prot · G50933 · 1981-12-31 00:00:00 — Det finnsemellertid även anledning alt överväga utformningen av bestämmelserna i 4 § omförutsättningarna för tillstånd. Frågan om riktlinjer för kommunernashandläggning av anmälda förvärv kan också behöva tas upp. Inte sällan förekommer i den politiska debatten slagordvars innebörd inte alltid går att transformera till praktisk politik, bl. a.därför att de som använder dessa slagord sällan klargör innebörden. Bostadenskall vara en social rättighet och inte en handelsvara är ett sådant slagord. Att alla skall ha rätt till en god bostad till ett skäligtpris är ett grundläggande mål för svensk bostadspolitik. Denna målsättning stårfast även om vi i ekonomiskt kärva tider också tvingas ompröva bostadsstödetsinriktning. Ca 2,1 miljoner av våra bostäder upplåts med ägande- ellerbostadsrätt. Att dessa säljs och köps är en naturlig och önskvärd företeelse.Även köp och försäljningar av flerbostadshus förekommer som ett naturligtinslag i en effektiv fastighetsförvaltning. Om med sin fråga, om jag vill bekräftaåsikten att bostaden skall vara en social rättighet och inte en handelsvara,åsyftar ett avståndstagande från sådana köp och försäljningar vars syfte ärnågot annat än alt använda fastigheten för eget boende eller att bedriva enseriös fastighetsförvaltning, så är svaret på andra fråga ja. 10 OSKARLINDKVIST (s): Jag tackar för svaret på min interpellation. Frågan om att få till stånd effektivare åtgärder för attsätta stopp på spekulation i hyresfastigheter har vi från socialdemokraternassida drivit hårt. Efter hand som vissa brister i lagen om förvärv avhyresfastighet mm. uppenbarats har vi krävt en översyn av lagen och desstillämpning. Vi försökte 1979 få borgerliga majoritet med oss föratt redan då se över lagen - men förgäves, detta trots alt bostadsministern självmedgav att del fanns skäl att se över lagstiftningen. Som så förri denna kammare ville majoriteten invänta ytterligare erfarenheter. När vi tog upp frågan om en översyn det här året kunde vihänvisa bl. a. till den utredning som kommunstyrelsen i gjort omekonomisk brottslighet i samband med fastighelshandel och svartlägenhetsförsäljning. Den utredningen ansåg att tillståndslagen tillämpadesmilt och att någon ändring i tillämpningen inte inträtt efter riksdagsbeslutet1979. Trots detta förlorade vi voteringen, där det förelåg ett förslag frånsocialdemokraterna i civilulskottet om att den begärda översynen av lagenskulle sättas i gång. Genom dröjsmålen har vi förlorat , vilket är ytterstbeklagligt. För dessa dröjsmål bär regeringen och den borgerligariksdagsmajoriteten det hela och fulla ansvaret. Självfallet är jag glad över att den nu begärda översynenskall ske. Jag hoppas att den kan genomföras snabbt. Material som kan utgöraunderlag saknas förvisso inte. