prot · G509168 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:168 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 18 § Åtgärder för tekoindustrin m. m. (forts.)Fortsattes överläggningen om näringsufskottets betänkande 1981/82:50. Anf.93 (): Tekobranschens problem har vid skilda tillfällen diskuterats i densvenska . Det är alltså infe några direkt stora nyheter som vi i dagkan prestera. Men låt mig i alla fall börja med att konstatera atttekoindustrins situation måste ses mot bakgrund av den allmänna ekonomiskautvecklingen såväl internationellt som i Sverige.Grunden till tekoindustrins problem står att finna dels i den internationellaproduktionsutvecklingen med alltmer omfattande etablering-ar i s. k.låglöneländer, dels i faktorer som kostnads- och löneutvecklingen i Sverige.Handelsministern konstaterade helt riktigt detta . Trofsmycket omfattande satsningar på produktutveckhng, rationaliseringar ochexportfrämjande åtgärder har det visat sig vara svårt för svensk tekoindustriatt klara såväl den internationella konkurrensen som den snabbt stigandeproduktionskostnaden. industripolitiska propositionen redovisade regeringen sin syn påutformningen och inriktningen av industripolitiken. De riktlinjerna harantagits av . Enligt dessa bör industripolitiken främja ettdecentraliserat ekonomiskt system byggt på marknadshushållningens principer. Marknadssystemetbygger på att de enskilda företagen fattar beslut om vilka produkter som skalltillverkas, hur dessa skall tillverkas och på vilka marknader de skallavsättas. sade jag i en annan debatt attmarknadsekonomins syfte ju är att det i sista hand är konsumenten Åtgärderför tekoindustrin m. m. somskall bestämma vilken vara han eller hon vill köpa. Marknadsekonominseffektivitet och överlägsenhet när det gäller resursfördelningen i samhälletmåste därför enligt oss moderater också ligga till gmnd för tekoindustrinsfortsatta utveckling, den bransch som vi diskuterar här . Den svenska tekoindustrin som bransch betraktad är en av de mestreglerade branscherna i . På grund av bristande konkurrenskraft och därmedbristande möjhgheter till expansion och utveckling har ettomfattande stöd och ett regleringssystem byggts upp. Dessa regler och dettastöd har, vill jag påstå, konserverat en företagsstraktur som innebär attsvårigheterna växer när det gäller att konkurrera på utlandsmarknaden.Därmed har företagsstmkturen också bidragit till att ytterligare försämrabranschens möjligheter att anpassa sig till nya förhållanden och till nykonkurrens. Avgörande för tekoindustrins svårigheter har utan tvivel varitlöneutveckhngen . Den solidariska lönepolitiken under1960-talet, vilken innebar att i princip alla branscher oavsett lönsamhetskulle betala i stort sett lika löner, har medfört att kostnadsläget inomsvensk teko ligger betydligt högre än kostnadsläget i de länder och de företagsom vi har att konkurrera med. Det är också uppenbart att löneskatten,arbetsgivaravgiften och andra pålagor slår utomordentligt hårt inte minst mottekobranschen, som ju i relation till sin omsättning fortfarande harförhållandevis många anställda. Attdetta inte är ett förhållande som kan fortsätta står klartför allt flera. Enligt moderata samlingspartiets uppfattning liggertekoindustrins enda chans i att på kommersiellt sund ekonomisk bas förstärkakonkurrenskraften i de enskilda företagen. Detta innebär attkostnadsutvecklingen för framtiden måste bli sådan att svensk tekoindustri fåren chans att kunna konkurrera och därmed hamnar i ett bättre läge såväl påhemmamarknaden som på exportmarknaden. Om vi inte klarar att lösa dessaproblem, kommer vi även i fortsättningen att få ställa upp med omfattanderesurser skattevägen och ytterligare tvingas att detaljreglera tekoindustrinsarbets-villkor. Att detta inte är förenligt med en sunt fungerandemeuknadsekonomi och därmed inte ger de fördelar och den utvecklingskraft somvåra företag måste ha för att klara framtiden är ställt utom allt tvivel. Att detta förhållande är ett faktum bevisas av att vi i har fattat beslut om en gradvis avveckling av det stöd som utgårtill bl. a. tekoindustrin. Att, som socialdemokraterna nu -vill, ytterligarebygga ut stödet strider mot tidigare uttalade vilja och skulle ocksåpå sikt, som vi ser det, komma att innebära förstärkta svårigheter förtekoindustrin att skapa en bas för framtida utveckhng. Ytterligare stöd endastförsvårar för de enskilda tekoföretagen att möta framtiden. Tekoindustrinmåste ges förutsättningar att utvecklas under de förhållanden som råder i enväl fungerande marknadshushållning. Regeringen föreslår i sin proposition införandet av ett system förursprungskontroll. Handelsniinistem kommenterade även den saken för en stundsedan. Vi moderater har i en konunittémotion med anledning av propositionenmotsatt oss detta. Vi står kvar vid tidigare uttalande, attbranschen på frivillig bas bör kunna åstadkomma ett system som motsvarar detframförda önskemålet. Förinförande av obligatorisk ursprungsmärkning av kläder har den genomfördautredningen åberopat konsument- och tekopolitiska skäl. Men utredningenkonstaterade också aft det inte föreligger några starkt vägande skäl att frånkonsumentsynpunkt genomföra vad man kallar en geografisk ursprungsmärkning. Vadgäller ett kontrollsystem i enlighet med förslaget tror vi att sådana regler omgeografisk ursprungsmärkning inte kommer att få så särskilt stor effekt.Förslaget innebär enligt vår och andras uppfattning -det framgår f. ö. av mångaremissuflåtanden - endast administrativa besvär och ökad byråkrati såväl förtillverkande som för importerande företag. Detfinns också, herr talman, starka skäl att ta hänsyn till de risker försnedvridande konkurrenseffekter som vi framför i vår mofion. Svenskakonfektionsindusfriföretag som lyckats överleva har ofta förlagt sömnaden tillandra länder - det är rätt vanligt - medan design, tillskärning ochmarknadsföring legat i . Sådana företag får med det nu framlagda förslagetsvårare att hävda sin ställning på marknaden genom att utländskt ursprung måsteanges när konfektioneringen skett utomlands. Att det finns en risk för att deanställda vid dessa företag kan drabbas är givet. Jag vill konstatera dettaefter att ha lyssnat till min utskottskollega engagerade tal omnödvändigheten av en sådan här ursprungsmärkning. Motdenna bakgrund, herr talman, finner vi moderater att inga nya skäl harframlagts som motiverar ytterligare regleringar på detta område. Jag villdärför yrka bifall till den moderata reservafionen nr 1. Om denna reservationfaller, kommer vi moderater att stödja reservafion nr 2. Somjag nämnde i inledningen är tekobranschen en av de mest genomregleradebranscher som vi har i vårt land. Ingen torde kunna motsäga mig på den punkten.Utvecklingen har visat att dessa regleringar och stöd inte på något sättförbättrat framtidsmöjligheterna för denna bransch. Effekterna har i ställetblivit att branschens möjligheter aft klara framfiden under normala konkurrensbefingelserallvarligt försämrats. När vi ser utvecklingen inom tekobranschen och denregleringsglädje som visats upp från vissa politikers sida kan vi från moderatsida inte undvika att se visionen av ett kommande löntagarfonds-Sverige. När videssutom tar del av socialdemokraternas mycket detaljerade motionskrav omytterligare regleringar som skulle innebära att vi t. o. m. skulle sitta ochbestämma prissättningen ute i detaljhandeln - så står det nämligen ireservation 8 -förstår vi att om samma regleringsiver skulle få fritt spelmm iett löntagarfondernas skulle det gå illa för oss. Erfarenheternafrån tekobranschens utveckling visar klart att det inte går att åstadkomma enexpansiv utveckling genom polifiskt beslutade subventioner och politiskaregleringar. Tekobranschen är ett bevis på detta. Därmed blir tekobranschenockså ett talande exempel på vad som skulle kunna drabba andra branscher ochandra företag, om vi driver denna politik Åtgärderför tekoindustrin m. m. 7Riksdagens protokoll 1981/82:167-168 Åtgärder för tekoindustrin m. m. alltför långt, inte minst med tanke på den löntagarfondsdebaftvi har . Moderata samlingsparfiet ställer sig bakomriksdagens principuttalande om nödvändigheten av en aweckhng av det omfattandestödet fill tekoindustrin. Vi inser självfallet - det vill jag gärna markeraganska hårt - att detta irite kan ske omgående, och av detta skäl har viaccepterat en stegvis avtrappning. Vi vill dock understryka att det endast ärgenom en förbättring av kosfnadssifuationen som svensk tekoindustri kan byggasin framfid. Det gäller f. ö. inte enbart den branschen - det finns många andras. k. krisbranscher som har samma problem. Utan rimliga kostnadsrelationergentemot konkurrenterna finns inte heller vare sig kraften att behållanuvarande omfattning av vår tekoindustri eller möjligheten till en vidareexpansion. Jag vill avsluta med atf slå fast afttekoindustrins framtid ligger i en anpassning till marknadsekonomins villkor.Endast på detta sätt kan tekoindustrins framtida utveckhng tryggas. Jag vill med detta yrka bifall fill den viddetta betänkande fogade moderata reservationen. 94SVEN (): Möjligheterna att behålla livskraftigtekoindustri i är goda. Framgångsrikast är företag som funnit en egensektor där exempelvis kvalitet och moderiktighet i kombinafion med offensivamarknadsåtgärder gett resultat. Inom dessa sektorer har företagen i hårdkonkurrens från andra europeiska och nordamerikanska företag och importen frånvissa lyckats hävda sig väl på både hemma- och exportmarknaden.Regeringens inriktning av tekopolifiken syftar ytterst till att stärka densvenska tekoindustrin på så sätt aft den på egna ben kan klara sig i den alUhårdare konkurrensen. Tekoindustrin i sysselsatte 1981 ca 33 000personer i ungefär 700 företag. Det finns flera skäl till den snabbastrukturomvandlingen inom tekobranschen. Ett skäl är den solidariskalönepolitiken och ett annat den konkurrens som mött tekoindustrin frånutlandet. De nya ekonomiska förutsättningarna för tekobranschen harinte hindrat att dessa företag har haff stor framgång. Det gäller inte minst påden hårda marknaden i . Den svenska tekoexporten uppgick fillca . Den exporten gick huvudsakligen fill EG- ochEFTA-marknaderna. Det är ett starkt konsumentintresse atf den svenskamarknaden erbjuder ett stort och variationsrikt sortiment. Det bör gälla alltifrån priser till kvalitet. Det måste ytterst vara konsumenten som i en väl fungerandemarknadsekonomi styr utbudet av varor och tjänster. Det är därför rimhgt attkonsumenterna får möjlighet att vid köpet även informera sig om varansgeografiska ursprung. Regeringen föreslår nu en serie åtgärder i syfte aft höjaeffektiviteten i tekoindustrin. En ny låneform införs, s. k. beredskapslån. tillmarknadsföring och lån till rationahseringsinvesteringar. Därutöver föreslårregeringen vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder i de tekodomine-radekommunerna i . Det är glädjande att utskottets majoritet ställersig bakom dessa åtgärder, som syftar till aft stärka den svenska tekoindustrin.Totalt föreslås att ungefär 460 milj. kr. går som stöd till tekoindustrin. Dettabetyder aft det statliga stödet till tekoindustrin har ökat från 65 milj. kr.år 1976 till alltså en knapp halv miljard kommande budgetår. Det är en mängdolika stödformer som föreslås i regeringens proposition, vilka utskottet harställt sig bakom. Det gäller exempelvis exportfrämjande åtgärder,upphandlingsstöd, def s.k. äldresfödet och försörjningsberedskapsmål, för attnämna några exempel. Avden svenska tekoimporten, som uppgick till ca , komomkring två tredjedelar från EG- och EFTA-länderna samt , dvs. i huvudsakfrån länder med kostnadsläge som är jämförbart med det svenska. Den övrigaimporten härrörde sig huvudsakligen från länder i . För dessa ochvissa andra länder gäller särskilda importbegränsningar på den svenskamarknaden. Regeringenavvisar tanken på ytterligare handelshinder. Utskottet välkomnar emellerfidden av regeringen aviserade utredningen om ett s. k. globalsystem. Deerfarenheter som har gjorts av länder som haft