prot · G50987 · 1981-12-31 00:00:00 — Han var ioch för sig ordförande i en utredning . Han har sedandess inte varit verksam i arbetslivet i någon större utsträckning. försökerman hänga upp hela diskussionen på en gammal avdankad landshövding. Jag tyckerlitet synd om . Här går hans gamla organisation, TCO, ut och sägeratt regeringen gör sig skyldig till övergrepp. Vad gör man då? Jo, man tar inteTCO:s synpunkt ad notam, utan man säger att en gammal TCO-ordförande har denhär uppfattningen. Någon sade också tidigare i debatten att den härlagstiftningen enligt skulle prövas i verkligheten. Ja, den harprövats i verkligheten , och den har inte visat sig vara för stark,utan kanske i stället för svag. Det man nu gör från regeringens ochutskottsmajoritetens sida är emellertid att försöka försvaga det hela. Jag har en känsla av att statsrådet har väldigtlitet kunskaper i ämnet, när han mäste hänga upp sitt resonemang på den härtypen av argument. Och detta med fräckhet i uppläggningen - svälj det, herrstatsråd! 88 ()replik: Det är naturligt att man hajar till, då man pä första sidan i en avStockholmstidningarna läser följande: "Vigenomlider den svåraste vintern under den här konjunktursvackan. Men vi är päväg upp igen. Tack vare ändrade Åman-lagar skall 100 000 unga få jobb efter 1april, säger arbetsmarknadsminister i en kommentar tillSCB-siffrorna som offentliggjordes ." Jagletade i flera andra tidningar, och motsvarande formuleringar fanns även där.Jag har också försökt finna en dementi i tidningarna. har vi fåtten dementi på det här uttalandet. I det sammanhanget vill jag säga att jagnaturligtvis delar arbetsmarknadsministerns skepsis. Tiden har runnit ifrånoss. Propositionsarbetet har ju dragit ut , och det finnsövergångsregler som gör att vi åtminstone när det gäller huvuddelen avarbetsmarknaden får vänta ganska länge innan den nya lagen fär någon effekt.Efter får framtiden utvisa vem av oss som har gjort den mestkorrekta bedömningen. Menvi är överens på en punkt, som jag gärna vill understryka, och det är att manfrån näringslivet verkligen mäste leva upp till de uttalanden som man hargjort. Jag vill allvarligt understryka näringslivets ansvar när det gäller attställa upp på de punkter där man kan göra det. Och man kan ställa upp pä hela den del avarbetsmarknaden som saknar kollektivavtal - där blir det ju fritt fram efterden . Men det blir mycket besvärligare, vilkel jag belyste i mittinledningsanförande, på den övriga arbetsmarknaden med hänsyn till att dekollektivavtal som har hindrat detta ligger kvar ända fram till åretsslut. Anf.89 (vpk) replik; Om man vänder litet pä arbetsmarknadsministerns resonemang, så skulleden stora arbetslösheten i stort sett bero på att vi inte har provanställning.Det blir ju den logiska slutsatsen, eftersom regeringen inte i övrigt har varitnämnvärt offensiv när del gäller att lösa frågan om att skapa nya jobb. Vadär del för skillnad om det som finns i avtalen nu skrivs in i lag? Men avtalen har tydligen inte heller gett några jobb.Om man gör dem till lag, får det ju ingen större effekt. Inte heller enligtSten tolkning får det här någon större effekt. Jag vet inte vilkeneffekt detta får i slutänden. Är det inte bara ett beställningsarbete frånSvenska arbetsgivareföreningen för att man skall kunna utökautsorterings-mekanismen, kunna välja och vraka? Det är väl det som bhreffekten. Det är inte fräga om att skaffa några nya jobb. Detär ju så att arbetskraften är en vara. Det är ocksä regeringens ocharbetsmarknadsministerns uppfattning. Mot den bakgrunden och med tanke pä denpolitik man för är det ju helt omänskligt att införa ett system medprovanställningar och att göra det möjligt att sätta in folk vid arbetstoppar,som man säger. Vi har ju dessutom en politisk miljö där och dess underorganisationer av olika slag bedriver enskoningslös verksamhet för att i lönsamhetens namn ta ut det mesta möjliga avvarje individ, varje människa. Sätter vi in detta i sammanhanget fär vi se ominte resultatet