prot · G509153 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag tycker att gjorde en mycketbra redovisning av samarbetsformerna, och jag instämmer helt i det hon därsade. 21INGA (vpk) replik: Pengar är inget problem, och det är inte barafråga om pengar, säger . Men kommunerna måste faktiskt ges resurserför att kunna fullgöra sina åligganden och ta det viktiga ansvar som de nu harfått. Det skerdirekta och indirekta nedskärningar ute i kommunerna på alla nivåer, och ocksådet sociala området drabbas mycket hårt. Och de som är sämst ställda är ofta demänniskor som vi talar om . Resurserna kan samutnyttjas och arbetet kan samordnas,säger . Ja visst, men vi måste också organisera upp arbetet såsom jag skisserade i mitt inledningsanförande. Det behövs konkreta tjänster utei kommunerna för att man skall klara en uppsökande verksamhet, ett arbete medde ungdomar som finns i riskzonen osv. Och för detta finns inte medel ute ikommunerna. Som jag sade i mitt inledningsanförande finns detexempelvis i min egen kommun och i mitt eget bostadsområde, där de härproblemen är svåra, inte resurser. Man skär ned, man underlåter att bygga ut,man underlåter att tillmötesgå det växande behovet. I och med detta är detalltså en direkt nedskärning; Vi har faktiskt ett mycket stort och omfattande missbrukav narkotika, vi har ett stort och omfattande alkoholmissbruk och vi har ettbegynnande, förödande stort missbruk på våra skolor. Som jag sade har i minskola bara hälften av barnen undgått att bli utsatta för försäljningsförsökavseende narkofika. Andra siffror visar att av eleverna i min skola harrökt hasch tio gånger under en månad, och 25 av eleverna i skolan har använtannan narkotika än hasch. Det är klara siffror! För att tackla det här problemet hjälper det inte medvackra ord. Det behövs resurser i form av tjänster, människor som kan greppaproblemen direkt ute på skolorna - i samarbete med folkrörelser, föräldrar osv.Men det behövs faktiskt pengar till att organisera och sätta i gång enmotoffensiv, en front, en kamp. Det är alltså vad det handlar om, och pengarnatill det finns tyvärr inte ute i kommunerna . Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. 22GERTRUD (): Vi är besvikna på politikerna, sade polisen ien TV-film om narkotikabekämpning. Det är inget politiskt parti som har ettnarkotikapo-litiskt program, sade producenten till TV-filmen. I i pressen mycket omdebatterade bok drogen framkommer på slutet ett nödrop till politikerna: "behövervi dem", säger han. Han skriver vidare: "Allt diffustpolitikerorerande i allmänna ordalag, eller hänvisning till tillsatta utredningareller utskottsarbete, måste avfärdas.--- Vaddet gäller är att- bygga upp en folkrörelse i kampen mot drogen- ett samarbete mellan politiker, polis och medborgare." Låt mig börja med att säga att socialdemokraterna har ettnarkotikapoli-tiskt program. Målet är ett samhälle fritt från narkotika.Programmets huvudpunkter är i telegramstil följande; Vimåste stoppa narkotikan vid gränsen Vi villförstärka tullens resurser för att bekämpa narkotikasmuggling: - 20 nya tjänsterför effektivare gränskontroll - sex nyanarkotikahundar till tullen Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. Vimåste få fler narkotikapoliser Vi har föreslagit225 nya poliser på fre år för: - utbyggnad av desärskilda narkotikarotlarna - ökade insatsermot ekonomisk och organiserad brottslighet Vimåste stoppa missbruket i skolorna Information om alkohol- och narkotikafrågorna ges enframskjuten plats i skolan. Vimåste stoppa narkotikan i arbetslivet Vi vill ge stöd till socialt arbete och informafion iarbetslivet, det som kallas kamratstödjande verksamhet. De som av en visspartiledare har betecknats som kravmaskiner gör ett utmärkt arbete på det härområdet. Vimåste ge stöd till drogfri verksamhet Pengarna skall användas till information ochfritidsverksamhet i folkrörelseregi, bl. a. för aft arrangera drogfri,icke-kommersiell nöjesverksamhet. Vimåste stödja det internationella samarbetet Stöd