systemet pekar emellertid på attdetta är en föga framgångsrik väg. Litet beroende på hur det utformas kan detockså medföra handelspolitiska konsekvenser, som kan få negativa följder förandra delar av handeln. Ipropositionen konstateras aft vi uppnår de beredskapspohtiska målen inomtekoområdet. Detta innebär en försörjningsuthållighet på omkring tre år.Regeringen föreslår i totalförsvarspropositionen totalt 76 milj. kr. tillbeklädnadsområdet, varav 63,5 milj. kr. till teko samt 12,5 milj. kr. låneform införs, s.k. beredskapslån, vars syfte är att stimulera till eneffektivisering i de delar av tekoindustrin som berörs, främst på detgrundtextila området. Föratt stärka den svenska tekoindustrins konkurrenskraft föreslås också att deindustripolitiska åtgärderna förstärks med 15 milj. kr. Härigenom skapas möjligheter att stödja marknadsföringsinsatsernaoch öka effektiviteten inom branschen. Densuccessiva tillbakagången på hemmamarknaden har gjort att många tekoföretagmålmedvetet anstränger sig för att öka sin export. Statsmakterna har sedanlänge stimulerat dessa ansträngningar genom exportfrämjande åtgärder inom detsärskilda världsprogrammet för tekoindustrin som finns vid statensindustriverk. Påtekoområdet är fackhandeln de svenska producenternas naturliga kunder.Möjligheter aft även ge visst stöd till marknadsföringsåtgärder påhemmamarknaden infördes . Denna stödmöjlighet bör kunna stimulera till ettnärmare samarbete mellan tekoföretag och fackhandel. Av den förstärkning med 15milj. som har föreslagits anvisas 5 milj. kr. Åtgärderför tekoindustrin m. m. Åtgärder för tekoindustrin m. m. stödja tekoföretagens marknadsföring på såvälexportmarknaderna som hemmamarknaderna. Lån till rationaliseringsinvesteringar inomkonfekfionsindustrin lämnas för sådan produkfionsufrustning som påtagligt höjereffektiviteten. För att stimulera till sådana förändringar föreslås attytterligare 10 milj. kr. I propositionen föreslås - och det har ocksånäringsutskottet ställt sig bakom -att ett nytt stöd skall införas för attutveckla och differentiera arbetsmarknaden i kommuner med mycket stortberoende av tekoindustrin. Det stödet skulle uppgå till 15 milj. kr. Dekommuner som kommer i fråga är , , , ochSvenljunga kommuner. De är alla belägna i i . Förslaget om att utveckla den lokala arbetsmarknaden itekokommunerna i innebär att stöd kan utgå avde totala kostnaderna för projekt som syftar till att långsiktigt utvecklaarbetsmarknaden. Syftet är också att med denna projektverksamhet bidra tillatt bygdens stora beroende av tekoindustrin skall kunna brytas. I länhar en fjärdedel av de industrisysselsatta sin anställning inom tekoindustrin.I t. ex. är av de industrisysselsatta anställda inom tekoindustrin.I och är motsvarande siffra . Stödet skallutgå med början . Jag delar regeringens uppfattning att det ytterst är denekonomiska politik som regeringen för som bäst kan stärka den svenska konkurrenskrafteni företagen. Detta gäller naturligtvis också för företagen i tekobranschen.Detta i kombination med de ökade satsningar på effektivitetshöj ande åtgärdersom jag delvis har redogjort för gör att det kommer att finnas goda möjhgheterför tekoindustriföretagen att utvecklas till konkurrenskraftiga och lönsammaföretag. Jag vill dock understryka att def på kort sikt inte finns någonmöjlighet att uppnå det uppställda riktmärket om upprätthållande av 1978 årsproduktionsvolym och målet atf svensk tekoindustri skall svara för ellermer av den totala fillförseln av tekovaror. stödjer emellertidtanken att de långsikfiga målen för tekopolitiken bör inriktas på att nåriktmärket resp. målet. När höll sitt anförandekonstaterade hon fullt riktigt att vi haft dessa debatter. Men det äringet speciellt nytt som har tillförts vad gäller förslag om hur man skall lösatekobranschens problem. Till utskottets betänkande är, med anledning av mofioner frånsocialdemokraterna, vpk och enskilda ledamöter, fogade elva reservafioner. Eftersom mycket noggrant har redovisat desocialdemokratiska reservationerna och har redovisatmoderaternas motion och reservation vad gäller ursprungsmärkning, tycker jag -utan att hemfalla åt någon nonchalans - att jag inte behöver redogöra för ochkommentera vad utskottet anfört i dessa frågor. Det finns ju i utskottsbetänkandet. Jag vill ändå säga några ord om reservation 2, med JohanOlsson som första namn. Den gäller ursprungsmärkningen. Vi anser i likhet medvad som anförts i proposifionen att det beträffande Nr168 ursprungsmärkningenbör finnas sådan frihet att om det visar sig att det som Måndagenden föreslås i propositionenoch som utskoftsmajoriteten ställer sig bakom inte 7jmjj J982 faller väl ut, får fråganomprövas . Meddet sagda, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets hemställan och Åtgärder för teko- reservation 2. industrin m. m. Anf.95 () replik: säger att det inte har kommit fram några speciellt nyaförslag när det gäller aft lösa tekoindustrins problem sedan vi diskuterade dehär frågorna förra gången. Det är sant. De förslag som vi fört fram har vifört fram . Vi anser att de förslag som vi har lagt fram utan attfå gehör för tål att upprepas. Vi tror att de förslagen skulle leda till atttekobranschen kommer i en bättre ställning. Dethar sannerligen inte kommit fram någonting nytt från regeringssidan heller,vill jag påstå, när det gäller att lösa branschens problem - tvärtom. Det endasom har kommit är ursprungsmärkningen, och som jag sade tidigare är skrivningenmycket löslig när det gäller omfattningen av och förfarandet vid märkningen. Sedansäger - och det gjorde som vanligt också - attdet är den solidariska lönepolitiken plus konkurrensen från låglöneländer somhar gjort att vi har den situation som vi har i branschen. Det är lätt för migatt ställa frågan: Anser ni - svara konkret på det - att lönerna inom svensktekoindustri är för höga? Eftersom ni antyder att det är precis vad det handlarom, borde ni också kunna svara på om lönerna borde sänkas för att vi skallkunna konkurrera med lågprisländerna. Jag tror på den svenska tekoindustrin, och vi villockså att den svenska tekoindustrin skall kunna stå på egna ben och klara sinsituafion med goda marginaler. Men det är och regeringens skyldighet,anser vi, att se till att genom en riktig plan för tekoindustrin, genom enriktig målsättning och genom ett riktigt stöd ge branschen de fömtsäftningarsom krävs för att den skall kunna stå på egna ben. 96 ()replik: Tekodebatten ger allfid intryck av, särskilt det som sägs frånoppositionshåll, att regeringen lämnar tekoindustrin åt sitt öde. Så äringalunda fallet. Jag har fidigare redovisat att betydande statsstöd går tilltekoindustrin. Mendess problem är branschens internationellt sett ogynnsamma kostnadsnivå. På denpunkten tror jag inte att kan motsäga mig. När frågan till mig, om vi anser att man bör sänka lönerna för dem somjobbar inom tekoindustrin, vill jag påpeka att jag ingalunda anfört någotsådant. Jag trodde att även socialdemokraterna var överens med övriga deltagarei debatten om att vi inte har någon möjlighet att konkurrera medlågprisländerna. Däremot skall vi konkurrera med de länder Åtgärder för tekoindustrin m. m. varifrånvi tar in två tredjedelar av vår import, nämligen från EG-EFTA-området. Dettycker jag är det viktigaste. Däremot har vi inga möjligheter atf konkurreramed på löne- och kostnadssidan. Det är alldeles klart. Föratt återgå till några av de reservationer som socialdemokraterna har skrivitvet vi ju att det har varit en utredning på prissättningsområdet. Jag hartidigare i kammaren redovisat intryck, uppgifter och utredningar som storakedjegrupper har gjort internt. KF har gjort sådana liksom enskildadetaljhandlare, som säljer enbart svenska produkter. De är av den bestämdauppfattningen att en lagfäst prissättning och kronpåslag skulle vara mycketolyckligt för den svenska tekoindustrin. Jag redovisade exempelvis hur Domus imin hemstad införde ett system med två olika kronpåslag på kostymer- 550 kr.och . Men konfekfionsindustrin sade ifrån: Ni får inte ha det härprissystemet. Då köper de andra inga kostymer från oss utan importerar ännumer. Den uppfattningen hade man där. Jagvill påstå att det vore mycket olyckligt om skulle börja besluta omprissättningssystem inom detaljhandeln, eftersom man inom vissa branscher harett tiotal olika prissättningssystem - beroende på omsättningshastigheten påvaran. Föratt sedan övergå till globalsystemet anser jag aft vi bör avvakta den utredningsom kommerskollegium skall göra. Vi får se om resultatet blir att ettglobalsystem är att föredra - ett system där vi skall motivera våraimportbegränsningar på varje vara. 97 ()replik: Det är nog alldeles riktigt, , atf vi inte kan konkurreramed prissättningen i lågprisländerna. Det är vi väl medvetna om. Men med vissaåtgärder på det handelspolitiska området kan vi göra en del för att begränsaden import som formligen väller över oss. Viskall konkurrera med de länder som vi importerar två tredjedelar från och somhar ungefär samma kostnadsläge som vi har, menar . Då vill jagpåminna om att det kanske gäller generellt, men t. ex. textilarbetarna iEngland, och har betydligt lägre löner än textilarbetarna ivårt land. Det kanske alltså inte stämmer riktigt. När man talar om sammakostnadsläge totalt sett vill jag påpeka att det är olika från bransch tillbransch. Jagär mycket glad över att handelsministern har aviserat en utredning om ettglobalkontingentsystem. Jag tror nämligen aft den kan vara mycket bra att ha omdet visar sig att MFA-avtalen inte får den effekt för som vi har räknatmed. Vi begärde en sådan utredning tidigare, och våra krav har blivit i viss måntillgodosedda genom att en utredning nu skall göras, men regeringen sägeringenting om vad den skall leda till - bara att det skall göras en fördjupadstudie kring ett globalarrangemang. Det hade varit fördelaktigt, om vi hadefått htet mer kött på benen, så att vi hade haft en uppfattning om vadutredningen skulle leda till. Vidare något omprissättningssystemet. Om nu systemet med fri prissätt- ning -som varit och är till nackdel för konsumenterna - är så väsentiigt som Nr 168 det sägs, varför har det inte gått aft komma fram påfrivillig väg? Man har Måndaeen den arbetatmed detta , men infe kommit fram den vägen. Det är ju 7 ;-,: 1907 konstateratatt prissättningssystemet inte är bra, och när det inte går atf kommafram på frivillig väg, måsfe man överväga om man skall ta till Åtgärder förteko- lagstiftningsåtgärder. industrin m. m. Låt mig säga några ord om regeringens ekonomiskapolitik avseende tekobranschen. Sedan handelsministern var påbeklädnadsindustriarbetarnas kongress har den politiken lett till aft varartonde arbetare inom industrin har varslats. Jag kan inte se att det är enriktig ekonomisk pohtik. Dess verkan har varit tvärtemot vad regeringen självsäger att den har varit. 98 () replik: När man har följttekobranschen så ingående som jag har gjort är man strängt taget förvånad överatt industrin över huvud taget kan överleva. Närman följer modeutvecklingen förvånas man över att svensk konfektion, trots attden har mycket fin kvalitet och god design, kan existera. Enligt en utredning som kedjeföretaget gjorde förett par år sedan är det av den manliga befolkningen som bär kostym.Merparten av de svenska herrarna och damerna går i udda långbyxor ochvindtygsjackor av olika slag. De fillverkas naturligtvis inte bara i Sverigeutan framför allt också i EG-EFTA-området i övrigt. Med hänsyn till det hartekobranschen ändå klarat sig relativt hyggligt. Def är ett problem som ingenregering i världen kan hjälpa tekofabrikanterna med, nämligen aft sälja derasvaror. Jag har den bestämda uppfattningen att det är i få ländersom tekobranschen har fått så stort ekonomiskt stöd som just i . Denfinska tekobranschen t. ex. har inte alls på samma sätt blivit begåvad medstatliga stödåtgärder. Kvar står det faktum att nära 500 milj. kr. utgår somstatligt stöd till tekobranschen. Det tycker jag är anmärkningsvärt. Och det ärett bra förslag som läggs fram från regeringens sida.