blir just att en generellt tilläten provanställning -vilkelblir följden - blir en effekfiv utsorteringsmekanism. I det lägetkommer ungdomarna, när de har det svårare än , att fä ytterligare enmekanism emot sig. Omförändringen ger ett enda jobb är arbetsmarknadsministern nöjd. Men han villtydligen inte se baksidan av detta med provanställning - vad som kan ske, vadsom kan vara skadligt. Skillnaden mellan lag och avtal är väl att när det ärfråga om avtal finns det en facklig organisation som kan kämpa och förändraavtalet och se efter vad som händer. Men när det är fråga om en generelllagstiftning är det ju nästan omöjligt att förändra lagen - med en borgerligmajoritet i naturligtvis. Detta är skillnaden mellan lag och avtal.Sedan kan givetvis, som jag ser det, flera av de här avtalen vara dåliga. Fleraav dem är t. o. m. mycket dåliga vad gäller provanställning, men detta kanskekan kompenseras genom en kampduglig fackförening som lokalt kan förhindra utnyttjar just provanställningen. Först lill permitteringsrättén. beklagar att delfortfarande inte fanns förslag på den punkten i propositionen. I sitt förrainlägg krifiserade han att lagförslaget hade kommit till för snabbt. begärhan aU vi skulle ha lagt fram eU lagförslag utan alt ens ha en utredning ibotten. Varför inte erkänna att det är så, , att den möjlighetenspolierades i och med att socialdemokraterna bröt upp frän kommittén och att vimycket väl hade kunnat ha ett förslag pä den punkten, fill fromma för dem somnu är permitterade eller riskerar att bli det? Jag tycker att det är enanständighetsfräga att upplysa medlemmarna om att lägel är sådant. Istället för att argumentera i sakfrågan om huruvida provanställningen skallinföras i lag eller ej säger ; Lägg åt sidan. Vad är det förnedlåtande syn på en gammal hedervärd socialdemokrat, som gjort samhället storatjänster? Omdet nu är så, , att jag har för dåliga kunskaper, kan då LarsUlander - som vet - försöka besvara de frågor som jag har ställt? Hur kan detkomma sig att det som är fillätet och accepterat i avtal kan bli enutslagningsmekanism när man inför det i lag? Har i själva verketsamma syn som , att de här avtalen ger uttryck för en omänskligsyn på arbetskraften? Hur kan det komma sig att del som 1973 var omhuldat av defackliga organisationerna nu anses vara sä att säga ett grepp päfackföreningsrörelsen? LarsUlander gav inga svar pä frågorna. Jag tycker att vi kan förvänta oss atl manklarar ul de begreppen, men det är naluriigtvis svårt. Det finns inga bra svar.Om provanställning bör förekomma pä arbetsmarknaden - och att sä bör ske anserbåda parter - dä är det en sä central fräga att den bör regleras i lag. Nuhar på det socialdemokratiska partiets vägnar, har jag förställ,utlovat att beslutet skall rivas upp, om socialdemokraterna skulle få dikterapolitiken i fortsättningen i landet. Men, , varför stanna just här?Det finns ju möjligheter att backa ännu längre. Del här är inte första gängensom anställningsskyddslagen debatteras i den här kammaren. Jag har ett gammaltgulnat klipp , dä frågan diskuterades. Ocksä stodsocialdemokrat mot socialdemokrat när det gällde frågan huruvida man skulle halag eller avtal. Då hävdade de som företrädde LO-linjen att man inte skulle haen lag över huvud laget, och man motsatte sig de framstötar som kom fränfolkpartihåll om att det borde finnas en lag som förbjöd obefogad uppsägning.Då sade dåvarande LO-ordföranden: "Del är till fördel både för parternasjälva och för samhället i dess helhet om man håller sig till avtal i ställetför till lag." Det gällde hela anställningsskyddet. Det finns alltsåmöjligheter att gå längre tillbaka, , om man vill börja riva uppdet som är fastlagt i anställningsskyddslagen. Menvarför inte säga som det är, all detta gäller en central fråga ianställningsskyddet och att det därför bör skrivas in i lagen? Anför i ställetsynpunkter på hur den lagparagrafen bör se ut, om har nägrasädana! Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Anf.91 () replik: Jag sade inte att denna proposition i och för sig kom för snabbt. Somden ser ut skulle den inte ha kommit över huvud taget, och därför kan mannaturligtvis säga att den kom snabbt. Men jag vill hävda att den är etthafsverk - det visade jag i mitt första inlägg. Arbetsmarknadsministerntalar om att jag har en nedlåtande syn pä . Det har jag naturligtvisinte. Men jag tycker all det är litet synd om - att han skall blinågot slags slagträ i händerna pä en regering som fär sina signaler frånArbetsgivareföreningen. Jag tror i och för sig inte att han kan känna sig fullttillfredsställd. Men ä andra sidan vill jag säga: Lyssna i stället pä vad TCOoch LO säger i dessa frågor! Det kan inte vara väsentligt att lyssna pä en f.d. landshövding som icke har deltagit i den här verksamheten sedan början av1970-talet. Slopa det där resonemanget när det gäller ! Jag tyckeratt det på något sätt är ojust mot en i sig hedervärd människa. Sedansäger man: Varför skall det vara tillätet i avtal och inte i lag? Ja, det ärväl bara det att arbetsmarknadsministern inte förstår den delen, nämligen attom det är tillåtet i avtal så har parterna möjlighet att påverka. Om man som idet här fallet för över reglerna enbart till lag och en stor del avarbetsmarknaden berörs av den, så har inte de fackliga organisationernamöjlighet att påverka. Det är alltså skillnaden. Men jag inser att det kan varabekymmer när det gäller att förstå den här delen. Man skall kanske ha liteterfarenhet av detta för att förstå det. Arbetsmarknadsministernsäger ocksä: Varför stanna just här? Varför inte gä ? Ja, jagbegriper inte vart den här diskussionen tar vägen. Men förmodligen är det någonteknisk diskussionsuppläggning som arbetsmarknadsministern har gjort. Vad somhar hänt är ju att under 1970-ta\et förändrades en stor del av arbetsmarknadengenom att man gick in och lagstiftade på arbetslivsområdet. Den lagstiftningenkom ju från arbetarrörelsen. Det var det socialdemokratiska partiet, ochnaturligtvis ocksä LO uppbackad av TCO, som drev de här frågorna. Dä lektefaktiskt av och till litet radikalt och skulle hänga med. Men säfort folkpartisterna nu fär en chans går de den andra vägen. Jag tycker intealls att man skall gå . Men vem är det som går tillbaka? Detär ju faktiskt den här propositionen som för tillbaka lagstiftningen till vadsom gällde . Och att man icke följde den utredning som man nu tyckeratt vi skulle ha följt och som man nu värnar om - det beror naturligtvis på attarbetsmarknadens parter och det socialdemokratiska partiet, som då stod förpropositionsför-fattandet, var överens om att man skulle göra en förändring.Den är som sagt inte så rysansvärt stark, men att försämra den är ettövergrepp. 92 (vpk) replik: Avtal kan vara omänskliga, och avtal är mänga gånger omänskliga. Ta deavtal som tecknas för ackordsarbete ! Det är väl ingenting somfackföreningsrörelsen i och för sig har arbetat för, men man har varit tvingadatt gä med pä dem på grund av atl arbetsköparna driver fram den utvecklingen.För atl det är ett avtal behöver man väl inte försvara det och säga alt det ärbra - det har nog fackföreningsrörelsen många erfarenheter av. Här gäller detinte om del skall vara lag eller avtal, utan del gäller innehållet i det hela. Ochdenna lag har ett förskräckligt och utmanande innehåll. Vore innehållet bättrekunde man väl acceptera en lag. Arbetsmarknadsministern försöker diskuteraformalia i stället för alt ge ett enda hållbart argument för att det skulle blifler jobb och inga andra bieffekter. Försök alt se och erkänna att med dengenerella tillståndsdel som rör provanställningen kommer utsorteringen ochuislagningen att öka. Det vet arbetsmarknadsministern. Erkänn att det ocksåkommer att bli en armé av tillfällighetsarbetare som cirkulerar på grund av dentyp av arbetsmarknad som kommer att skapas. Diskutera delta och försök se detproblemet klart i stället för att diskutera om vi skall ha lag eller avtal! 