gäller för biståndsmedlens användande och i enlighet med deuttalanden som har gjort. Förfarandet har godkänts av tvåår i rad - utan invändningar från socialdemokraterna. Regeringen har däremotaldrig lämnat några utfästelser om att skulle stå för samtligaprojektkostnader. Tvärtom har regeringen, fortfarande helt i enlighet med deriktlinjer som gäller för bistånd, förklarat för den lankesiska regeringen attsådana åtaganden bara kan göras efter särskilda riksdagsbeslut. har,på regeringens förslag, godkänt användande av importstöd för projektet. Dettahar också varit vad den lankesiska regeringen har begärt. Mot denna bakgrund framstår socialdemokraternas reservationi som grälsjuk. Man tycks egentligen inte ha någrainvändningar mot projektet. Man kan knappast ogilla att det ger tusenårsarbeten i , och man har uppenbarligen inte haft några invändningarmot att importstöd används. Kritiken mot regeringen är inte underbyggd medfakta. I och med att regeringen infört ett system med blandadekrediter, ett system som socialdemokraterna också har godkänt, kommer svenskabiståndsmedel inkl. importstöd att utnyttjas i större industriella projekt. Detär självklart att regeringen bör anmäla större åtaganden fill , och såhar också skett i detta fall. Men det innebär inte att därmed övertarhela kostnadsansvaret. Debatten om Kotmale har i vissa avseenden präglats avpolitiska övertoner som mer har samband med valfeber än med själva sakfrågan.Jag utgår ifrån att riksdagsmajoriteten avvisar den socialdemokratiskareservationen men att hela senare i vår eller möjligen kansamlas till ett beslut om fortsatt svenskt stöd till det här viktiga projekteti ett av våra få demokratiska mottagarländer. Jagansluter mig alltså till vad utskottet har anfört. Låt mig till slut säga om de påståenden som HildingJohansson gjorde att inte någon av hans punkter förefaller berättigad. påstod för det första att regeringenhade undvikit . Som jag tidigare förklarat, är det helt fel. Det svarman gav till Sri Länka gavs mot bakgrund av att Sri Länka självt ville ha ettmycket snabbt beslut och undrade om det gick att få det. Utrikesminister förklarade att om skall åta sig ett större ansvar förKotmaleprojektet krävs behandhng av SIDA och , vilket tar betydandetid och alltså inte är förenligt med den lankesiska regeringens önskemål om enmycket snabb behandling. För det andra sade att regeringen hadeiklätt långsiktiga förpliktelser. Det är alldeles fel. Gång på gång harman förklarat för Sri Länkas regering att några andra förpliktelser än dem somriksdagen står bakom kan den inte ikläda sig. Inga som helstlångsikfiga förpliktelser har regeringen iklätt . Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. För.det tredje sade att regeringen hadeöverträtt sina bemyndiganden. Det finns i vårt material inget som helst stödför det påståendet. Regeringen har till punkt och pricka följt de regler somgäller för det svenska importstödet och har på ingen punkt överträtt någrabemyndiganden. Två gånger har regeringens anmälan av sin hantering av Kotmaleprojektetlämnats utan erinran av utrikesutskottet och av . Alla de tre punkterna finner jag ogrundade, och jag tyckeratt det vore klädsamt om ville ta fillbaka de oriktigabeskyllningar- 102HILDING (): Jag tycker att det är ett dåligt argumentfrån sida att säga att den krifik som ett enhälligtkonsfitutionsutskott framför, däribland av själv, är ettuttryck för valfeber. Vad som än kommer att hända i den omröstning somgenomförs, kommer det att stå kvar kritik mot regeringen, för ävenutskottsmajoriteten kritiserar regeringen. Vi går längrefrån socialdemokratinssida. Vad och jag har läst upp tidigare måste ändå uppfattas somen krifik. Om i detta ser ett beröm åt den folkpartistiskaregeringen, då