till internationell verksamhet genom FN:snarkotikafond, bl. a. för att stoppa den illegala odlingen av opium i ,och . Vimåste få fler behandlingshem Vi kräver80 nya platser i behandlingshem för narkotikamissbrukare. Vimåste satsa på rehabilitering Rehabiliteringsinsatser för missbrukare genom satsning påfolkrörelsean-knuten verksamhet. Dessa åtgärder på sammanlagt 37 milj. kr. är en god börjani kampen mot det växande missbruket. En del av dessa förslag skall vi taställning till . Till detta skall självfallet läggas våra krav på mermålmedvetna satsningar på arbete och bostäder fill ungdomen. Man måste på bredfront söka finna de bakomliggande orsakerna till missbruket. Jag tror man kan säga aft det finns en omfattandevetenskapligt dokumenterad kunskap om drogens medicinska, psykologiska ochsociala effekter. Vad som saknas är en helhetsbild, kanske beroende på att detråder en viss osäkerhet om hur vi skall behandla narkofikaberoende människor.Samtidigt som den vetenskapliga dokumentationen finns råder en stor okunnighetbland föräldrar, lärare, ungdomsledare och kanske också politiker omförekomsten av drogmissbruk. Man talar om aft vi har 10 000-14 000personer med tungt narkotikamissbruk. Men hur många haschmissbrukare har vi?Och hur är det - tar vi inte litet för lätt på haschmissbruket? Man hör sällantalas om psykosrisk, personlighefsskador och beroenderisker när det gäller hascheteller cannabisen. Jag har med glädje noterat att både , och har uttalat farhågor för den kanske smygandeutbredning av cannabismissbruksom äger rum i vårt land. Popmusiken förhärligar haschet, och den kultur somföljer i dess spår präglas av de hallucinafionseffekter som drogen ger. Vibehöver bara titta på skivomslagen i skivaffärerna. Eller kanske vi intebehöver gå så långt - vi kan titta på våra egna ungdomars skivor. Jag tror mankan säga att den drogframkallade gemenskapen utvecklar sin egen kultur. Mycketfå talar om haschproblemens omfattning. Det är oroande om vi infe upptäckerdimensionen av vad som håller på att ske runt omkring oss - aft en generafionlöper risk att gå under utan att det uppmärksammas i fid. Det har i debatten talats om vem som är renhårigeller inte renhårig. Låt oss vara renhåriga mot varandra och erkänna att dethär är ett oerhört svårt problem att bemästra. Det finns inga raka rör till enlösning. Bygga upp en folkrörelse är förslag. Till detvill jag säga aft det här i landet är fullt av folkrörelser, och de borde tasom sin främsta uppgift att skapa alternativ till drogkulturen, att skapa envarm och mänsklig gemenskap för både ungdom och vuxna. Ett medmänskligtengagemang måste till. Hos alla människor finns en grund för ett engagamang inågonting. Det må gälla idrott, polifik, religion, hobbyverksamhet av någotslag, musik, teater eller något annat. Det gäller för våra folkrörelser attfånga upp detta intresse hos människorna. Kanske vi måste bekväma oss fill attgå ut bland människorna och försöka få dem med i den här gemenskapen. Det är rätt som sägs: Vi behöver inga fler utredningar ikampen mot narkotikan. Vi behöver handling - eller acfion för att användaungdomens egen vokabulär. Vi behöver insatser på många områden. Vi behöver inteminst stimulera våra idéburna folkrörelser att ställa upp och skapa ettalternativ till drogkulturen. Det är en utmaning som vi måste anta. Det är enskam för ett rikt välfärdssamhälle att narkotikan har fått så starkt fotfästesom den har. Vi måste på alla fronter bekämpa dess framfart. Vi har alla ettansvar. Jag vill sluta med ett tänkespråk: Det åligger dig ickeatt slutföra verket, men du får icke undandra dig din del! Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. Idetta anförande instämde (). 