prot · G50938 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag hoppas att ekonomi- och budgetministern i den härdebatten kan ge oss något hopp om ett snabbt ingripande från regeringen för attåtminstone återställa den norrländska andelen av skatleutjämningsstödet. 9 Ekonomi- och budgetministern ; söker nu att göra det här till enpartipolitisk fråga. Han slår sig för sitt bröst och säger; Dagen efter det attjag lämnade in min interpellation, då minsann lämnade också ekonomi- ochbudgetministern den här skrivelsen till utredningen. är det nog inte såförskräckligt mycket att hurra för och säga att framstöt har gettdetta enorma resultat. Om vi skall se litet mer sakligt på det hela, så skeddeju uppvaktningen den 20, och den 29 överlämnade jag skrivelsen. Det hade jaggjort oavsett om den här interpellationen hade framställts här i kammaren ellerinte. När jag överlämnade skrivelsen visste jag inte ens om att framställt interpellationen. Vi kan väl kanske hålla oss mera på detsakliga planet. Jag tror att vi båda vinner på det, och det är till Norrlandsbästa. Om man då ser på utvecklingen , så kanskeman också bör erinra sig, , att den skatteutjämning som vi nutillämpar har sin grund i KEU;s material som levererades, såvitt jag kanpåminna mig, i enighet. Det fanns inga motstridiga uppfattningar om saken. Ensynpunkt som fanns med i detta material, som ledde fram till beslutet, var juatt man i KEU ansåg att skillnaden i garantin mellan norr och söder var förstor i det gamla systemet. Där skedde då en viss förändring. Den kan mannaturligtvis alltid diskutera, men jag menar bara att här har det rått enighet.Jag tror inte att det tjänar mycket till att försöker påstå att detnu skett en ändring i inställningen till en aktiv regionalpolitik för Norrland.Han talar om förblödning och allt möjligt hemskt som håller på att hända. Jagtror att vi måste vara överens om att vi levt medproblemen i och i synnerhet inland och . Dessaproblem har sin grund i strukturförändringar. Vi försöker på olika vägar kommatill rätta med problemen. En aktiv regionalpolitik och en sådan inriktning avtrafikpolitiken att vi får ett rundare är viktiga inslag. Skatteutjämningssystemetär en annan viktig del. Med de här metoderna försöker vi att hålla i gångverksamheten i på allt sätt. Jag tror inte det har satsats så stora resurser någonsin ivår moderna historia som åren efter 1976 just för att upprätthållasysselsättningen i både och andra delar av vårt land. Kom ihåg, ArneNygren, att vi också har levt med en lågkonjunktur som harvarit svårare än någonsin . Våra strukturproblem ärenorma. Det är naturligtvis en stor skillnad att klarasysselsättningen i , i då det inte görs en stor utbyggnad avvattenkraften som tidigare skett under ett antal decennier och i då LKABger oss enorma förluster i ställetför att som tidigare ge den svenska statskassan miljardvinster. Det här ärsaker som ligger i grundstrukturen i . Det har inte så mycket att göramed om det sitter en socialdemokratisk regering eller en tvåpartirege-ringmellan och eller någon annan regering. De här problemenligger i grunden, och vi skall försöka att komma till rätta med dem utan att hanågon partipolitisk strid om saken. Men rör det sig om skillnader i sak, skallvi ta upp frågorna. Och det här med "heja vad bra jag är" - dettycker jag är en debatt som vi kan lämna åt sidan. Den tekniska genomgången av faktorerna i grundgarantin,som den kommunala grundgarantiutredningen gör, är avsedd att tjäna till ledningvid den kommande allmänna översynen av skatteutjämningssystemet. Utredningensuppgifter är begränsade till faktorer som gäller grundgarantin. När utredningenfullgjort sitt uppdrag, kan en allmän översyn av skatteutjämningssystemet tavid. Omfattningen av den allmänna översynen är till en del beroende avresultatet av grundgarantiutredningens arbete. Skatteutjämningssystemet har setts över med jämnamellanrum, och det är en sådan översyn som vi också nu håller på att göra. Vifår väl se när detta arbete