93Arbetsmarknadsministern : Fru talman! Det är alldeles riktigtatt de fackliga organisationernas möjligheter att påverka utformningen avprovanställningsavtalen begränsas när de skrivs in i lag. Det sticker jag inteunder stol med, det förhåller sig på det viset. Det har jag också uppfatlat,. Därför har vi tagit utgångspunkten just i de avtal somorganisationerna själva har förhandlat fram. Ge mig nu den förklaring som jagför tredje gängen ber om - om inle kan replikera kanske nägonannan kan ta upp frågan - varför avtal eller reglering av provanställning somtjänstemannasektorn accepterar i avtal kan bli en utslagningsmekanism när denskrivs in i lag. Hur kan det komma sig att det som Transportarbetareförbundelaccepterar i avtal skulle vara ett angrepp pä fackföreningsrörelsen när detskrivs in i lag? LarsUlander ville inte gå tillbaka i historien på den här punkten, och jag kanförstå det. Den är faktiskt inte särskilt ärorik när det gäller lag omanställningsskydd. motionerade ett antal folkpartister här iriksdagen om en lag mot obefogad uppsägning. Det förslaget motarbetades frånsocialdemokratiskt håll under många är. Några årtal att ta fasta pä skullekunna vara dessa: 1962, som jag refererade till, tyckte man alt det inteens behövdes en utredning, än mindre en lag om anställningsskydd. 1972 tyckteman att det väl var bra med en lag om anställningsskydd liksom en lag som gavrätt till provanställning. 1982 tycker man att det är bra med en lag motobefogad uppsägning, men man vill inte ha nägon lag om provanställning.Sanningen är atl socialdemokralin i den här frågan har fladdrat från ståndpunkttill siåndpunkt. Jag har en känsla av att det inte är vi skalltycka synd om, . Jag tror det är som tycker synd omLars Ulander. Försievice talmannen anmälde atl anhållit att till protokollet fäantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. Anf.94 (): I utskottet har företrädarna för de båda regeringspartierna liksom förmoderata samlingspartiet varit ense om att den nuvarandeanställningsskyddslagen bör ersättas med en ny som innehåller bl. a. de i dennadebatt diskuterade reglerna om provanställning och anställning vidarbetstoppar. Enigheten gäller också i stort de andra nyheter som tillkommer iden nya lagen. Jag tänker på vad som i övrigt föreslagits om tidsbegränsadeanställningar, t. ex. feriearbete, på de förändringar som görs beträffandeskadeståndsreglerna och samordningen mellan anställningsskyddslagen ochmedbestämmandelagen. Jag säger detta för att man av reservationerlill betänkandet kan fä intrycket att visserligen gått med pä attbyta ut anställningsskyddslagen mot en ny för att säkra de önskadebestämmelserna om provanställning och anställning vid arbetstoppar mendärutöver har tagit avstånd från regeringens förslag. Socialdemokraternaoch kommunisterna har gått till angrepp mot den nya lagen framför allt därföratt den innehåller just de nämnda bestämmelserna om provanställning ochanställning vid arbetstoppar. Jag har, fru talman, svårt att förstå denkritiken. Vad som händer på den avtalsreglerade sektorn pä arbetsmarknaden äratl man för in i lagen vad som i stor utsträckning redan har överenskommitsgenom kollektivavtal. Den nya lagen medför att man får den ordningen attgrundläggande regler ges om detta genom en lag som täcker hela arbetsmarknaden,med möjlighet att avtalsvägen komma fram till modifieringar. Detta är ju denteknik som är gängse inom arbetsrätten; medbestämmandelagen är kanske detfrämsta exemplet. Socialdemokraternahar gjort ett stort nummer av att den nya lagen täcker hela arbetsmarknaden,dvs. att företag som står utanför kollektivavtalsförhållanden nu fär rätt attanställa på prov eller för arbetstoppar. Socialdemokraterna menar att företagsom sä att säga avsiktligt undandrar sig att teckna avtal inte heller förtjänaratt fä utnyttja dessa anställningsformer. Men denna sektor av näringslivet ärså pass stor att det knappasi är realisfiskt att tänka sig att den i sin helhetkan läckas av avtal. Här finns t. ex. de många små företagen, ensamförelagarnaeller