23RUNE () replik: Jag skall inte argumentera mot GertrudSigurdsen. Det är sant att riksdagspartierna är eniga i dessa frågor. NärGertrud hänvisar till bok och säger att vi behöver byggaupp en folkrörelse mot drogerna, har jag samma uppfattning. För fyra fem årsedan framhöll jag i ett föredrag aft vi måste skapa ett engagemang och någotav en folkrörelse. En kvällstidning ställde då frågan till fem personer: Trorni på idé om att bilda en ny förening? Nej, det gjorde deinte. Varje enskild individ skall ställa upp. Våra folkrörelser bygger på detegna intiativet och vad vi själva kan ge. Detta måste vi aktivera ytterligare. - jag kommer tillbaka fill detta - fattade vibeslut om alkoholpolitiken och knöt den alkoholpolitiska nämnden fillsocialstyrelsen. Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. Folkrörelsernavar representerade i nämnden. Jag hade då den uppfattningen - och jag troddehtet för mycket på den - att folkrörelserepresentanterna i alkoholpolitiskanämnden skulle via sina organisationer ut i minsta led verkligen försöka skapaaktivitet kring dessa frågor. Men medvetenheten har ökat, och därför är detvikfigt att vi kan få en ökad aktivitet. Måhända morgondagen kan innebära enkraftsamling också mot drogerna. tog upp frågan om TV, och vi blevbeskyllda för att ingenting göra och för att inte ha något program, vilket manenligt har inom socialdemokraterna. Men sedanarbetade vi fram ett alkohol- och narkofikapolitiskt program, som vi försökerfölja. I ett sådant program kan man dock infe precisera varje sak. Men vi harlagt fram ett program, som vi vill förverkliga. 24STEN (): Under den allmänna mofionstiden väckte jagtillsammans med en omfattande motion om åtgärder mot narkotikamissbruket.Motionen är ett försök till en sammanfattande bild av utvecklingen på både kortoch lång sikt, och vår strävan har därmed varit att ge förslag till ett mersamordnat åtgärdsprogram. Motionen är också en uppföljning till en motion medlikartat innehåll , som dock inte var fullt så genomarbetad somårets. Till vår glädje har vi nu kunnat konstatera att jordmånenför årets motion har varit långt mera positiv än för motionen vid föregåenderiksmöte. Här har skett en förändring, som är väl värd att notera. Även om viinte på alla punkter - som jag strax skall beröra - har blivit tillgodosedda,har utskottsskrivningarna i de utskott som redan behandlat delar av motionenvarit mycket positiva. Så är också fallet i det betänkande som vi nu behandlar.Alltså är det ett klart fall framåt för dessa frågor. I motionen påpekar vi att det behövs samordnande organ,som kan överblicka hela kedjan av insatser - från skola, socialvård, polis m.m. till kriminalvård, narkomanvård och anpassning i samhället. Detta kravframstår än mera angeläget i belysning av de inskränkningar som den nyasekretesslagen lett till, särskilt på det sociala området. I första hand måstekommunikationerna mellan polis och kommunernas sociala sektorer förbättras.Utskottet understryker visserligen detta behov i sitt yttrande och erinrar isammanhanget om ett tidigare uttalande av justitieutskottet i den riktning somvi motionärer har önskat. Konsekvensen av detta uttalande borde ha varit attutskottet gjort ett tillkännagivande på denna punkt, så att man förvissat sigom en uppföljning av detta under regeringens ansvar. Jag skall emellertid nöjamig med aft uttala förhoppningen att regeringen ändå vidtar åtgärder av dennainnebörd. I vår motion har vi ägnat stort utrymme åt vårdfrågorna.Med hänsyn till kammarens ansträngda tid skall jag inte göra den översiktligabeskrivning av problemafiken som jag tidigare avsett - jag hänvisar tillmotionen. Låt mig kortfattat konstatera aft vi måste öka möjligheterna filltvångsingripanden mot dem som idkar gravt bruk av narkotika, då vederböranderiskerar att skada sig själv ellerannan och då möjligheterna till frivilliga insatser har uttömts. Den nyaLVM-lagen är enligt vår mening otillräcklig. Det hade varit bättre - som viockså förordade i en mofion med anledning av LVM-propositionen - att man hadeföljt värt alternativa förslag, innebärande en anpassning av den tidigarenykterhetsvårdslagen till nuvarande missbrukssituation. Hurmånga narkotikamissbrukare har tagits om hand enligttvångsbestämmelserna i den nya LVM-lagen? Vad säger oss dessa siffror? Ja,enligt