är klart - eller så vet vi kanskehur vi skall rulla det vidare. talade också om utvecklingen i de sexNorrlandslänen och i södra delen av när det gäller skillnader i frågaom höjda utdebiteringar. Får jag där bara peka på att om man väger in helabefolkningsunderlaget blir jämförelsen något annorlunda. Då kan man få fram, istället för de tal som var inne på, att det är höjning i desex norra länen, mot i de övriga kommunerna. Det betyder alltså att manfår en väsentligt mindre skillnad om man tar det måttet, som kanske också ärett riktigare mått. Jag tror att när vi har fått se på materialetoch får rulla vidare med arbetet skall vi också på den här punkten kunnaförbättra skatteutjämningssystemet, så att även Norrlandslänen blir nöjda. Om skatteutjämningen mellan kommunerna 10ARNE (); Ekonomi-och budgetministern sade att jag inteskulle glädjas över att min interpellation hade påverkat överlämnandet avgrundgarantiutredningen. Jag skulle försöka hålla debatten på ett sakligtplan. Det sakliga, statsrådet , är att min interpellation lämnades den 28oktober och att regeringen beslöt att överlämna utredningensförslag. Då kan vi med det lämna den debatten. Statsrådet ägnade sig i repliken en hel del åt att gesynpunkter på regeringens insatser på det regionalpolitiska området och menadeatt vi skall akta oss för att göra det till en partipolitisk skiljefråga. Mendet är ju precis det den har varit. I voteringarna omregeringens förslag att försämra det lokaliseringspolitiska stödet var detklart skiljaktiga meningar här i kammaren. Vi voterade ordentligt, och denborgerliga enigheten höll -man lyckades försämra lokaliseringsstödet rättväsentligt. I förrgår var det Om skatteutjämningen mellan kommunerna precissamma sak här i kammaren. De tre borgerliga partierna höll ihop, och delyckades försämra fraktstödet som ändå hade haft en så stark Norrlandsprägelunder , med drygt 50 milj. kr. eller med en tredjedel. Det är inteden aktiva regionalpolitik som statsrådet här nämner som har präglatmellanpartiernas agerande den senaste fiden. Jag tänkte att jag, när man nu också kan bevisa attskatteutjämningen ytterligare har bidragit till att försämraNorrlandskommunernas situation i förhållande till övriga delar av landet,skulle ha fått ekonomi- och budgetministern med mig när jag vädjar om att manändå skulle göra någonting åt detta och försöka återställa balansen någorlunda. För att belysa vilken negativ betydelse den försämradeandelen av skatteutjämningen har haft för skattesituationen i skalljag översätta de exempel jag nämnde i reda pengar. Hade Norrlandskommunerna1981 haft samma andel av statens skatteutjämning som man hade efter reformen1973, dvs. , då skulle det ha tillfört vår landsdel ytterligare ca900milj. Det åren oerhörd försämring som har ägt rumi och med den senaste reformen. Statsrådet kan hänvisa till utredningen. Men det är ändåett regeringsförslag som läggs fram för , och regeringen har ansvarför det förslaget. Den statliga skatteutjämning som hade enmycket stark norrländsk profil har reform fått en stark kantringtill de syd-och mellansvenska kommunernas fördel. går 2,9 miljarder kronortill och till kommuner och landsting i Syd- ochMellansverige. Den norrländska profilen har ordentligt begravts under deborgerliga regeringsåren. Hade regeringen klart för sig att reformen skulleinnebära en förskjutning av det här slaget till Norrlandskommunernas nackdel?Det vore intressant att få ett besked om det från ekonomi- och budgetministern. Resultatet av förskjutningen har blivit att kommunerna iNorrland har tvingats öka kommunalskatten med , medankommunerna i Syd- och har kunnat hålla nere skattehöjningen till16 öre. Länsavdelningarnas utredning visar också hur kostnaderna förutbildningsverksamhet, arbete och näringsliv, energi, avfall, kommunförvaltningm. m. har ökat mycket kraftigt i de norrländska kommunerna -mycket kraftigareän i de södra landsdelarna - utan alt det har utlöst motsvarande kompensation istatlig skatteutjämning. 