prot · G509132 · 1981-12-31 00:00:00 — Vi menade att slutsatserna av den kortaförsöksperioden måste bli osäkra och dåligt ägnade att ligga till grundför ett långsiktigt beslut. grundar man ändå ett långsiktigt beslut på degjorda erfarenheterna. Vi fick inte igenom vårt förslag men godtog ändå,om än med knöt, att försöket genomfördes. När nu ett långsiktigt beslut fattas,är vi beredda att godta också detta under den bestämda förutsättningen attutvecklingen noga följs upp och en välgrundad utvärdering görs. sägerutskottet på s. 11 i betänkandet att så skall ske och att beslutkommer att innebära detta om skrivningen godkänns. Under sådana betingelser kanvi således gå med på förslaget. Jag skallockså något kommentera det avsnitt i betänkande nr 50 som tar Alkohol- och narkotikamissbruket, m. m. Alkohol- och narkotikamissbruket, m. m. Den socialdemokratiska motionen nr 2013 tar här uppfrågan om kommunernas inflytande över dessa tillstånd och med tillståndenförknippade förekommande fall av ekonomiska oegentligheter. Man menar att detskulle gå lättare att komma åt ekonomisk misskötsamhet från tillståndshavare omkommunerna gavs ett avgörande inflytande i dessa frågor. Dessa förslag följssedan upp i reservationen nr 2 till utskottsbetänkandet. Jag instämmer i denmarkering mot den ekonomiska brottsligheten som där görs och kommer att röstamed den reservationen vid den kommande voteringen. vill jag gärnasäga att det också är bra att utskottet upptill på s. 15 i betänkandet nr 50ger ett bestämt formulerat tillkännagivande till regeringen om behovet av etteffektivt ingripande mot spritservering vid diskotekdans för ungdomar. Attsådana arrangemang kan få ske strider ju direkt mot samhällets strävan atttillskapa icke kommersiella, positiva och drogfria ungdomsmiljöer. Jag övergår med det nu anförda till betänkandet nr 52 omhöjning av skatten på alkoholdrycker m. m. Här behandlas, som jag redaninledningsvis sagt, ett delyrkande ur vpk-motionen nr 2096 om åtgärder motdrogmissbruk. Detta delyrkande finns utbrutet i motionen nr 2097, som vadgäller motiveringen hänvisar till huvudmotionen. Det väsentliga i denna huvudmotionbehand'as inte nu utan tas upp i socialutskottet. Vad det här handlar om ärmetoden för prissättningen på alkoholdryckerna. Vi säger att inom vår drogpolitiska grundsyn också rymsrestriktioner mot alkoholdrycker i en omfattning som kan upplevas sommeningsfull av breda befolkningsskikt. Vi kan i detta sammanhang också tänkaoss att använda priset på alkoholdrycker som ett konsumtionsåterhållandeinstrument. Priset på alkoholdrycker bör därför följa med den allmännaprisutvecklingen i övrigt. Att söka uppnå en sådan följsamhet genom att iefterhand och kanske i stora steg höja priset tror vi är en mindre bra metod.Vi förordar därför att priset på alkoholdrycker knyts till konsumentprisindexoch regleras automatiskt utan att särskilda beslut behövs varje gäng. Införsen sådan ordning kan avstämningar då och då behöva göras, där man bestämmer sigför om prisrelationen, mellan alkoholdrycker och andra konsumtionsvaror kanbehöva korrigeras utifrån alkoholpolitiska utgångspunkter. Att som utskottetförordar hålla öppet för en beskattning av alkoholdrycker också utifrånstatsfinansiella utgångspunkter tror jag är mindre lyckligt. Det pris somkommer att behöva sättas med utgångspunkt i ett alkoholpolitiskt synsätt blirsäkert tillräckligt högt. vill inte utskottet gå med på en indexbindning avpriset på alkoholdrycker. Motiveringen för avslag tycker jag inte är särskiltövertygande. Man hänvisar bl. a. till remissbehandlingen av APU:s förslag, därremissinstanserna fann övervägande skäl tala för att regeringen och riksdagenborde ha full frihet att vidta de skattemässiga och därmed också prispolitiskaåtgärder som framstår som erforderliga. Man hänvisar till att beredningsgruppenanfört att inte endast alkoholpolitiska utan också statsfinansiella skäl skullekunna beaktas vid skatteuttaget. Men säger utskottet att priset sånära som möjligt skall följa KPI och att det endast undantagsvisskall få sjunka under detta. Jag har svårt att se varför dessa strävandenskulle behöva stå i motsättning till en generell knytning till KPI. Den häromskrivna handlingsfriheten har ju i alla fall. Jagvidhåller sålunda motionsyrkandet om alkoholprisets knytning tillkonsumentprisindex. Slutligennågra kommentarer till det som har sagts i debatten. Jag har inte så mycket att säga om vad socialministernKarin Söder konkret anförde. Jag bara noterar att vi enligt vad hon sade kommeratt få en ny debatt i de här frågorna , och då tydligen med utgångspunkt ivad socialutskottet kommer att säga. Däremot vill jag ställa en fråga till socialministern. Denhar direkt anknytning till vår ena motion. Anser socialministern att denindragning av medel för kommunerna och landstingen som regeringen har förordatinte får några som helst verkningar för kommunernas och landstingens kamp motdroger och alkoholdrycker? Det är en sak som jag gärna vill att socialministernyttrar sig om. sade att konsumtionen av alkohol i småmängder inte behöver vara skadlig. Nej, den "behöver inte" vara det,men den kan vara det. Skall man vara helt säker på att inte bli missbrukareskall man helt avhålla sig från att bruka. Då är man säker. Vilka som blir missbrukarevet man inte riktigt. Men en viss del av dem som har börjat brukaalkohol är förutbestämda att kunna bli missbrukare. Det finns alltså en riskäven med att förtära små mängder. Det är inte helt riskfritt. Men i KnutWachtmeisters "behöver inte" kanske ligger det jag här säger. Hankanske kan förklara det närmare själv. tog också upp frågan om underlaget fördet förslag som regeringen nu har framlagt. Som jag redan har sagt tycker jagatt man kan godta förslaget med tanke på den utvärdering som utlovas iutskottsbetänkandet, även om man var krifisk till att försöketgenomfördes på det sätt som skedde. Därmed skulle, tycker jag, också KnutWachtmeister kunna acceptera förslaget. tog sedan upp frågan om avskaffandet avmellanölet. Jag tror att det är utomordentligt svårt att utvärdera effekternaav det långt efteråt. Mellanölet var en del av den alkohol och de droger sommänniskor förtär. En sådan utvärdering tror jag därför är svår att göra. Men rentintuitivt har jag känslan att vi fattade ett riktigt beslut när vi avskaffademellanölet. Det är helt klart att vi fattade ett helt felaktigt beslutnär mellanölet en gång infördes. Det var då det stora felet begicks. Det skeddenär en våg gick över landet och drogliberalismen bredde ut sig. Inom exempelvisSSU, det , kunde man tänka sig en"dansk" ordning också i med försäljning av alkoholdrycker ivanliga livsmedelsbutiker. har SSU en helt annan uppfattning. Den överensstämmernu mycket nära med den som de flesta nykterhetsvänner har. Med det nu anförda yrkar jag bifall tillmotionerna 1981/82:2097 och 2231. Alkohol- och narkotikamissbruket, m. m. Alkohol- och narkotikamissbruket, m. m. 6ARNE (): betänkande 1981/82:50, somriksdagen nu behandlar, tar upp förslag om åtgärder mot alkohol- ochnarkotikamissbruket. Stor enighet råder om angelägenheten av att komma tillrätta med de stora problem som detta missbruk orsakar vårt land, även om detråder delade meningar om vilka åtgärder som kan tänkas ge det bästa resultatet.Bland de förslag som i den allmänna debatten har tilldragit sig det störstaintresset är lördagsstängda systembutiker. När beslöt om en försöksperiod med lördagsstängt i systembutikerna fanns det åtskilliga som framfördebetänkligheter mot en så kort försöksperiod. Man ansåg att den inte kundeligga till grund för en säker utvärdering av åtgärdens värde för syftet attminska alkoholmissbruket och dess följder. Den utvärdering som har skettbekräftar också de farhågorna. Bedömningen är osäker och resultatet inteentydigt. Visserligen har antalet omhändertagna berusade personer,antalet lägenhetsbråk, misshandelsfall och andra ordningsstörande handlingarenligt polisens statistik minskat och , men om detta harberott på lördagsstängda systembutiker råder det delade meningar om, och någrasäkra slutsatser kan inte dras. Det borde därför vara viktigare att nu fattarett beslut som innebär en ny försöksperiod med lördagsstängda systembutiker,omfattande . Det kan ge ett bättre underlag för en utvärdering avjust den här åtgärdens betydelse för en minskning av alkoholmissbruket och dessföljdverkningar. Med det anförda yrkar jag bifall tillreservation 2 i skatteutskottets betänkande 1981/82:50. 