prot · G509118 · 1981-12-31 00:00:00 — Utskottet har avstyrkt detta förslag, som dock tyder påatt även socialdemokraterna anser det nödvändigt att reducera likviditetsöverskottet i den kommunala sektorn . Också det har dokumen terat i sitt anförande. Men socialdemokraterna vill göra indragningen fillfällig, och däri ligger den stora skillnaden i förhållande till utskottets 0 förslag, och även i förhållandefill regeringens ursprungliga förslag. allvarligaste följden av det socialdemokratiska förslagetär att underskottet i statens budget ökar med . Det rimmaralltså utomordentligt dåligt med socialdemokraternas ständiga klagan överbudgetunderskottet. Eftersom både insättningar på skattereserveringskontonaoch utbetalningarna skall bestämmas med hänsyn till resp. landstings eller kommunsfinansiella ställning, torde det socialdemokratiska"frysningssystemet" dessutom dra med sig ett ansenligt byråkratisktkrångel. Beträffande återbetalningarna måste jag dock notera att ireplikskiftet med inte gav något besked om huruvida sådana överhuvud taget skulle komma att ske. Enligt min mening lider socialdemokraternas resonemang omden kommunala ekonomin av samma allvarliga brist som deras analys av vårtekonomiska läge i stort. Idén att tillfälligt dra in likviditetsöverskottet ochsamtidigt förbinda sig att återbetala pengarna med ränta - det gör man ju ireservafionen, även om här har svävat på målet på den punkten -bygger på ett konjunkturtänkande som vi vid det här laget borde ha övergivit. De nya och betydligt hårdare ekonomiska villkor som nugäller, både för och för övriga industriländer och som inte ärkonjunkturbetonade, borde för länge sedan ha lärt oss att en begränsning av denoffentliga utgiftsökningen är ett krav som vi måste anpassa oss fill och somkommer att vara permanent - det kommer att ligga kvar under åtskilliga årframöver - låt vara att kravets styrka möjligen kan variera något med hänsyntill konjunktursituationen. Mot denna bakgrund är det enligt utskottets mening naturligtatt en särskild expertgrupp får i uppdrag att utarbeta ett permanent system somkan ersätta de provisoriska åtgärder som nu har att beslutaom. Vad gäller kommunisternas förslag tillriktlinjer för den kommunala ekonomin har dessa riktlinjer enhälligt avstyrktsav utskottet. Vad slutligen gäller de övriga mofionsyrkanden sombehandlats i utskottetsbetänkandet har utskottet stått fast vid deställningstaganden som redovisas i vårt betänkande nr 20. I motiveringarna harvi dock på några punkter hänvisat till den expertgrupp som skall övervägapermanenta metoder att påverka den kommunala konsumtionsutvecklingen. Jag nöjer mig här med att nämna att utskottet alltså stårfast vid sitt avslagsyrkande på förslag om kommunalt skattestoppför 1983 och på socialdemokraternas krav på tilläggsdirekfiv till den s. k.grund-garantiutredningen. Jag yrkar bifall till utskottets hemställanpå samtliga punkter utom under punkten 1, där jag yrkar bifall till reservationnr 1. 10PAUL () replik: Mittenpartisten och utskottsordföranden kör i mitten, säger han, med en 1-procentig volymökning i kommunerna.Skulle detbli nolltillväxt, ja, då kör man i högerdiket. Och skulle man tillåta en2-procents volymökning, hamnar man i vänsterdiket. Vad är det egentligen somgör att är så säker på att just hans linje, som är att köra imitten, är den rätta och den bäst avvägda? Detär ju ändå så, att även kommunförbunden, som visserligen tidigarehar omyndigförklarat, för sin del anser att man för att kunna klaraprioriteringsområdena barnomsorgen och äldrevården på ett anständigt sätt ute ikommunerna behöver ha en volymökning på . Den ståndpunkten håller vid. Jagvet inte vad det är för slags hemlig magi som skulle göra att just det som EricEnlund och regeringen har fastnat för - den 1-procentiga volymökningen -skulle vara det enda rätta. Det är ju bedömningsfrågor. Vi litar då mer på dekommunalmän som ute i kommunerna handfast har att hantera de här problemen. Vilitar på deras bedömning av vad som behövs för att de skall kunna klara dessauppgifter. Därför anser vi att en volymökning på bör tillåtas i kommunerna. EricEnlund säger att jag har svävat på målet när det gäller den fillfälligaindragningen av kommunala likvider, men det står i vårt förslag klart utsagthur den skall gå till. kan läsa rad efter rad om hur den ärutformad. Jag behöver inte upprepa det här i kammaren. Detskall - som det har gjort tidigare - äga rum överläggningar mellan regeringenoch kommunerna om när, hur och i vilken omfattning som dessa pengar skallsläppas loss för att användas ute i kommunerna. Om en kommun står inför riskenatt behöva höja kommunalskatten för att klara sina åtaganden, skallnaturligtvis dessa pengar släppas loss, för att man skall kunna undvika deskattehöjningar som vi inte vill skall komma till stånd i onödan. Detta ärganska klart. Detär ändå en avsevärd skillnad på att helt enkelt konfiskera kommunalaskattemedel och använda dem i den statliga budgeten för att bekämpabudgetunderskottet och att låna pengar av kommunerna och ge dem ränta på dessapengar. Det är en avsevärd skillnad på vårt förslag och regering- 11 ()replik: Utskottets värderade ordförande framhöll, litet milt förebrående, attmoderaternas önskemål om en nollprocentig expansion i kommunerna varett orealistiskt krav. Det är riktigare att säga att han anser att det är ettorealistiskt krav. För vår del anser vi naturligtvis att det är både nödvändigtoch realistiskt, annars skulle vi inte ha väckt förslaget. Jagnoterar också helt kort, och utan någon egentlig polemisk udd, attfinansutskottets ordförande var förvånad över att man inte redan i utskottethade blivit enig på denna punkt. Men bedömde frågan vara så viktigatt denna markering blev nödvändig, när minoritetsföreträdarna - vi har ju enminoritetsregering - inte var villiga att flytta sina positioner. Enminoritetsregering har faktiskt ingen majoritet i - det är lika sågott Tillsist vill jag ta upp resonemang om höger- och vänsterdiken. Ettvarningens ord fill är kanske befogat. Kör man mitt på vägen,krockar man förr eller . Även enprocentsmålet blir en krock medverkligheten. Anf.12 (vpk) replik: Vi fick av veta att utskottet har avstyrkt vpk-motionen.Det har man gjort med mofiveringen att vi inte föreslår några åtgärder för attbegränsa det finansiella överskottet i kommunerna. Men vi anser att det inteföreligger något sådant överskott. Tvärtom hade kommunerna behövt dennatillfälliga likviditetsförstärkning för att klara angelägna uppgifter inombarnomsorgen och sjuk- och äldrevården och för att motverka den rekordhögaarbetslösheten. och har redovisat i sina skrivelser visarpå konsekvenserna av åtstramningspolitiken. Det gäller dels sysselsättningen,dels de områden som drabbas av nedskärning, exempelvis skolan och barnomsorgen.Barnomsorgsutbyggnaden har ju, som påpekar, halverats jämförtmed planerna. Jagtycker att har ett stafiskt synsätt när det gäller den kommunalaverksamheten. Ökar denna, försämras - enligt hans sätt att se-samhällsekonomin. Men det kan faktiskt, , vara tvärtom. Denkommunala verksamheten kan vara en motor för att få i gång andra verksamheter,t. ex. byggnadsverksamhet och även industriproduktion. Arbetslösheten motverkasalltså direkt inom den kommunala sektorn om kommunerna får resurser att satsa,och indirekt på en rad andra områden. Och detta är väl viktigt församhällsekonomin i sin helhet. Det bör också fastslås att den kommunalaverksamheten inte alls är någon tärande verksamhet, som man ibland framställerdet, utan den är synnerligen betydelsefull för att industrin och andrasamhällsgrenar skall fungera. Niser underskottet i statsbudgeten och tror att detta delvis skall kunna klarasav om man tar pengar från landsting och kommuner. I själva verket försämrassamhällsekonomin på grund av dessa åtgärder. 