min mening inte det som socialministern i sitt anförande försökte göragällande. Den positiva bild av sitt eget lagförslag som hon försökte ge,innebär i stället enligt min mening en klar överdrift. Jag skall som kontrasttill detta citera ur tidskriften nr 17 för , där mankommenterar av praktisk verkan. Så här skriver tidningen: "Socialnämndernaligger lågt med ansökningar om tvångsvård. Socialsekreterarna tycker att LVMger för liten utdelning i relation till arbetsinsatsen. Många missbrukare farilla eftersom LVM:s tvångsindikationer är rigorösa. Polisen har ståttför hälften av alla ansökningar. När det gäller narkomaner har LVM baratillämpats i två fall. Enenda narkoman från har tagits in för tvångsvård enligt LVM.Hans Holmér uppskattar antalet svåra knarkmissbrukare till ca 1 000 i ,och att ungefär 100 av dessa skulle vara i trängande behov av vård. Hurförklarar han då att lagen inte används? -Dels var det svårt i början att få några platser anvisade, dels är lagen ettslag i luften när det gäller narkomaner. De kräver för det mesta sjukhusvård iinitialskedet. Eftersom sjukvårdslagen inte möjliggör att man vårdar någon motdennes vilja, är det bara för knarkare att gå sin väg från sjukhuset." Jaktenpå narkofikan måste intensifieras. Vi måste ingripa i ett så tidigt stadium sommöjligt. Insatserna kan emellertid inte enbart riktas mot produktion ellerdistribution. En framgångsrik narkotikapolitik måste få alla missbrukare attsluta med sitt missbruk och ge upp sin roll som kunder och medlöpare tillnarkotikasyndikaten och den organiserade brottsligheten. Även de små innehavenmåste beivras för att försvåra langning och fortsatt missbruk. Så länge detfinns en efterfrågan, så länge finns det en marknad för de destruktivakrafterna på detta område. Beträffandeinsatser inom kriminalvården vill jag hänvisa till inlägg idebatten , som jag helt instämmer i, och beträffande deinternationella frågorna vill jag hänvisa fill mina tidigare inlägg i eninterpellationsdebatt. Jagskall ta upp den s. k. drogkulturen eller "flumkulturen".Den spelar enligt min mening en aktiv roll som marknadsförare av narkotika. Jagär lika oroad över detta som tidigare talare. Påskivomslag, i ord och bild inspireras ungdomar till missbruk och deltagande inarkotikabaserade livsmönster. Vi skall självfallet inte tumma påtryckfriheten, men vi kan i alla sammanhang - och det skall vi verkligen göramed kraft - påpeka vilka enskilda och grupper som har narkotikan i sitt Åtgärdermot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. Åtgärdermot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. Då tvingas dehela tiden in i en försvarsposition, som blir alltmer ohållbar . Vimåste få ett stopp på "flumkulturen" - nästa steg för ungdomar blirannars "slumkultur". Ytterstmåste vi fråga oss vad det är som får unga människor att bli missbrukare.Alltför många ungdomar har infe från början fått lära sig att ta ansvar -för sig själva, för andra, för omvärlden. Framtidstron naggas allvarligt ikanten, man ser ingen egentlig mening med att satsa på någonting. När detgäller att stötta självkänslan kan olika former av missbruk framstå som enda alternativet. Dendagen alla ungdomar i vårt samhälle känner sig önskade, värdefulla ochefterfrågade, när de inser att de kan göra en insats för att förändra både sinegen och andras situation, när ett samhällsansvar blir något som känns riktigtoch naturligt - då tror jag vi har nått en bra bit på väg i vår kamp motnarkotikan. I detta anförandeinstämde (). 