använder han orden på ett egendomligt sätt. frågade om det är ett bra eller ett dåligtprojekt. Jag har uppfattat att det skall vi diskutera , närutrikesutskottets betänkande behandlas här i kammaren. gäller dethandläggningen av detta ärende. Man kan handlägga även en bra sak dåligt, ochman kan göra tvärtom. Men när det gäller handläggningen kan vi alltsåkonstatera den enhälliga kritik sorn kommit från KU:s sida. När det sedan gäller det förhållandet att man gick förbiriksdagen är det ju ett faktum att regeringen, även efter det att den kändetill detta och avtalet hade slutits , inte lämnade någonproposition. Den särproposition som har avgivits kunde ju ha lagtsfram . Varför gjorde inte regeringen det? Jag godtar utan vidareatt man hade bråttom, men man kan inte för brådskans skull skjuta åt sidanriksdagen. I så fall skulle en rad frågor avgöras på regeringsplanet, vilka detegenfiigen tillkommer att avgöra. Det är väl inget tvivel om att detta i sak innebärförpliktelser för framtiden. Även jag har läst dokumenten noggrant, och av demframgår klart att både och var väl medvetna om projektetsstorleksordning. Går man sedan till en sådan expert på detta område som AxelWallén, visar hans svar till utskottet att han betraktar detta som ett fullständigtunikt projekt. Redan detta borde ha gjort att man lagt fram en proposition. Jagkan godta de bevekelsegrunder som styrde i hans telegram till denlankesiske bevattningsrninistern, men jag kan inte förstå varför han skullehandla så snabbt och utan att gå fill i ett ärende av detta slag. Vad beträffar den övriga delen kan jag inte se annat änatt man här har gått långt utöver de landramar som har fastställts. Regeringenhar rullat detta framför sig, och när man nu lägger fram en proposition tillriksdagen. kontrasigneradav , tvingas man konstatera att finansieringsmetoden måstekorrigeras. Det kunde man ha föreslagit tidigare. Det var ju inte okänt förexportnämnden och ännu mindre för regeringen att det krävdes sådanakorrigeringar för att man skulle klara detta inom landramarna. Jag har ingen anledning att återta den kritik jag har förtfram. Jag står fast vid den. Men jag upprepar att vare sig man bifaller denreservation jag yrkat bifall till eller man enligt yrkandeansluter sig fill vad utskottet har anfört, så innebär det en kritik av denfolkpartisfiska regeringen. 103 (vpk): En sak kan man hålla med om,och det är att de allmänna biståndsmålen och alltså även förhållandena i SriLänka faktiskt hänger ihop med det vi diskuterar här . Men det som DanielTarschys sade i sitt anförande, vilket också har framförts frånframför allt , ar inte sant. Det projekt i vilket Kotmale ingårmedför nämligen inte den utveckling som påstod. Han talade omVärldsbanken. Det här är ju ett gammalt projekt, som man har hållit på attplanlägga i ett trettiotal år, men framfördeVärldsbanken kritik och skepsis emot projektet. efteråt framförde enholländsk firma kritik emot det. Man fann att det var alltför teknologisktavancerat, att det inte skulle komma jordbruksbefolkningen till godo, osv. Detkan man också konstatera genom det förhållandet att de som verkligen haft nyttaav detta är stora, agrikulturella bolag, som kommer att sätta i gång storaodlingar av oljepalmer och sådant. Om det då - och här kommer det intressanta isammanhanget - hade kommit upp en debatt i om det här biståndet, endebatt som hade förts öppet så att man hade fått fram den här kritiken, är detinte säkert att det hade varit så lätt för Skånska Cement att genomdrivakontraktet för . undvek man denna öppna debatt genom , precis som sade, lät Skånska Cement och Sri Länkasregering träffa ett avtal. På så sätt band man upp svenska biståndsmedel tilldetta avtal, utan att gå över . Så gick det till.'