11Ekonomi- och budgetministern ; Alltför ofta i debatter med socialdemokratermöter man den inställningen att de kritiserar dels de besparingsinsatser somgörs, dels det växande budgetunderskottet. Den debatten går helt enkelt inteihop. Man måste på något sätt bestämma sig för att göra reala besparingar omman vill angripa budgetunderskottets storlek. ArneNygren frågade om man från regeringens sida var medveten om att det kundebli en kantring i skatteutjämningssystemet till de syd- och mellansvenskakommunernas fördel. Jag sade tidigare all ett enigt utredningsförslag ladefram de kriterier som skulle gälla för skatteuljämningssystemet. Men det varinte bara så, ; såvitt jag kan påminna mig var det också en enigriksdag som fattade beslutet. Om då ansåg att vi borde ha haft ettannat system för skatleutjämningen hade det varit på sin plats att den gångenreagera och inte nu efteråt lägga skulden på den ena parten, när både densocialdemokratiska oppositionen och regeringssidan ansåg att det var enförbättring av skatteutjämningssystemet som infördes . Vi har alltså variteniga om de riktlinjer som gäller. Om skatteutjämningen mellan kommimerna 12 (); Det är skillnad på statliga besparingsåtgärdersom drabbar de regionalpolitiska stödformerna och de mera generellasparreformerna. När man minskar det statliga lokaliseringsstödet, när manminskar fraktstödet som är utpräglat norrländskt, när man försämrar denstatliga skatleutjämningen till kommunerna, då drabbar det oerhört hårt en delav landet, medan det inte i motsvarande grad drabbar andra delar av landet. Detär där skillnaden ligger. Besparingar på detta område slår inte generellt överhela riket - de slår emot . Det är detta som är det beklagliga. Statsrådet hänvisar fortfarande till utredningsförslagetoch riksdagsbeslutet. Men vad jag har försökt göra är att visa förregeringen, precis som länsavdelningar i norr har gjort, attdelta har slagit snett på ett mycket oroväckande sätt. Det har kantrat överskattebördan på Norrlandskommunerna. Det jag hade önskat med den härdebatten var att budgetministern skulle vara beredd att säga; Det här ser intebra ut. Detta är så klart negativt för de norrländska kommunerna att vi frånregeringens sida är beredda att ta initiafiv och undersöka om det inte skyndsamtgår att göra något för aft rätta till det här. Men något sådant besked tyckerjag inte att jag har fått från statsrådets sida. 13Ekonomi- och budgelministern : Det var en enig riksdag som fattade beslutet.Hade haft behov av att föreslå något annat system skulle han hagjort det vid det tillfället. Dessutom - det är kanske än viktigare att notera,- förlorade inte norrlänen skalteutjämningsbidrag realt, endast irelation till de södra delarna av landet, där man höjde mera. Det var alltsåinte så att man gjorde någon real urholkning när det gäller norrlänensskatteutjämning. Ett sådant har ocksåtagits. En utredningsman jobbar nu med att bedöma de olika faktorerna, och hanskall leverera förslag om vilka ändringar man eventuellt kan görai systemet. Därefter får vi ta en ny debatt om det här, . Ettinitiativ är taget. Regeringen är som vanligt aktiv. Om regeringens inställning till avgiftsfria boklån ifolkbiblioteken 14ARNE (); Statsrådet säger att det var en enigriksdag som fattade beslutet och att vi borde ha varit förutseende redan då.Den kritiken kan naturligtvis riktas mot både opposition och regering. Så långtär det riktigt. Men har vi erfarenheter. Det är dem som jag har försökt attredovisa för statsrådet, och det är även vad länsavdelningar inorr har försökt att redovisa för regeringen. Pä den punkten hade vi hoppals påen reaktion från ekonomi- och budgetministern och även på ett snabbi agerande.Men man agerar passivt, man sitter och väntar på utredningen. Det vorevärdefullt att få en deklaration här om hur länge vi skall behöva vänta på ettaktivt regeringsingripande, så att vi kan komma till rätta med den obalans somvi nu ändå har erfarenhet av. Statsrådet säger vidare att realt har Norrlandskommunernainte fått ett i penningar räknat minskat stöd, och det kan vara riktigt. Menskatleutjämningen, statsrådet , är till för att man skall försöka jämnaut skattebördan. Den är bevisligen mycket större i Norrlandskommunerna än denär på många håll i Syd- och . Vad som har hänt - som en följd avden här reformen - är att skattebördan har lättats för kommuner i Syd- ochMellansverige. Men har det inte blivit någon förbättring förNorrlandskommunerna. Det har blivit en förskjutning i fel riktning med tanke påden verkan som skatleutjämningen ändå var avsedd att ha när den infördes. Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på interpellation 1981/82:68 om regeringens inställning till avgiftsfriaboklån i folkbiblioteken 15Ekonomi- och budgetministern ; har frågatutbildningsministern om regeringen anser att det nu finns skäl att aktualiseraen ändrad inställning i fråga om avgiftsfria boklån i folkbiblioteken samt - omregeringen anser att uttalanden i denna fråga äger full giftighet -av vilket skäl regeringen då vill förmena att aktualiserariksdagens uttalande för kommunerna. Interpellationenhar överlämnats till mig. Regeringen uttalade i ett beslut , ianledning av att påtalat innehållet i encirkulärskrivelse från till samtliga kommuner omavgiftsbeläggning av folkbibliotekens service, att en statlig myndighet inteskall göra uttalanden som kan uppfattas som styrande av vederbörande kommunalamyndigheters beslut i den berörda avgiftsfrågan. Del har inte varit regeringens avsikt att genom beslutetrörande cirkulärskrivelsen från förändra statsmakternas allmännasyn i fråga om avgiftsbeläggning av folkbibliotekens service. Det som det aktuella regeringsbeslutet tar sikte på äruttalandet från en statlig myndighet om verksamheten på ett område därkommunerna fullgör sina åligganden med stöd i den allmänna kompetens som följerav kommunallagen. Regeringen har vid sin prövning funnit att den s. k.begränsningskungörelsen är tillämplig på det uttalande som görs av kulturrådeti cirkulärskrivelsen. Regeringens prövning avser således inte de icirkulärskrivelsen återgivna uttalandena av statsmakterna. 16 (); Jag får tacka ekonomi- och budgetministern för svaret. Min fråga är av central kulturpolitisk betydelse. Därförställde jag den fill utbildningsministern, som ju allmänt också kallaskulturminister. Men svaret lämnades av ekonomi- och budgetministern. Jagkonstaterar med beklagande att kulturpolitiken i allt högre grad styrsfrån budgetdepartementet. Även i det här fallet, som inte rör nya ekonomiskaåtaganden för samhället utan kulturpolitiska principer, visar det sig att detär budgetdepartementet som agerar. Frågan gäller i första hand om regeringen anser att detfinns skäl att nu aktualisera en ändrad inställning i fråga om avgiftsfriaboklån i folkbiblioteken. På den frågan svarar ekonomi- och budgetministernnej, och det är bra. Men jag har mycket svårt att förstå varför regeringen dåbehandlat Svenska kommunförbundets skrivelse på ett sätt som ger intryck av attdet nu är fritt fram för biblioteksavgifter. Jag kan hänvisa till bl, a. DagensNyheters ledare , som gör precis denna tolkning. Därmed riskerar juregeringen att åstadkomma stor kulturpolitisk skada. Tidskriften konstaterar med anledning avregeringens beslut att de som vill införa avgifter på lån nu gnuggar händerna.Om vi inte får en folkopinion mot denna idé, har vi snart hyrbibliotek istället för lånebibliotek här i landet, skriver tidskriften. För att göra den här frågan någorlunda begriplig förlyssnare och läsare måste jag ägna åt att teckna bakgrunden tilldenna debatt. Den är i korthet följande: Statsmakterna har vid eft flertal tillfällen under desenaste tre decennierna betonat vikten av att folkbiblioteken lånar ut böckerutan avgifter. Del skedde 1954 i samband med införande av ersättning åtförfattare för utlåning av deras verk genom biblioteken. , då villkoretavgiftsfria boklån för erhållande av statsbidrag togs bort, anfördedepartementschefen följande; "Sådana till