företag som enbart sysselsätter familjemedlemmar. Det är lätt att tänkasig att företag av den typen drar sig för att teckna avtal enbart för alt t.ex. kunna tillfälligt anställa extra arbetskraft. För resten kanske avtaletinom branschen inte löser de aktuella problemen pä förelaget. Nuhar här i kammaren lovat en återgång till det som varit. Men förstkanske han ändå något borde titta på vad lagen innehåller med tanke pä denlilla eller obefintliga möda som socialdemokraterna lade ned på förslaget jusli utskottsarbetet. Om de ser efter, borde också socialdemokraterna tillstå attregeringsförslaget faktiskt innehåller en rad regler som gynnar arbetstagarpartenjämfört med lag. Låt mig bara ta några exempel; den utvidgadeföreträdesrätten för visstidsanställda, arbetsgiva- rens allmännainformationsplikt rörande alla slags visstidsanställningar- dvs. mycket mer änprovanställningar och anställningar vid arbetstoppar -, arbetsgivarensutvidgade förhandlingsskyldighet i turordningsfrågor, som enligt förslagetskall kunna tas upp till central MBL-förhandling, samt den utvidgadeskadeständsrätten.för korttidsanställda. Vadman kan fråga sig efter löfte - eller, om man så vill, hot - är;Är det detta som ånyo vill försämra då han har skaffat ensocialistisk majoritet, tillräckligt stor för att klara av det? Är det de förbättringarinom anställningsskyddslagen som kammaren förhoppningsvis om beslutarom som vill riva upp? Jagkan i sammanhanget inte låta bli atl peka pä att den socialistiska regeringen iFrankrike just har skärpt reglerna för tillfälligt arbete ochvisstidsanställningar. Vad går dessa skärpningar ut pä? Jo, längsta tidenför sädana anställningar fastställs . Reglerna skall vidare,liksom hos oss, övervakas av länsarbetsnämnderna i landei. Precis som det föresläsav arbetsmarknadsministern skall facket fä del av alla beslut om tillfälligapersonalförstärkningar eller visstidsanställningar. Har reglerna överträtts,kan det leda till att arbetstagarna i fortsättningen skall ha den fastaanställningen. Detsamma kan bh följden enligt den nya ansläll-ningsskyddslagen.Man undrar om har talat med eller åtminstone lånatpropositionen. Nukommer naturligtvis invändningen att man inte kan jämföra med förhållandena iFrankrike pä det här området, eftersom de är sä annoriunda att varje förändringdär förmodligen bara blir till det bättre. Men jag kan inte inse att en lag avden typ som i i dessa yttersta dagar har tagits fram av ensocialistisk regering och där vunnit fackföreningsrörelsens gillande i Sverigeskall anses som en urgröpning av anställningsskyddet och ett slag mot densvenska fackföreningsrörelsen. Pånägra punkter har en avvikande uppfattning om den nya lagen, ävenom skillnaderna inle bör härdras. Jag vill ändå vända mig mot några av StenSvenssons uttryckssätt. Han återvänder väldigt ofta lill uttrycket uppmjukning,och man får intrycket att det är en kungsväg till lösningen av en radarbetsmarknadspolitiska problem. Vi får dock inte glömma bort - jag vill sägadet inför kammaren - att det ändå är en trygghetslag som vi behandlar och skallbesluta om. Mankan hälla med om att skolelevernas arbetsrättsliga ställning behöver övervägaspå nytt, bl. a. till följd av utgången av nägra mål i arbetsdomstolen. Vi noteraratt arbetsmarknadsministern har samma mening och att han avser att låta ensärskild arbetsgrupp se över dessa frågor och undersöka om det snabbt går attkomma fram till en lösning. I annat fall får lagstiftning tillgripas. Vi tyckeratt det är rimligt att avvakta utfallet av arbetsgruppens verksamhet. Därförhar vi inte ställt oss bakom krav atl en av dessa arbelsrättsligafrågor skall avgöras . Det förefaller rimligt att få en samlad lösningav dessa problem. Denya lagreglerna medger atl vid anställning för arbetstoppar en och samma personkan anställas i en eller flera perioder under sammanlagt högst Till dettahar kopplats den begränsningen att anställningen eller anställningarna skallske inom en tidsram av tvä är. vill ha bort