13 ()replik: Först vill jag säga fill att en nollfillväxt i kommunernapå sätt och vis förutsätter ett samhälle i stagnation. Vi menar att denoffentliga sektorn skall minska relativt, dvs. att den marknadsorien-teradedelen av ekonomin skall få fillfälle att uppvisa en snabbare fillväxt. Jagtycker inte heller, , att man kan bortse från det faktum attlandstingen och kommunerna måste tillgodose det ökade vårdbehov som följer avatt antalet gamla människor ökar - det är en realitet som man inte kan kommaifrån. TillNils vill jag säga att ni i vpk som vanligt bortser från attfortsatta stora underskott i statsbudget och bytesbalans är det störstahotet mot både sysselsättningen och vårt sociala välfärdssystem. Både och bortser från den utveckling som har ägt rum när deklagar över kommunernas situation. Jag skall peka på några av de uppgifter somlämnas av statssekreterare i en artikel i : "Sålunda ökade t. ex. antalet platser ikommunal barnomsorg med , de kommunala folkbibliotekensbokbestånd , antalet platser i långtidssjukvård med 50 procentoch antalet personer som fick social hemhjälp . De kommunalautgifterna (för konsumtion och investeringar) som andel av BNP ökade från 19procent 1970 fill 1980. Kommunalskatten steg från 21till /skkr." Denna utveckling bör man ha med som bakgrund när man talarom hur den kommunala ekonomin skall hanteras . Och det är ett faktum- det har även ni socialdemokrater erkänt i era texter både tidigare och -att om vi skall kunna klara den samhällsekonomiska balansen måste denoffentliga sektorns volymutveckling dämpas. 14 () replik: kom det ändå ett halvt medgivande frånEric att man måste få öka volymen ute i kommunerna för att klaraäldrevården och barnomsorgen. Han sade att ökning är precis vad som behövsför att klara detta. Vi har en annan bedömning, som vi har redogjort för. Vitror - i likhet med de ansvariga kommunalmännen - att ökning är nödvändigför att klara äldrevården och barnomsorgen och över huvud taget den socialavälfärden ute i våra kommuner. Det är där vi skiljer oss i våra bedöming-ar. drar nu till med auktoriteter - en avWesterbergarna i kanslihuset används som sanningsvittne i denna fråga. Men vihar också, , sagt att vi inte kan tillåta att kommuner och landstingökar tillväxten med 5, 6 eller , som de har gjort tidigare. Vi äröverens om att en sådan volymökning inte kan fortsätta. Sedan gäller det atthitta den volymökning genom vilken vi hjälpligt och på ett hedervärt sätt kanklara kommunernas och landstingens uppgifter. Där tror vi att en tvåprocenfigökning är nödvändig. Jag kan för både ochLennart berätta en intressant historia. Trots alla påbud från regeringenom en enprocentig volymökning har ökat sin volym medöver . Detta landsting är borgerligt styrt med en klar borgerlig majoritet.Moderata samlingspartiets andre vice ordförande besökte en moderat stämma ilänet och läxade då upp de moderata landstingsmännen för att de inte fullföljtregeringens påbud om att dra ned expansionstakten. Detta är den sannaverkligheten. Jag vill erinra om att replik får avseendast anförande. 16 () replik: På många håll, , är kommunernainne i ett utbyggnadsskede, som innebär att verksamheten måste fullföljas. Mankan inte plötsligt avbryta ett sjukhusbygge bara därför att man måste begränsavolymökningen till . Verksamheten måste ha sin gång. Då blir det som detblir på vissa håll i samhället. 17 () replik; Till finansutskottets ordförande vill jagsäga att vi faktiskt har en stagnerande ekonomi. Mot den bakgrunden är detverkligen naturligt att se till att den offentliga sektorn inte expanderar. Jagvill också understryka att är klart villiga att prioriteraäldrevården och långvården. Det kan enligt vår mening ske inom oförändrad ramgenom en prioritering. Det betyder inte en ökning utan en omfördelning. 