7 BOLUNDGREN (m): När det gäller den övergripande målsättningenför vår alkoholpolitik finns det bred enighet om att vi måste minska den totalaalkoholkonsumtionen. Det kan naturligtvis finnas delade meningar i fråga omvilka medel som skall användas och om huruvida de medel som föreslås verkligenleder till resultat eller bara skyler över något som existerar. En delmålsättning är också att försöka främja en övergångfrån konsumtion av starkare alkoholdrycker till svagare sådana. a. mot denbakgrunden har man exempelvis sett till att beskattningen av lättöl iförhållande till annat öl är väsentligt lindrigare. Därmed försöker man styraöver konsumtionen av öl som måltidsdryck till lättöl i stället för andraölsorter, vanligt öl och starköl. Beskattningen av vin, både starkvin och lättvin, ärutformad på principiellt samma sätt som beskattningen av spritdrycker. Detinnebär att man tar ut två olika avgifter i form av skatt. Man tar ut engrundavgift som är ett fast belopp per liter. Det uppgår för lättvinerna framtill enligt regeringens förslag till . Man tarockså ut en avgift på av detaljhandelspriset.Den avgiften har blivit den mest betydelsefulla när det gäller hur andelen avden totala skatten tas ut. Den tas alltså i första hand ut i form av enprocentavgift. Den här utformningen av beskattningen leder för såvällättvin som starkvin och spritdrycker till en sådan ökning av spännviddenmellan konsumentpriset för de allra billigaste vinerna och de något dyrarevinerna, att det för många människor kan bli svårt ur privatekonomisk synvinkelatt köpa kvalitetsmäs-sigt något bättre viner. Det har skett en väldigt kraftigprisstegring på de viner som ligger kvalitetsmässigt något över de allrabilligaste. Det kan i sin tur leda till ett lägre intresse för att konsumeravin som alternativ till sprit och kan sålimda motverka övergången från starkaretill svagare alkoholdrycker. Mot denna bakgrund föreslås i den reservation som är fogadvid skatteutskottets betänkande nr 52 -en reservation som sju av utskottetsledamöter står bakom - att procentavgiften på lättvin, dvs. den avgiftsdel somskapar den här spännvidden mellan olika slags viner, sänks och grundavgiftenhöjs. Denna förändring skulle också motverka det förhållandet att de billigarevinerna beskattas så att priset per gram alkohol blir lägre än för öl. För deallra billigaste vinerna är det nämligen så. Genom att grundavgiften i en sådanomläggning höjs motverkar man den, som vi upplever det, tveksamma relationenatt det är billigare per enhet alkohol att dricka billiga viner än att drickaöl. Som sägs i reservationen och som tidigare i debatten harframförts av kan man också överväga att höja grundavgiften mer änvad som erfordras för att ersätta det skattebortfall som kan bli följden av sänker procentavgiften. Låt mig, herr talman, också påpeka att det inte enbart äri motioner dll och i skatteutskottet som den här saken hardiskuterats. för alkoholfrågor har föreslagit detsamma.I en skrivelse till regeringen har man t. o. m. gått längre. Jag tillåter migatt något redogöra för hur denna skrivelse från alkoholnämndtill regeringen är utformad och att citera några avsnitt ur den. Man säger t.ex. att skatteutskottet i sitt betänkande 1977/78:27 uttalade: "Utskottetförutsätter, att kommer att uppmärksamt följa frågorom beskattningens betydelse för alkoholkonsumtionens fortsatta utveckling ochatt nämnden därvid också föreslår de åtgärder som kan betingas av ickeönskvärda förskjutningar mellan olika varugrupper inom alkoholdrycksområdet." Nämnden har sedan följt utvecklingen av försäljning ochkonsumtion av alkoholdrycker och konstaterar, sägs det, "attförsäljningspriserna för kvalitetsviner i kronor räknat stigit mycket kraftigtde , till skillnad från de enklare vinerna". Nämnden sägervidare: "Genom alkoholbeskattningens konstruktion har dessa ökningar letttill olika stora prishöjningar i kronor räknat på kvalitetsviner." Det äralltså beskattningens utformning som har skapat problemet, och man gör följandeställningstagande: "Enligt alkoholnämndens mening bör inte den pågåendeutvecklingen av prisspännvidden mellan enklare viner och kvalitetsvinerfortsätta. Alkohol- och narkotikamissbruket, m. m. Alkohol- och narkotikamissbruket, m. m. Ävenmänniskor med normala inkomster bör ha möjlighet att kunna köpa kvalitetsviner,därför att man kan förmoda, att vinkonsumtionen blir mera återhållsam och inteenbart sker i berusningssyfte om drycken i fråga har god kvalitet." Detta är alltså ett ställningstagande från nämnden föralkoholfrågor inom . Den slutar med att föreslå en ändring avvinbeskattningen, vilken som sagt går längre än vad som föreslås i denreservation som jag här har talat för. Majoriteten i utskottet avvisar de motionskrav som harställts och går således av naturliga skäl emot det som sedermera har framförtsav reservanterna. Ett av de få motiven är att om denna beskattning nu skallläggas om, så bör också beskattningen av spritdrycker kunna ändras. a. att den dyraste konjaken används lika litet i rent berusningssyfte somde bättre kvalitetsvinerna. Men, herr talman, det är faktiskt inte vad det är frågaom. Det finns till att börja med ett speciellt motiv till att ha denna typ avbeskattning med grundavgift och procentavgift för spritdrycker, som inte påsamma sätt finns för lättvinerna. Det är att vi har en inhemsk tillverkning avspritdrycker, vilket vi inte i någon nämnvärd grad har när det gällerlättvinerna. Jag skall dock inte utesluta att det finns en viss om än liteninhemsk tillverkning av lättviner. Det är för att inte missgynna den svenskaproduktionen i förhållande till utländsk produktion och import till somman en gång utformade dessa regler med grundavgift och procentavgift. Dessaskäl håller fortfarande, varför man inte behöver ändra beskattningsreglerna ifråga om spritdrycker. Om man sänker procentavgiften på spritdrycker ochkraftigt höjer grundavgiften, kan följden bli en övergång till hemtillverkningav spritdrycker, vilket ju är förbjudet. Det går alltså inte, somutskottsmajoriteten gör, att jämställa lättviner med spritdrycker ibeskattningshänseende. Det är dessutom så, som utskottets majoritet självframhåller, att man skall ha en beskattning vars syfte är att främja övergångfill svagare drycker. Då är alltså förändringar när det gäller lättvinet detintressanta och inte förändringar när det gäller spritdryckerna. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservationen som är fogad till skatteutskottets betänkande 52. Låt mig avslutningsvis ta upp en fråga som återfinns ibetänkandet nr 50 från skatteutskottet. Det är den fråga som behandlas ireservation 6 och som rör vissa frågor om öl. Reservanterna anser, i likhet med vad som framförts fleragånger tidigare i denna kammare, att det inte bör finnas något tillståndstvångför servering av öl i personalmatsalar. Vi fann det mycket märkligt en gång,när mellanölet förbjöds, att man ändrade reglerna så att det blevtillståndstvång för servering av öl i personalmatsalar. När endast ett svagareöl fanns att servera, blev det också skärpta regler i fråga om tillstånd. Vitycker att det är ett byråkratiskt krångel, vilket också statskontoret anfört. Mot den bakgrunden yrkar jag bifall till reservation 6 vidskatteutskottets betänkande nr 50. 8 (): Vi har den återkommandeöverläggningen om hur landets alkoholpolitik skall se ut. Det ankommer på osssom lagstiftare att ange de lagliga ramar inom vilka alkoholhanteringen skallske i vårt land. Alla är vi nära nog överens om att fel sätt att umgås medalkoholen leder till stora skador - fysiskt, psykiskt och ekonomiskt. Denenigheten står sig dock inte så värst . När vi skall definiera vad som ärfel sätt att umgås med alkohol, när man menar att gränserna har överträttseller vilka metoder som skall användas för att förebygga skador eller olyckor,då är enigheten slut. av alkoholliberalism har vi nu börjat attåtergå till mera konventionella metoder i vår skadebekämpning. Vi räds intelängre att använda restriktionssystem som skapar en viss svåråtkomlighet. Vivågar också höja skatten till en nivå då medelkonsumenten frågar sig om dryckenär värd sitt pris. Som jag sade inledningsvis, är inte alla överens om vilkametoder som är riktiga i kampen mot alkoholmissbruket. Det har dock gått attsamla en majoritet i - en praktiskt taget enig riksdag - som ansettatt det gällt att pressa ned totalkonsumtionen. Insikten om att skadeverkningaroch totalkonsumtion hör ihop har vuxit sig starkare. Detta har tagit siguttryck i ett målsättningsuttalande. Ett led i att göra alkoholen mera svåråtkomlig har beståtti ett försök med att hålla systembufikerna stängda under en korttid . Detta försök blev enligt den utvärderande expertgruppen såpass lyckat att man nu vill permanenta försöket. Man menar att man fått ettminskat antal berusade personer . Man har fått ett minskatantal lägenhetsbråk. Förekomsten av misshandel och andra störande händelser harminskat. Att få någon absolut klar bild av fyra månadersförsöksverksamhet går kanske inte, men ändå är tendensen så pass klar, att dethar blivit ett bättre ordningstillstånd, att man är beredd att göra någontingmera varaktigt. En stor majoritet av skatteutskottets ledamöter biträder därförförslaget om permanent lördagsstängning av systembutikerna. Reservanterna och anser attlördagsstängda systembutiker är en drastisk åtgärd, som man inte skalltillgripa om man inte har garantier för att den kommer att leda tillalkoholpolifiska vinster. Med så hårda krav på garantier som de bådamoderatledamöterna här ställer lär det aldrig bli några ingripanden för att fåner den totala konsumtionen. Kallar man lördagsstängda systembutiker endrastisk åtgärd, så får man tydligen inte göra mycket. skjuter man glesbygdsborna framför sig och menar attdet är deras servicebehov man tänker på, liksom andras som har ett vanligtarbete från Alkohol- och narkotikamissbruket, m. m. Alkohol- och narkotikamissbruket, m. m. Som glesbygdsbo skulle jag vilja säga - och jag tror inte att jagär ensam - att vi skulle vara betydligt tacksammare, om vi kunde få service medlivets nödtorft i stället. Tillgången till sprit är inte den viktigasteservicen vare sig på vanliga vardagar eller , utan det är betydligtväsentligare service som blivit indragen för glesbygdsbefolkningen. Vi kan också glädja oss åt att en majoritet av svenskafolket är beredd att acceptera lördagsstängning, om man når ettalkoholpolitiskt resultat, och det menar expertgruppen att man ändå har gjorthitintills. Mot denna bakgrund anser utskottet att vi nu bör genomföralördagsstängning som en permanent företeelse. Det finns enligt utskottetsmening ingen anledning att kalla av . Det hindrar dock inte att man lätt kan göra utvärderingar av vadsom har skett, när tillfället bedöms lämpligt. Med detta ber jag, herr talman, att få yrka bifall tillutskottets hemställan under mom. 3 i skatteutskottets betänkande nr 50, vilketinnebär avslag på reservationerna 1 och 2. I fråga om serveringstillstånden vill regeringen någotskärpa reglerna för starkare drycker än öl. Från socialdemokratiskt håll tyckervi att det är ett steg i rätt riktning, men det är inte tillräckligt. Vi menaratt serveringstillståndets skötsel är en så grannlaga uppgift att den inte börhandhas av människor som använder tillstånden som ett led i den ekonomiskabrottsligheten. Den som inte klarar konkurrensen med seriösa metoder bör hellerinte betros med att servera alkohol. Vi är alltså beredda att göra ocksåserveringsfillstånden till ett vapen i kampen mot den ekonomiska brottsligheten.Men är vårt ställningstagande