tvåärsregeln. De menaratt regeln är för trubbig. Men vad det här gäller är att skapa ett regelsystemför tillfälliga arbetsanhopningar, som pä en gång är lätthanterligt ochförebygger möjligheter .till missbruk. Sexmänadersre-geln och tvåärsregelnskall med andra ord balansera varandra och är sålunda oskiljaktiga. Tar manbort tvåärsregeln minskar möjligheterna alt inskrida mot missbruk av dennaanställningsform. Frånmoderat häll begärs vidare en översyn av begreppet saklig grund. Motiveringenär kortfattad, både i partimotionen och i reservationen. Det talas om"ensidig" rättstillämpning och "mer nyanserad avvägning avarbetsgivat- och arbetstagarintressena". Kritikenmot rättstillämpningen diskuteras ingående i propositionen. Jag kan i och försig hänvisa till vad som sagts där. Anställningsskyddslagen vill skydda deanställda mot obefogade uppsägningar och avskedanden. Är ute efteratt man skall ge avkall på just den principen? Jag ställer den frågan motbakgrund av alt det i domar i arbetsdomstolen, särskilt under de första årenefter anställningsskyddslagens ikraftträdande, finns en hel del exempel päövertramp frän t. ex. ett antal arbetsgivares sida. Vadsedan gäller reservation om turordningsreglerna, som går ut pä atlarbetsgivaren i viss omfattning skall ha möjlighet att rucka på lagens regler,vill jag bara konstalera att dessa regler bygger på huvudprincipen att den somsist anställts blir den som först fär gä. Denna princip har väckt stöd blandarbetstagarna själva och upplevs av dem som rättvis. Ingen bestrider dock attdet vid driftsinskränkningar ibland kan visa sig nödvändigt att göra avstegfrän principen. Detta innebär dock inte att en eller flera av arbetstagarna påföretaget gär miste om den företrädesrätt till fortsatt anställning som lagenger. Sådana avsteg bör göras av arbetsgivarna och de fackliga organisationernai samråd, inte genom diktat. Jagkommer sä över till den sista av de moderata reservationerna, den som gällerövergångsbestämmelserna eller närmare bestämt om de nya lagreglerna omprovanställning och anställning vid arbetstoppar tar över vad somöverenskommits i det kollektivavtal som fortsätter att löpa till årsskiftet.Det hade varit önskvärt att kunna ge ett-entydigt svar pä denna rättsfråga. Menhär föreligger en komplicerad situation, där man har att göra med avtal medsinsemellan olika regleringar av dessa frågor. Än ger avtalsreglerna fränarbetsgivarsynpunkt sämre möjlighet än lagen, än ger de bättre möjligheter.Utskottet har därför liksom regeringen stannat för atl giltigheten av de ickeutlöpta avtalen får bli en tolkningsfråga från fall lill fall för att i sistahand få avgöras av domstol. Imoderalernas partimolion görs en analys av vad som kan tänkas hända efterlagens ikraftträdande . Analysen mynnar ut i att kollektivavtalsbundnaföretag kommer att dra sig för att ställa frågan pä sin spets och föredra allfölja avtalens regler om provanställning och anställning vid arbetstoppar sälänge avtalen gäller. Vad som skall ske i det nya avtal som skall gälla frän 1983 blir en förhandlingsfråga. Om den analysen i moderaternaspartimotion är riktig, bryter den udden av den socialdemokratiska kritiken.Det blir ju, i varje fall till att börja med, inga förändringar pä denkollektivavtalsreglerade delen av arbetsmarknaden. Här har regeringen ochmittenpartierna lätit respekten för parternas avtal vara vägledande. Men oavsett hur det förhåller sig med de nya reglerna omprovanställning och anställning vid arbetstoppar och deras möjligheter att slåigenom på den kollektivavtalsreglerade sektorn, kommer de nya reglerna attomedelbart bli tillämpliga vid de företag som saknar avtal eller visserligenhar avtal men där de här frågorna är oreglerade. Som påpekats i utskottsskrivningenär del i stor utsträckning fråga om de mindre företagen. Kraven på förändringari anställningsskyddslagen när det gäller dessa anställningsformer har i storutsträckning motiverats med alt den nuvarande lagen i praktiken helt harutestängt dessa företag.