18 (vpk) replik; Förklara, , hur landets affärerblir bättre av en politik som leder fill ökad arbetslöshet och till försämradevillkor för stora grupper! synsätt måste vara att det inte finnsresurser på andra håll i samhället. Men vet att resurser finns -det gäller bara att omfördela dem. Men ni driver en politik som innebär att nivältrar över nya bördor på de svagaste grupperna i samhället och samtidigtgynnar de mer bärkraftiga. Jag tycker att attackerna mot kommuner och landsfing intekan ses avskilda från hela den ekonomiska politik och skattepolitik som regeringenhar bedrivit samt andra åtgärder som har vidtagits. Men vill sekommunerna på ett statiskt sätt och anser att de så att säga tär på samhälletsresurser, fastän de i själva verket är en viktig kraft när det gäller att drivautvecklingen framåt. Min fråga fill är fortfarande: Hur kan manklara av underskottet i statsbudgeten med en politik, som leder fill ökadarbetslöshet? Försök förklara den ekvationen. 19ERIC () replik: Först mitt svar till . Om manvill garantera sysselsättning och ekonomisk fillväxt, måste man först få balansi ekonomin. Det gäller både den externa balansen i förhållande till utlandetoch den interna i statens affärer. Man når inte den balansen, om man för ensådan polifik som vpk rekommenderar, därför att då ökar dessa underskottständigt. Vi skulle kanske kunna avbryta denna diskussion, LennartBlom, eftersom vi nu har fått besked om att och tänkerstödja mittenpartiernas reservation nr 1. Men jag vill ändå påminna om att itrepartiregeringens ekonomiska handlingsprogram angavsmålet för den kommunala expansionen vara . Detta nämndes också i denreviderade finansplanen , signerad av Då tycker jag att det ändå är rimligt att peka påatt det naturliga hade varit att stått fast vid detta i stället föratt genomföra dessa krumbukter vid riksdagsbehandlingen. Det är naturligtvis lätt - ochjag har full förståelse för det - att räkna upp angelägna behov som kommunernahar att tillgodose. Men vad inte förklarat är hur man på siktskall kunna garantera att de här viktiga sociala uppgifterna kan skötas iframtiden, om man inte klarar av uppgiften att få balans i den svenska ekonomini dess helhet. har inte heller i den här debatten klarat uthur man skall få den socialdemokratiska argumenteringen att gå ihop, när manförst säger att den offentliga sektorns expansion måste dämpas men samtidigtsäger nej till de åtgärder som måste vidtas för att man skall nå målet. Det ärungefär vad ni gjort i denna behandling och vid tidigare tillfällen. Det räckerinte, , att räkna upp problemen. Man måste också försöka anvisalösningar för att komma fill rätta med dem. Talmannen anmälde att , och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. 20ARNE GADD (s): Under finansutskottets normala behandling avregeringens proposition om den ekonomiska politiken och budgetregleringenåterremitterades frågan om kommunernas ekonomi. Skälet var att de borgerliga partierna - som det verkade iutskottet - inte kunde enas men att man på parfiledarplanet ansåg detnödvändigt med enighet. borgerliga ledamöter fick bita huvudet avskammen och genomföra en ny låtsaslek i utskottet. Det verkliga skälet är givetvis att borgerligheten ärdjupt splittrad och inte förmår arbeta sig fram till en enighet. Moderata samlingspartiet leds av ett"dubbelkommando", för att citera ur grälet i finansutskottet bland deborgerliga där. Den "kompromiss" som finansutskottet presterarinnebär bl. a. två saker, nämligen dels att moderata samlingspartiet fårdemonstrera i utskottet men i en sista votering röstar på mittenalternativetför att förhindra en formell borgerlig förlust här i kammaren, dels attfinansutskottet - och det tycker jag är väldigt allvarligt - avlämnar ett heltologiskt betänkande. För att kunna genomföra sina taktiska drag harborgerligheten accepterat att den socialdemokratiska minoriteten i utskottetfår diktera riktlinjerna för den kommunala konsumtionsutvecklingen, dvs. enrealökning av kommunernas ekonomiska resurser på . Det är ju nuutskottets skrivning. På det sättet har man kunnat fördela sina sinsemellanoförenliga ståndpunkter i detta övergripande sammanhang på två reservationer,dels en om en ökning , som mittenpartierna står för, dels en om enökning med O %, enligt moderata samlingspartiet. När det gäller åtgärderna har man däremot kunnat