bidraget knutna normerandebestämmelser som medverkat till att inarbeta principerna om avgiftsfria lån ochinterkommunal lånerätt torde inte längre vara erforderliga. De torde vid folkbiblioteksväsendetsnuvarande utvecklingsnivå ingå i den allmänt vedertagna målsättningen förverksamhetens utformning. Denna bedömning har bekräftats vid överläggningarmed och ," uttalade att den bok- ochinformationsförmedlande service som biblioteken traditionellt ger ej bör varaavgiftsbelagd. Om regeringens inställning till avgiftsfria boklån ifolkbiblioteken Om regeringens inställning till avgiftsfria boklån ifolkbiblioteken uttalandeupprepades av 1977, På förslag av såväl utbildnings- somkulturutskottet slog då fast att "en avgiftsbeläggning av denservice som biblioteken traditionellt ger bör inte aktualiseras". har emellertid frågan om avgifter i folkbibliotekenkommit upp i ett antal kommuner på förslag av företrädare för moderatasamlingspartiet, I en del tidningar, bl, a. , har dessa tankarförts fram. Det har alltså skapats en debatt om den här frågan. Med anledning av dessa propåer och den oro som de harskapat skrev den av regeringen tillsatta folkbiblioteksutredningen tillkulturrådet att det är "angeläget att samhället slår vaktom principen att inte avgiftsbelägga den service som folkbibliotekentraditionellt ger". , som har uppdraget "att främjaförverkligandet av målen för den statliga kulturpolitiken", skrev då tilllandets samtliga kulturnämnder och biblioteksstyrelser, I den skrivelsenredovisas de olika uttalanden som regering och riksdag hargjort i denna fråga. avslutasmed: "-- finner att den såväl i vårt land som internationelltsedan länge fastlagda principen om fri tillgång till folkbibliotekens servicehar stor kultur- och utbildningspolitisk vikt. Det är enligt rådets meningangeläget att denna princip inte frångås med hänvisning till ett tillfälligtkärvt ekonomiskt läge," Mot detta förfaringssätt har reagerat. Ochregeringen säger med hänvisning till den s, k, begränsningskungörelsen;"Regeringen anser inte att statlig myndighet skall göra uttalanden som kanuppfattas som styrande av vederbörande kommunala myndigheters beslut i denberörda avgiftsfrågan," Med andra ord; Regeringen anser att statenskulturråd inte hade rätt att fill kommunerna skicka ut den skrivelse som jaghär har refererat. Denna inställning upprepas nu av ekonomi- och budgetministern. Men vad säger då denna begränsningskungörelse? Jo, därstadgas; "Statlig myndighet som kan ge föreskrifter, anvisningar ellerråd, får ej utan att underställa regeringen frågan ge ändrade eller nyaföreskrifter, anvisningar eller råd som kan påverka gällande standard ellertillämpade normer och som i mer än oväsentlig grad kan leda till direkta ellerindirekta kostnadsökningar i den av föreskrifterna m. m. Som jag har visat har endast med instämmanderedovisat de uttalanden i avgiftsfrågan som riksdag och regering har gjort.Kulturrådet har, såvitt jag förstår, inte aktualiserat några nya eller ändradeföreskrifter, råd eller anvisningar. Man har därför från olika håll frågat sig, om det härregeringsbeslutet skall tolkas så, att regeringen anser att tidigare uttalanden av statsmakterna inte längre skall äga full giltighet. Är det nu fritt fram för biblioteksavgifter,som DN frågade i sin ledare ? Nej, säger ekonomi- och budgetministern. Då frågar jag, varför inte får med instämmande informera om statsmakternas uttalanden. När 1974 inrättades anförde föredragande statsrådet: " det nya rådet blirmed hänsyntill avgränsningen av dess uppgifter i hög grad hänvisat till att främjautvecklingen på kulturområdet genom information samt genom samverkan och samrådmed olika myndigheter, institutioner och organisationer inom och utanför rådetsansvarsområde." Regeringen begränsar nu möjligheter att ocksåinformera. Det här tycks ingå som ett led i regeringens attacker mot statenskulturråd, som har tagit sig många uttryck. Dess värretycks de också ingå i regeringens strävan att urholka de principer