prot · G50952 · 1981-12-31 00:00:00 — Har vi råd att inte ta väl vara på deninformation som redan finns eller som undan för undan kommer fram, i vårt landeller i andra länder? Kan vi lösa en del problem genom att knyta ihopmiljövårdskunnande med den moderna informatikens metoder och tänkesätt? Från dessa utgångspunkter har miljödatanämnden gått igenomhur olika miljövårdsmyndigheter handskas med uppgifter som de får in. Nämndenhar gett sig på deras datarutiner och den har försökt få till stånd endatasamordning. Nämnden har utarbetat underlag för ett program för övervakningav miljökvalitet. Den har drivit på en uppbyggnad av svensk miljöstafistik, ochden har startat en brett upplagd miljökvalitetsredovisning. Med databas ochkataloger har den medverkat till en allt bättre överblick övermiljöforskningen. Dessutom har den tagit upp en rad frågor som gällermiljöinformationsservice och inte minst öppnat dörrar till informationskällorsom finns att tillgå i utlandet. Ett led i nämndens arbete om informationsservice har varitden delutredning som gett namn åt propositionen som vi just nu diskuterar, dvs.utredningen om toxikologisk informationsservice. sjunger nu sin svanesång. Men det skerinte med sorg i sinnet. Tvärtom tror vi att arbetet med att förkovramiljöinformationen i högsta grad har ett liv efter detta. är det att gå över i nästa skede. Där skallansvaret läggas på myndigheter som skall genomföra förslagen, förvaltaresultaten av utvecklingsarbetet och föra det vidare. Att miljödatanämnden påeget inifiativ upphör som självständig organisation betyder inte att idéerna äruttömda eller att arbetet skulle vara helt genomfört. Bygget är inte färdigt.Men grunden är lagd. Det finns nu en stabil grund att stå på för attfortlöpande främja tillgången på miljöinformation och förädla hanteringen avden enorma mängd data som behövs i miljövården. Jag villpeka på två sorters frukter av miljödatanämndens arbete. Den ena är synliga resultat som ADB-system, handböcker ochandra publikationer samt en informationstjänst på försöksnivå. Hit hör förståsockså utredningsförslag och vissa rekommendationer till myndigheterna. Den andra sortens frukt syns inte lika bra och glömsdärför lätt bort. Men runt om i samhället har nämndens verksamhet ökatkunskapen om hur man skall hantera miljöinformation - med eller utandatateknik. Det har skett genom många människor i en pågående dialog inomsjälva miljödatanämnden, i de direkta projektarbetena, i referensgrupper förprojekten, vid Upprättande av en toxikologisk informationsservice, m. m. Upprättande av en toxikologisk informationsservice, m. m. rundabordsdiskussioner,konferenser, utställningar, seminarier och kurser. De som har deltagit är tjänstemän vid centrala, regionalaoch lokala myndigheter. Där är företrädare för facket och andra organisationer,där är miljöforskare och många andra. Till det kommer miljödatanämndensinformationstidskrift, Ml-nytt, som bl. a. haft en viss spridning ute ikommunerna. Jag hinner inte ta upp alla de synliga resultaten. Men låtmig ändå som hastigast nämna att vi tillsammans med statskontoret har arbetatfram en ordning för att arbetarskyddet med datorer kan registrera vad det finnsför arbetsplatser. Vidare har vi fått fram ett datasystem, där länsstyrelsenkan hantera de kontrolluppgifter som flyter in från tillsynen enligtmiljöskyddslagen. Ett system för att registrera analysuppgifter ilivsmedelskontrollen har ställts till livsmedelsverkets förfogande på liknandesätt. Nämnden har gjort flera insatser för datasamordning ochsedan beskrivit dem i rapporter och publikationer. Vi har fått tre årgångar av miljöstatistisk årsbok medinriktning på naturmiljön och dessutom en provutgåva om arbetsmiljön. Får jag inom parentes säga att arbetsmiljön länge harvarit på efterkälken och är det. Men vi har på olika sätt försöktatt ge arbetsmiljön en chans att hämta in naturmiljöns försprång. kommer en omfattande redovisning avmiljökvaliteten i vårt land. Den är till stor del inställd på den intresseradelekmannens behov. Jag tror att jag kan försäkra att många av oss i riksdagenfår både nytta och nöje av den väl genomarbetade boken. Det är svårt att inte här. nämna attGiftinformationscentralen med nämndens stöd har gått igenom data omindustrikemikalier för att bättre kunna svara på frågor om akutaförgiftningsrisker. Centralen har också fått utvecklingsstöd för att meddatatekniken som hjälpreda hantera sitt stora arkivmaterial om ämnen ochprodukter. Andra resultat är ett system för att lättare hittamaterial i myndigheternas akter, försöksregister med uppgifter om personer somär utsatta för bly, handbok med vägvisare till lagstiftningen under rubrikenVad gäller om kemiska ämnen. har vidare prövat att ge en direktfrågeservice med hänvisning till informationskällor. Den servicen har velat geäven ickespecialisterna en chans att orientera sig och hitta rätt. Jag ärövertygad om att vi behöver gratis frågeservice även . har också varit svenskt kontaktorgan förtvå olika informationssystem inom ramen för FN:s miljöprogram. Jag vågar sägaatt här har levt upp till sitt ansvar att främja internationelltsamarbete. Med de här orden har jag väl inte precis lästupp miljödatanämndens testamente, men jag har velat ge litet mera kött på benenåt diskussionen om nämndens verksamhet. Jag vill också säga att allt det somnämnden har uträttat inte hade varit möjligt utan insatserna från en sällsynt engageradoch mycket kompetent personal. Det är viktigt att de myndigheter som tar över kännersitt ansvar för de investeringar som statsmakterna har gjort genommiljödatanämnden. Det är framtidsinvesteringar i kompetensuppbyggnad, det ärframtidsinvesteringar i olika aktiviteter. De måste tas till vara ochvidareutvecklas. Det kräver i sin tur smidighet och samarbete tvärs över allaorganisations- och myndighetsgränser. För oss i är det viktigt att sätta frågorna ommänniskans hälsa och miljö i förgrunden, även om ekonomin kärvar. Det var ettframsynt beslut, när 1974 satte till resurser för att målmedvetetutveckla miljöinformationen. Jag hoppas att visar samma förutseendenär detta utvecklingsarbete nu går över i en annan organisatorisk gestalt. kanske inte har så mycket till liv efterjul, och jag vill bara påminna om den gamle mannen som låg på sittyttersta. När hans närmaste försökte uppmuntra honom med att han ändå sågganska pigg och kry ut, så suckade han och sade: Ja, det är då skönt att vetaatt jag får dö frisk. får dö, men dess idéer ärfriska och värda att ta vara på. Upprättande av en toxikologisk informationsservice, m. m. Under detta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Jag vill instämma med när hansäger att grunden nu är lagd och att det gäller att gå vidare. I detsammanhanget vill jag också gärna rikta ett tack till miljödatanämnden och desspersonal för det arbete som har utförts . Det är ett tålmodigtarbete, vars resultat inte alltid flyter upp till ytan, men det ärett bra arbete. Jag vill beteckna de ord som miljödatanämndens ordförande har uttalat som något av ett testamente för den verksamhet som nufortsättningsvis skall bedrivas. Med anledning av vad som har sagts i debatten vill jagerinra om att utgångspunkten för regeringsförslaget har varit att det ärangeläget att få i gång en toxikologisk informationsverksamhet som kan börjafungera . Den begränsade tillgången på inte minst personellaresurser gör det enligt min mening nödvändigt att i uppbyggnadsskedet begränsaambitionsnivån till vad som kan bedömas vara praktiskt möjligt. Det är också viktigt att oklarheter när det gälleransvarsförhållandet till andra organ kan undvikas. Jag tror att erfarenhetenfrån andra frågor visar att det är bättre att bygga upp en verksamhetsuccessivt än att ha så stora ambitioner från början, att man inte klarar avatt uppfylla dem. Min bedömning har när det gäller dessa frågor varit att detknappast är realistiskt att räkna med att vi redan från början skall kunna haen mera omfattande frågeservice som riktar sig till en mycket vid krets avintressenter. Det ärviktigt att vi nu ser till att få en hänvisningsservice som fungerar. Upprättande av en toxikologisk informationsservice, m. m. Frågan omen utbyggnad till också annat slag av service bör därför tas upp när vi fått enviss erfarenhet av den nya verksamheten. Också när det gäller exempelvis frågan omavgiftsbeläggningen måste man, som jag har angivit i propositionen, beakta desärskilda förutsättningar som gäller under uppbyggnadsskedet. Detta innebärsjälvfallet att avgifterna nu inte får sättas så, att det blir ett motstånd motatt utnyttja de tjänster som har byggts upp. Sammanfattningsvis vill jag, herrtalman, göra den bedömningen att den enighet som jag uppfattar finns när detgäller de grundläggande utgångspunkterna är viktigare än de redovisadeskiljaktigheterna i mindre detaljfrågor. 65 (); Låt mig först säga att jag delarjordbruksministerns uppfattning att det kan vara viktigt att man inte tar påsig en alltför stor verksamhet utan successivt bygger upp en verksamhet. Mennär nu grunden är lagd borde man börja bygga litet snabbare än vadjordbruksministern föreslagit i propositionen. Vi har ändå en hel delerfarenhet av hur sådan här verksamhet skall byggas upp. Vi har också en heldel erfarenhet av vilken service som man behöver få möjlighet till. Jag tänkerdå närmast på de skyddsombud som ofta kommer i kontakt med kemiskaprodukter, vilkas verkan man ofta är mycket osäker om. Då är det nödvändigt snabbt kan få frågor belysta och kan ta del av den här verksamhetensinverkan och bedöma hur dessa problem i fortsättningen skall av. Det gäller också i fråga om kostnaden, där vi pekar piåatt man redan i inledningsskedet borde göra klart för skyddsombud ochhälsovårdsnämnder att de kan utnyttja denna möjlighet till service Utan att manförst tar en diskussion och utreder vem som skall betala. Vem skall svara förde kostnader som jag tycker är nödvändiga? Det är framför allt på de punkterna som vi har en annanuppfattning än jordbruksministern framför i sin proposition. Detta är såväsentligt för den framtida verksamhetens utformning att vi har tagit upp det ivår reservation. 66PER (vpk): Jordbruksministern säger att ambitionsnivånbör begränsas till det praktiskt möjliga. Det är vi redan överens om, och detsade jag i mitt förra inlägg. Jordbruksministern säger att uppbyggnaden skallske successivt. Jag fattar det så att det sker successivt i mån av tillgängligaekonomiska medel. Men framför allt begränsas det av tillgången på kvalificeradpersonal. Men efter hand som kvalificerad personal blir tillgänglig förutsätterjag att den här verksamheten byggs ut, 1 propositionen sägs att det som föreslås inte är frågaom nya ekonomiska resurser eller andra resurser, utan det är fråga om enomfördelning av resurser som redan finns. Till det vill jag säga samma sak somvi framhållit i vår motion, nämligen att den resursnivå som vi kommer att hamna påframdeles inte kan få avgöras av den nivå som vi uppnår genomomfördelning av tillgängliga resurser, utan det måste bero på en avvägning somvi gör när resurser kommer att finnas för att utvidga den härverksamheten. Informationen på det toxikologiska området är ju mycketomfattande. Om vi begränsar oss fill det som berör arbetsmiljön är det ju frågaom ett enormt antal olika ämnen som vi kan bli utsatta för. Många av dessaämnen vet vi inte speciellt mycket om, framför allt inte när det gäller delångsiktiga effekterna. Denna verksamhet begränsas fakfiskt inte endast av attdet fattas kvalificerad personal, utan den begränsas också av att vi ännu sålänge inte har kunskaper om en massa olika ämnen, helt enkelt därför att vi vetför litet om dem. Därför krävs det forskning för att vi skall få veta mer.Området är så omfattande att det inte är realistiskt att ensamtförstiker klara en sådan karfläggning, utan det måste till ett omfattandeinternationellt utbyte av erfarenheter för att klara en meningsfull ochomfattande information på detta område. Upprättande av en toxikologisk informationsservice, m. m. 67Jordbruksministern : Herr talman! Jag vill säga till HåkanStrömberg och Per att vi naturligtvis skall ta vara på all denerfarenhet som finns för att få den nya verksamheten så bra som det är möjligt.Visar verkligheten att vi kan gå fram fortare än vad jag har gett uttryck för iproposifionen, skall inte jag uppträda som bromsare. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (en toxikologisk informationsservice m. )Utskottets hemställan bifölls med 162 röster mot 161 för reservationen av ÅkeWictorsson m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 2 (utbildningen av toxikologer) Utskottets hemställan bifölls med 306 röster mot 17 förmotion 96 av m. fl. i motsvarande del. 1 ledamot avstod från attrösta. 10 § Föredrogs betänkande 1981/82:12 redogörelse för de statliga företagen (skr. 1981/82:20) 1981/82:17 om anslag påtilläggsbudget I fill statsbudgeten för /82 (prop. 1981/82:25delvis och förs. 1981/82:6) Vad utskotten hemställt bifölls. Föredrogs skatteutskottetsbetänkande /82:23 om särskild varuskatt (prop. 1981/82:62). 68 (): Anledningen till min ensamma reservation tillskatteutskottets betänkande 23 är att jag tycker att utskottsmajoritetensmotivering är grundad på skäl som inte brukar föranleda att en motion behandlaspå detta sätt av ett utskott. Man brukar inte heller utan vidare vidta en lagändring. Den lagändring som föreslås av utskottsmajoriteten härrörfrån ett yrkande i motion 1981/82:135. Motionen tar som exempel två rättvälkända företag i sötsaksbranschen, tillverkare av halstabletter. 1977överfördes i rationaliseringssyfte tillverkningen från - jag kan nämnaföretagen vid namn eftersom de står omtalade i motionen - tillLäkerolföretaget, dvs. AB, som då blev moderbolaget. Isamband med denna förändring ansökte företagen och fick av entolkning av gällande lag, som gjorde att Pixföretaget kunde kvarstå somskattskyldigt enligt lagen om särskild varuskatt för den försäljning mangjorde. har sedermera kommit underfund med hade gjort en uttolkning av lagen som var stridande motlagstiftningen och har meddelat det förutvarande moderbolaget att verket kommeratt vidta åtgärder för att en riktig tolkning av lagen tillämpas. Tre ledamöterav denna kammare, bosatta i , har i en motion yrkat att riksdagenskall vidta en förändring av lagen. Man anser att det är obilligt att denskattskyldighet som företagen har haft inte längre skall gälla.Jag anser att det vore rätt underligt om skulle vidta dennaförändring. tillstyrker motionsyrkandet och föreslårriksdagen att bifalla förslaget om en lagändring, så att den felaktigatolkningen skall bli laglig. Utskottet medger att detta är en unik händelseeller åtminstone en högst ovanlig händelse för den svenska . Attriksdagen förändrar en lag utan att någon utredning föregår lagändringen ochutan att regeringen får pröva om lagändringen kan framstå som skälig eller intehar alltså utskottsmajoriteten inte brytt sig om utan bara föreslagitlagändringen. Det tycker jag är ett högst ovanligt sätt att arbeta på, ett sättsom vi i den svenska inte är vana vid. Jag vill fråga , som skall svara för utskottet:Skall skäl som detta också kunna åberopas för att skallvidta lagändringar? Skälen skulle då vara att det har gjorts en oriktigtolkning av en lag och att denna oriktiga tolkning har fått vara gällande ifyra . Den tolkning av lagen som en myndighet felaktigt har gjort skulledå genom att ändra lagen få att framstå som riktig. manbehandla den som har varit gynnad av den felaktiga tolkningen Nr 52obilligt. Den gällande lagen om särskild varuskatt, som stiftades1941, hade kunnat användas även när de berörda företagen slogs samman ellerrationaliserade sin tillverkning 1977. Man hade exempelvis kunnat låtaförsäljningsbolaget vara kommissionär för de produkter som det säljer i sitteget namn men icke tillverkar utan som fillverkas hos moderbolaget. En sådanutformning hade gjort det möjligt att tillämpa en riktig tolkning av lagen. Det är inte brukligt att vi i stiftar lag ellerändrar en lag som bara, som i detta fall, berör ett eller högst två företag ilandet. Sedan har utskottet vidtagit en ändring i det förslag somriksdagen nu skall ta ställning till och tillfogat att "om synnerliga skälföreligger" skall ansökningar kunna bifallas. I hur många fall kommerdetta att tillämpas? Skall "synnerliga skäl" varaanledning till att vi ändrar gällande lagar? Jag tycker det är ett märkligtförfarande av utskottsmajoriteten. Det kommer också att vara märkligt omriksdagen godkänner utskottets förslag. Jag yrkar bifall till reservationen. Idetta anförande instämde (). 