ett bevis för att vi anser handhavandetav serveringen av alkohol så viktigt, att det endast bör anförtros åtoförvitliga personer. Enligt vår uppfattning är kommunen bäst skickad att lämnade upplysningar som behövs i de enskilda fallen och att bedöma företagarenslämplighet. I reservation 4 föreslår vi en skrivelse till regeringenmed begäran om förslag i den riktning jag har angett. I reservationen finnsäven förslag om insatser från de anställdas organisationer. Om detta kommersenare att tala. Jag yrkar bifall till reservation 4. Självfallet yrkar jag avslag på reservafion3, som ju egentligen innebär att man ingenting alls vill göra åt den ekonomiskabrottsligheten medelst serveringstillstånden. Huvudparten av haregentligen av principiella skäl aldrig velat använda inskränkningar ialkoholhanteringen som medel att komma åt missbruk och annat elände. Man harsålunda exempelvis aldrig accepterat att mellanölet försvann frånlivsmedelsbutikerna, detta trots att alla undersökningar visat att det uppnå i stort sett har uppnåtts. Den äldre ungdomsgenerationen medavancerade vanor gick troligen över till starköl, men inga nya barnkullar harblivit mellanölsmissbrukare, och nykterhetstillståndet bland de yngreårskullarna har blivit oerhört mycket bättre. Den totala alkoholmängden har juockså sjunkit avsevärt trots den mindre uppgången av starkölskonsumtionen. Jagser reservationerna 5 och 6 som ett försök att gripa ett halmstrå för attförsvara en alkoholliberal linje som är på avskrivning hos de flesta andra. När det gäller narkotika vågar man väl säga att det finnsett enhälligt avståndstagande från denna företeelse. I motsats till ialkoholfrågan fördöms av alla inte bara missbruket utan också bruket avnarkotika i alla dess former. Oenigheten i utskottet rör sig om storleken av deresurser man anser sig ha råd att sätta in och hur känslig man vill vara närdet gäller att använda dataregister o. d. Reservanterna bakom reservation 7menar att den verksamhet som bedrivs med hundar för att avslöjanarkotikasmuggling varit så framgångsrik att man bör ge tullen anslag till sexnya hundekipage. För att ytterligare effektivisera gränskontrollen vill vireservanter ge tullen 20 nya tjänster därutöver. I samma reservation yrkas att skall avlåta enskrivelse till regeringen, i vilken man begär att skall få tillgångfill spaningsregister via terminaler. Enligt våruppfattning kan man knappast åberopa sekretesskäl mellan två myndigheter sombåda arbetar för samma syfte, i detta fall för att försvåra narkotikainförselni landet. Jag ber att få yrka bifall till reservation nr 7. I utskottets betänkande nr 52 behandlas proposition 202,som är koncentrerad på pris- och skattefrågorna. Utskottet är enigt om attfillstyrka propositionens förslag på alla punkter utom en, och det gällerutformningen av skatten på vin. Som redan har nämnt här ingår tvåskattekomponenter utöver mervärdeskatten i fråga om vinpriset. Dels är det enfast avgift som enligt propositionens och utskottsmajoritetens förslag från den1 skall vara 13:30 för starkvin och 4:25 för lättvin, dels läggerman på det samlade priset en procentuell skatt som uppgår till . Dettainnebär att skatten inte bara utgår efter dryckens alkoholstyrka utan också ären skatt på värdet. I princip är skatten lika pä både vin- och spritdrycker,till sin konstruktion i varje fall, även om det beträffande spriten är fråga omen grundavgift per procent alkohol. Procentskatten på sprit är inte utan50%. vill reservanterna göra om beskattningsreglerna förlättvin så att grundavgiften höjs och procentavgiften i motsvarande grad sänkseller avskaffas. Resultatet av en sådan åtgärd skulle bli att viner som i sigsjälva är dyra skulle sänkas i pris, i vissa fall med avsevärda belopp. Sortersom flitigt har efterfrågats på världsmarknaden och därmed stigit i pris harfått detta pris ytterligare höjt genom procentskatten, men inte genomgrundavgiften. Det här kan man gärna kalla en lyxskatt, för det är ett pris pådet samlade värdet av alkoholdrycker.