enasnågorlunda. Innebörden är att om i plenum skulle fatta ettnormalt beslut -dvs. acceptera utskottets förslag - så skulle fattaett helt ologiskt och därmed omöjligt beslut. Så långt har alltså finansutskottet sjaskat ned sig,enligt min uppfattning. Endast genom ett taktiskt spel här i kammaren till sisträddas ansiktena. Man får hoppas att det vi nu upplever är ett undantag. Skulledet inte vara så, kan finansutskottet avskaffas. Som beredningsorgan förriksdagen i ekonomiskt-politiska sammanhang spelar ju utskottet inte längrenågon roll. Den teknik som man använder sig av innebär att man mittunder ett kommunalt verksamhetsår tar ifrån kommunerna ekonomiska medel.Därigenom blir det i fortsättningen så att våra kommunalmän inte kan planerasin verksamhet. Det går ju inte att veta vilka resurser som står tillförfogande. Det är att beklaga att konsfitutionsutskottet inte enigt och klartkunnat tolka nuvarande grundlag så, att detta "förstatligande" avkommunernas skatteunderlag är ett brott mot grundlagen. Frågan är om det intenu blir nödvändigt med åtgärder så att sådana tolkningsproblem inte behöveruppstå. En justering och ett förtydligande av grundlagen måste anses varaaktuellt. Om vi skall få en rationell ekonomisk polifik ikommunerna, måste det vara möjligt för våra kommunalmän att veta - och veta medabsolut säkerhet - vad de har att röra sig med. Detta är så självklart att allainser det - alla utom de riksdagsmän i den här kammaren som eventuellt stöderfinansutskottets borgerliga majoritets bidrag fill betänkande nr 21. Det gäller att dra in 3 500 miljoner därför att vårakommuner 1982 och 1983 har en extra stark likviditet de åren. Detta är etttekniskt fenomen och går tillbaka på det sätt som staten betalar utkommunalskattemedlen. Hur det är 1984 och 1985 bryr sig inte regeringen om -och inte heller finansutskottets borgerliga majoritet. Skillnaden mellan det socialdemokratiska förslaget, sominnebär att kommunerna får ut sina pengar när den ekonomiska likviditeten inteställer till samhällsekonomiska bekymmer, och den borgerliga metoden, sominnebär att staten stjäl kommunalskattemedel, är helt uppenbar. Bara en moderatsom förstår inte skillnaden mellan det socialdemokratiskaförslaget, som alltså innebär en förskjutning av utbetalningarna, och deborgerligas, som innebär just att pengarna tas bort från kommunerna. Det kommer inte att vara särskilt svårt alls för ensocialdemokratisk regering vid en eventuell valseger att klara detsocialdemokratiska förslaget. Det förstår också. Förslaget innebärju att man gör en samhällsekonomisk bedömning så att kommunerna får tillbaka depengar som är deras. Klarare besked än så kan inte ges. Det är vår linje. Situationen i min egen kommun, , kanske kanillustrera en mycket viktig komponent i den här diskussionen, om det verkligenhandlar om att spara eller om det bara gäller ett sätt att dribbla medbudgetsaldon. kommun har under styrts av en borgerligmajoritet, som f. n. har ett mandats övervikt, precis som i . kommun följt principen om skattestopp. Det borde alltsåvara en idealkommun ur moderat synpunkt. Och det ordet har t. o. m. använts. Man har lyckats med detta genom att exempelvis inte hakvar praktiskt taget några medel i någon skatteregleringsfond. Och för något årsedan tvingades man t. o. m. att ta medel från de fonder som var avsedda förutbetalning av pensioner fill de kommunalanställda. Allt detta är naturligtvisUppsala borgerliga majoritets fel och skall inte på något sätt belasta deborgerliga i . Men när nu regeringen tar till dessa brutala åtgärderdrabbar det kommun på ett sätt som motsvarar ikommunalskatt. Det innebär ungefär 43 miljoner. Självfallet kommer kommun att dra in dessa pengar-det finns ju inget annat val ifall fattar ett sådant beslut. Men ärdet en besparing? Vi vet att det i andra sammanhang här i sägs för att komma ur krisen skall satsa på högre utbildning och forskning. OchUppsala är en kommun som tar emot närmare 20 000 studenter, för att ipraktiken leva