69 BOLUNDGREN (m): anser att man kan lösa deproblem som redovisats i motion 135 av rn. fl., och som han självhar redogjort för här i kammaren, på ett enklare sätt än utskottsmajoritetenför sin del förslagit. modell innebär emellertid att deberörda företagen, som gjort en koncernuppbyggnad efter en beviljad dispens,skall ändra sin organisation. Det är just detta som är frågan, nämligen attriksskatteverket har beviljat dispens och att företagen i det sammanhanget haranpassat sin organisation efter den dispens som de naturligtvis förutsatteskulle fortsätta gälla. Utskottsmajoriteten, som består av 14 av utskottets 15ledamöter, anser det mer rimligt att införa en generell, mycket begränsadmöjlighet för att bevilja dispens i de fall som kan bliaktuella. Det gäller alltså alla företag som befinner sig i eller kommer atthamna i motsvarande situation. nämnde, att utskottet har anfört att detär en unik händelse - han menade tydligen då det förhållandet attutskottsmajoriteten föreslår denna ändring i lagen. Men det har hänt tidigareatt man har gjort förändringar av olika slag för att göra tillämpningen av enlagstiftning bättre. Det utskottsmajoriteten skriver är följande: "Den situation som uppkommit torde vara om inte unikså åtminstone mycket ovanlig och får delvis anses bero på attbeskattningsmyndigheten tidigare godtagit en konstruktion som saknar stöd ilagstiftningen." Det äralltså det förhällandet att företaget kommit att hamna i denna situationsom är unikt, inte utskottets handlande i sammanhanget. Det finns all anledning att tänka sig attmyndigheterna - i detta fall - bör försöka rätta till fel som haråstadkommits av andra StatHga myndigheter. Jag yrkar därför bifall tillutskottets hemställan. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 2 och 4 Utskottets hemställan, som ställdes mot reservationen avValter , bifölls med acklamation. Utskottets hemställan bifölls. 12 § Särskilt forskningsavdrag Föredrogs skatteutskottets betänkande 1981/82:24 omsärskilt forskningsavdrag (prop. 1981/82:70). 70EVA (vpk): Regeringen vill i proposition 1981/82:70 görarätten till ett särskilt forskningsavdrag permanent och föreslår dessutom vissaandra ändringar i regelsystemet, som kommer att innebära ytterligare lättnaderfrämst för storföretagen. Låt mig först framhålla att den här frågan lika litet somen rad andra frågor inom det forskningspolitiska området kan ses isolerad,också om den här behandlas av skatteutskottet. Vi i vpk har i vår motion yrkat avslagpå propositionen, och vi återkommer senare med en forskningspolitisk motion somsätter in också dessa lättnader för storfinansen i deras rätta sammanhang. Jag villhelt kort utveckla skälen till vår inställning. Vi kan konstatera att den svenska forskningens historiaalltmer utvecklats till storföretagens historia. Vad som har skett och sker äratt statsmakten på olika sätt hjälper till med kapitalmobilisering förindustriforskning i men överlåter åt industrins ledning att självavgöra vad denna viktiga samhällsresurs skall riktas mot för områden, produktero. Och just genom den strategiska roll som forsknings- ochutvecklingsresurserna spelar, blir det därmed det privata profitintresset ochinte samhälleliga behov som får styra utvecklingen. pekar utskottet på attvissa ändringar skett i samband med att man permanentat rätten att göra avdrag.De små och medelstora företagen får större möjligheter till