25 SocialministernKARIN SÖDER: Till vill jag säga aft vi haft LVM i bara fem månader.Det är för att dra några alldeles bestämda slutsatser om hur denverkar. Vi får också komma ihåg att den är ett resultat av ett långsiktigtarbete för att vi skulle kunna bli eniga kring denna fråga. Detkan finnas förklaringar till varför så få narkotikamissbrukare omhändertasenligt LVM. Det är något nytt för , och det ger naturligtvisanledning till tveksamhet i vissa fall. Dethar också funnits en osäkerhet om hur kommunerna skulle handlägga dessa frågor.Det har kommit till uttryck i det anförda citatet från Socionomen. Man harockså varit fullt upptagen med att i många avseenden anpassa sig till den nyasocialtjänstlagen. Därför får vi ha tålamod och vänta och se vad som kommer atthända. Vivet också att resultatet av tillämpningen av LVM kommer aft följas avsocialberedningen. Jagtycker ändå att det börjar komma mer positiva tendenser och rapporter. Ibörjan av året, det vill jag gärna understryka, var också jag oroad för vad somhände. Men låt oss nu konstruktivt följa utveckhngen och se om vi inte ändåtill sist genom att stödja varandra kan nå de resultat vi vill uppnå med LVM. Närjag ändå har ordet, fru falman, skulle jag vilja säga att den debatt vi haft ändå visar i hur hög grad vi är eniga om målen för detta arbete. GertrudSigurdsen läste här upp ur det socialpolitiska programmet mot narkotika. Jagkunde konstatera att alla de punkter som hon läste upp finns i de propositionersom framlagts. Jag medger att det kan skilja på siffrorna när det gäller pengaroch antalet vårdplatser, men i övrigt fanns de här delarna med. Det visar i hurhög grad vi är eniga om färdriktningen. Vi behöver verkligen tagemensamma tag i dessa frågor. bestämtinstämma i vad sade om att det infe hjälper att skapa nya,fillfälliga folkrörelser. Nya aktiviteter är bra, men för de människor somhamnar i missbruk gäller det att få både framtidstro och idealitet, kanske religiösupplevelse, politisk medvetenhet eller vad det kan vara, så att de sernågonting att leva för. Det är efter dessa linjer vi måste arbeta vidare. Därför ser jag med förhoppning , eftersom vihar det engagemanget, inte minst bland unga människor. Jag ser också fram mot morgondagen, då många idéer, mångasynpunkter, många positiva krafter kommer att göra sig gällande för att ge enny avstamp åt själva debatten. Men det hjälper inte med bara debatt. Det gällervårt handlande. Jag är oroad över att man säger att politikerna ingentinggör, fast vi faktiskt bjuder till allt vad vi kan. Men vi är inte barapolifiker. Vi har också ett ansvar som medmänniskor, föreningsmänniskor och vaddet nu kan vara. Motoffensiven får inte bara sträcka sig över morgondagen, denmåste fortgå året runt. Jag vill påstå att det också är betydelsefullt att ha meddetta i det politiska arbetet i valrörelsen som en del av den helhetsbild somvi var och en på vårt sätt har av samhället. Inte heller där tror jag det finnsnågra delade meningar, fast vi vill kanske lösa problemen på litet olika sätt.Detta är ju också en del av en demokrati. Det var en fråga fill som jag skulle vilja svara på, ommera samverkan. Det framgår också av det arbete som bedrivits och avde insatser som gjorts, t. ex. förändrat huvudmannaskap, att samverkan är A ochO. Utan samverkan kommer vi ingen vart. Min bestämda uppfattning är att man,ekonomiska problem fill trots, i många kommuner - senast läste jag omdetta - intensivt går in för aft skapa samverkansgrupper i kampen motnarkofikan. Detta är också oundgängligen nödvändigt. I det arbete som pågår fårvi var och en på sitt sätt försöka att vara pådrivande. Jag tror aft vi allesammans efter den här debatten medtillförsikt kan gå ut i det här arbetet och peka på aft det finns en bredenighet när det gäller våra strävanden, även om det kan finnas nyansskillnader. Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. 26STEN () replik: Som politisk kompromissprodukt kan LVM havarit en verklig fullträff, men som vårdlagstiftning har den betydande brister. Jag måste säga, fru talman, att jag nog sätter störretilltro till de synpunkter som polismästare har redovisat. Jag har ocksåtalat med en lång rad andra företrädare för polismyndigheten ochåklagarväsendet, och de ger en annan bild. Mot den bakgrunden tyckte jag detvar väl kategoriskt att efter den här korta tiden så optimistiskt beskrivaeffekterna av LVM som gjorde i sitt anförande. Jag tycker nog att jaghar anledning att ge socialministern det rådet, att hon kanske mera skall följaarbetet på fältet och lyssna till de företrädare jag har nämnt och även tillandra inom det sociala Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. fältet,innan hon gör uttalanden och värderingar av den innebörd som redovisats . kan inte ha en aning om hur oftajag lyssnar fill dem som arbetar ute på fältet, för därom har jag infe givitnågot besked. Jag talar faktiskt så gott som med narkomanvårdare. 28 () replik: Låt mig konstatera att uppgift här står motuppgift. Vi har olika synsätt, och vi blir säkert inte överens om den härbedömningen. Även om vi, som sade, är eniga om målen och om mångaåtgärder i övrigt, får vi på den här punkten bara konstatera att vi har heltolika uppfattningar om bedömningen. 29KERSTIN SANDBORG (fp): Vid landsmöfe antogsett alkoholpolitiskt program. Det präglas av medvetenheten om attnykterhetstillståndet hos en befolkning står i relation till vilkenalkoholpolifik som förs. Programmet innehåller en rad förslag, som sammanfattasunder följande huvudrubriker: Pris och tillgänglighet. Sjukvård och socialvårdoch Upplysning och opinionsbildning. I de fp-motioner som finns med i dagens betänkanden frånsocialutskottet resp. utbildningsutskottet är det framför allt resonemang ochståndpunkter i fråga om upplysning och opinionsbildning som förs fram.Folkpartiets syn är att vi genom informafion och opinionsbildning måste arbetaför ändrade attityder i syfte att minska bruket av alkohol. Vårtalkoholpolitiska program sätter upp som mål att den totala konsumfionen skallsänkas med en tredjedel på fio år. Jag har ingen annan uppfattning än alla demsom har talat tidigare i debatten om värdet av att de ideella rörelserna ochsamhället skall arbeta tillsammans i det opinionsbildande arbetet. I motion 1593 från har vi givit några allmännasynpunkter på vad informafionen bör innehålla. För det första har vi påpekat att det är vanligt attalkohol fungerar som en inkörsporf till narkotikamissbruk. Biandmissbruk ärinfe helt ovanligt. Det finns ingen anledning att koncentrera diskussionen tillantingen alkohol eller narkotika, utan det måste vara ett både-och. Som enkommentar till vad som har anförts om den s. k. flumkulturen vill jag idet sammanhanget gärna säga att jag tror att det är värdefullt att vi idiskussionen med våra ungdomar pekar på aft det finns popgrupper som har somprogram att kämpa mot drogerna. Jag tror att vi genom att peka på defta kan fåett visst gehör. För det andra har vi sagt att informationen som vi germåste få en sådan utformning aft även den som betraktar sig som "vanligalkoholkonsumenf" kan ta emot den. Det är nödvändigt att riktainformafionen mot bruket, infe bara mot missbruket. Som har framgått också avdagens debatt torde det i dag vara möjligt att få enmycket bred förståelse för en sådan uppläggning. Fördet tredje måste informafionen vara riktad lika mycket mot föräldrarsalkoholvanor som mot ungdomars. I det sammanhanget är det angeläget med ensamverkan mellan föräldrar och elevorganisationer. Föräldrarnas exempel ochansvar måste betonas. Det har en stor betydelse för ungdomarnas alkoholvanoroch är viktigt inte minst i en fid som denna, med oro ute i världen och medsvårighet för många ungdomar att snabbt få ett jobb. Det är inte fråga om attlära sig umgås med alkohol, utan det är fråga om att lära sig umgås utanalkohol. Föräldrarna måste få sådana kunskaper aft de förstår att det bästa äratt ge ungdomarna en alkoholfri uppväxtmiljö. Fördet fjärde har vi pekat på den svåra situation som invandrarungdomar kanbefinna sig i. De kan frestas att tro att en anpassning till svensk livsstil ärdetsamma som att man måste överta de svenska berusningssederna. Slutligenhar vi påpekat att alkoholupplysningen måste vara mycket kritisk mot de sedersom innebär påtryckningar mot människor att bli eller förblialkoholkonsumenter. En viktig uppgift är att stödja de personer som genom attde har problem har en utsatt situation. De behöver slippa ifrån trycket frånalkoholsederna i arbetslivet och på frifiden.