upp till detta mål. Men tvingas man drastiskt,mitt under ett verksamhetsår, att dra in 43 miljoner, och det är klart attdetta kommer att försvåra, för att inte säga omöjliggöra, för kommunatt fylla sin uppgift, som är av riksintresse, speciellt i de här dagarna. Det väsentliga att framhålla är alltså att om man skalldra ned den offentliga sektorn till en något rimligare nivå måste man göradetta planenligt och ha ett helhetsgrepp över utvecklingen. Men det sätt påvilket finansutskottet och regeringen har skött sin uppgift leder till absolutamotsatsen: kommunalmännen kan inte planera sin verksamhet, och en kommun med enklar riksuppgift att handha kommer inte att kunna sköta den. Detta är icke att spara, herr talman. Det är helt enkeltett sätt att gräla. Och är det människorna som får betala. Vi behöverhelt uppenbart en ny regering. Jag yrkar bifall till de reservationer somsocialdemokraterna har fogat vid finansutskottets betänkande nr 21. 21 () replik; Jag kan inte få de härsiffrorna att stämma beträffande . Enligt propositionen är det fråga om18 miljoner. Dessutom är det så att det socialdemokratiska indragningsförslagetavser åtminstone 13-14 miljoner. 22ARNE GADD (s) replik; Själva uppgifterna är givna av i går. Med de erfarenheter jag har av beräkningarna i dessasammanhang tror jag, , att vi kan lita på dem. Sedan vill jag säga: Hur känns det, , att sommoderat arbeta för ett förslag som sannolikt, om man menar allvar med att satsapå högre utbildning och forskning, med nödvändighet kommer atttvinga fram Nr 118 specialinriktade åtgärder? Är detta att spara, ? Är det intebara Onsdaeen den vettlös ekonomisk polifik? 14 gprji lOg? 23LENNART () replik: Det är ju rätt meningslöst att diskutera omfakta. Men utskottets förslag, sådant det med all sannolikhet kommer attförverkligas, innebär 18-19 miljarder med osäkerheter i beräkningen. Detsocialdemokratiska alternativet är framräknat i ett tidigare skede, och desiffror som anges där är genomgående för låga. Det är fråga omen indragning på 14 miljarder. måste ha räknat på något helt annat sättoch tagit med helt andra saker än vad vi nu diskuterar. Bägge siffrorna ärsannolikt riktiga, men de avser inte samma verklighet. 24 (): Kommunerna spelar ju en växande roll i dentotala samhällsekonomin - det har vi alla konstaterat. Inom den kommunalasektorn ansvarar man för drygt en fjärdedel av hela vår bruttonationalproduktoch ca två tredjedelar av den offentliga sektorn - och vad som brukar kallasden offentliga sektorns expansion. Vi kan väl också konstatera att den sociala sidan omfattarden största delen av den offentliga sektorn. I förhållande till BNP har denmellan växt mer än den gjorde tidigare, under densocialdemokratiska regeringstiden. Talet om "nedrustningen" är alltsåhelt felaktigt, utifrån dessa siffror och beräkningar. Regering och riksdag har det yttersta ansvaret för attåstadkomma samhällsekonomisk balans. Mot denna bakgrund har kommunerna mycketstor betydelse i de ekonomiska sammanhangen. Det är klart att varje regeringsom vill föra en ekonomisk stabiliseringspolitik också måste inbegripakommunerna när det gäller de åtgärder som föreslås. Både under dagens debattoch under de debatter som vi haft tidigare om den ekonomiska politiken råder enbred enighet om detta förhållande. Det har också här konstaterats av samtliga talare att manfår en bra ekonomisk situation i kommunerna 1983. Det är klart att det finnsvissa undantag, att vissa kommuner har det besvärligt. Men totalt sett får manalltså en god ekonomisk situation 1983. Socialdemokraterna har i sin kommunalekonomiskapartimotion inte hävdat någonting annat än detta förhållande. Man accepteraralltså på väsentliga punkter regeringens beräkningar och analys av det kommunalekonomiskaläget. Man har också, i beräkningarna av vad det beror på att ekonomin blir såbra 1983, slagit fast att det finns vissa grundläggande faktorer: Utfallet av1981 års allmänna fastighetstaxering, som ger nya inkomster för kommunerna.