avdrag. Men, herrtalman, även om så är fallet kommer också den här föreslagna avdragsrätten atti första hand kunna utnyttjas av de stora monopolföretagen genom de övrigalättnader som genomförs. får de fem nyckelindustrierna - däriblandASEA, och - i praktiken en stor del av sinaforskningskostnader betalda av staten. Förslaget, kommer att' ytterligareförstärka monopoli-seringstendensen. Vi kan från vpk:s sida inte acceptera det. Vi anser attdet arbetande folket, fackföreningsrörelsen och arbetarrörelsen i stort,skall ha ett större inflytaiidé och bestämmande över forskningens iririktning.Vi hävdar också att statsmakterna bör ha en betydligt större offentlig kontrollöver forskningen.iDärmed yrkar jag bifall till vpk-motionen.' 71 (): ' Utskottet menar att det är viktigt att företagen bedriver en omfattandeforskningsverksamhet, inte minst för att få fram nya produkter i dåindustrin har det litet besvärligt. Detär anledningen til I ätt utskottet nu ärberett att ge ett rejält handtag till de företag som ökar sin utvecklings-ochforskningsverksamhet;'medan man ger något mindre till dem, vilkas forskningsverksamhetstår kvar på dengamla nivån. Det är anledningen till att utskottet i enighethar beslutat följa propositionens förslag: Herr talman! Jag ber att få yrkabifall till utskottets hemställan. 72 (vpk): Det här stödet har, omock i andra former, funnits . Den utveckling vi haft inomindustrin visar på oförmågan hos det privatkapitalistiska näringslivet att påegen hand klara av den situation det försatt sig i. Vad staten gör är att gå inoch avlasta företagen kostnader utan att ställa några som helst krav påstyrning eller kontroll på ett oerhört angeläget område, nämligen forsknings-och utvecklingsarbetet. Det anser vi, i enlighet med den ekonomiska politik vii övrigt förespråkar, oacceptabelt. 73SVEN (): Bara några ord. Den historieskrivning EvaHjelmström ger när det gäller forskningen stämmer inte särskilt väl överens medden verklighet vi lever i. fattade ett beslut -jag företrädde dånäringsutskottet -om 1,7 miljarder till ett treårsprogram för styrelsen förteknisk utveckling. Man kan då fråga sig hur styrelsen för teknisk utvecklinglägger upp forskningen. Alla som har följt de här frågorna vet att det inteprecis är storföretagen som den vägen söker olika bidrag från staten - det ärde mindre och medelstora företagen. Jag sitter själv med i statens industrifond, och där harvi stor erfarenhet av detta. Det har man även i de regionala utvecklingsfonderna.De stora företagen - , osv. - budgeterar sinaforskningsavgifter på vanligt sätt. De är inte så attraherade av olikastatliga bidrag. Men att man skall få göra avdrag för forskningskostnader ärsjälvklart. sade att de stora företagen i påden tekniska sidan har försummat sin utveckling. All statistik - såväl frånOEiCD som från 12Riksdagens protokoll 1981/82:51-52 statistiskacentralbyrån - visar att vi ligger i topp bland världens nationer, om viundantar försvarsforskning. , som ingående sysslat med dessa frågor,har fått den bestämda uppfattningen att det är de mindre och medelstoraföretagen som är mest betjänta av det här förslaget. Vi kan som exempel ta ettföretag i . , mest intensiva utvecklingsföretag inomsjukvårdsbranschen. För det företaget betyder forskningsavdraget oerhörtmycket. Utan det skulle företaget inte våga satsa på olika riskfyllda projekt. 74EVA (vpk); Vi var kritiska mot det forskningspolitiskabeslut som togs , inte för att man gav pengar till styrelsen för tekniskutveckling utan därför att vi ansåg att det inte gav facket och arbetarrörelsentillräckligt inflytande och därför att det inte innebar att vi fick denparlamentariska kontroll som vi ville ha. Jag tycker att man har missat poängen i vad jag sade. Vimåste få till stånd ett ökat forsknings- och utvecklingsarbete. Men det beslutsom man nu är i färd med att fatta kommer uppenbarligen i första hand att gynnastorföretagen, och samhället frånhänder sig möjligheten till styrning. Där fickjag i och för sig medhåll.