förkulturpolitiken som har gällt . Även om, som jag inledningsvis sade, budgetdepartementetnumera styr alltmer på kulturpolitikens område, får jag väl spara den här delenav debatten till , dä jag hoppas att utbildningsministern skallsvara på min fråga om ställning. vill jag endast ta uppregeringens hänvisning till begränsningskungörelsen i den här aktuellabiblioteksfrågan och avslutningsvis ställa följande två frågor; Innebärbegränsningskungörelsen aft statliga myndigheter är förhindrade att påminnakommunerna om uppfattning i skilda frågor? Innebärbegränsningskungörelsen att statliga myndigheter är förhindrade att uttala attriksdagens uppfattning i skilda frågor bör äga giltighet? Om regeringens inställning till avgiftsfria boklån ifolkbiblioteken 17Ekonomi' och budgetministern ; visar en viss förvåning överatt det är jag som har svarat på interpellationen, men jag tycker nog att hansfortsatta inlägg visar att det var det naturliga och det rikfiga. Vad debattengäller - i varje fall det som interpellationen har hängts upp på - är jumeddelandet med anledning av propå om skrivelserom avgiftsfrihet vid boklån på biblioteken. Eftersom det var utgångspunkten förinterpellationen, är det begränsningskungörelsen som ligger till grund förregeringens ställningstagande, och då är budgetministern ansvarig. Besynnerligareän så är det inte. Vi tillämpar helt enkelt den fördelning som gäller inomregeringen - något annat vore ju konstigt - så jag tror att på den punkten kan lämnas därhän. Efter inlägg är del, fru talman, kanskeändå av betydelse att säga någonting om varför vi har enbegränsningskungörelse. Från kommun- och landstingshåll har del länge klagatsöver att staten kommer med dubbla budskap. Å ena sidan säger riksdag och regeringofta att kommunerna måste hålla igen sina utgifter och undvika att dra på signya. Å andra sidan lägger samma riksdag och samma regering på kommunerna nyauppgifter och skyldigheter, som ofelbart leder till högre kostnader för dem.Inte minst har man ute i kommunerna varit irriterad över alla de påbud somutfärdats av olika statliga ämbetsverk. Det var just mot den bakgrunden som regeringen -alltså den socialdemokratiska regeringen, - införde enunderställningsplikt. Myndigheterna fick inte längre utan att fråga regeringenge ändrade eller nya föreskrifter, råd och anvisningar som drev upp kommun- Om regeringens inställning tUl avgiftsfria boklån ifolkbiblioteken ernåskostnader i mer än oväsentlig grad. Den här kungörelsen barman följt, menriksrevisionsverket har konstaterat att den har nonchalerats av åtskilligamyndigheter. Den har därför skärpts , . Vid de samtal som förts mellan staten och kommunerna harvi ofta varit inne på del här problemet, vilket varit helt naturligt. Frånstatens sida har vi lovat att anstränga oss ordentligt för att inte lägga påkommunerna ytterligare restriktioner. Detta är någonting som regeringen oftaframhåller för de statliga myndigheterna. Just nu vet vi att de kommunala förtroendemännen runt om iSverige stretar och drar för att få inkomster och utgifter att gå ihop. Jagtycker att staten är skyldig att hjälpa dem på traven så gott det går. Enviktig sak är då att statliga myndigheter avhåller sig från att utfärda nyarestriktioner. Det är detta som är innebörden i begränsningskungörelsen. säger att skrivelse integällde några nya anvisningar, och att begränsningskungörelsen därför inte bordeha ansetts tillämplig. Men visst är det nya anvisningar, i den meningen attkommunerna har fått det här budskapet explicit. mycket väl att uttalanden inte riktar sig till kommunerna, utantill regeringen. Om vill binda kommunerna krävs det lagstiftning.Beträffande biblioteken har den saken prövats den ena gången efter den andra.Så sent som avslog - på förslag av just det utskott där GeorgAndersson själv är ordförande - en motion om att binda kommunerna på detområdet. Men statsmakterna har medvetet valt att behålla folkbiblioteken inomden oreglerade sektorn, och därmed gäller bara kommunallagen.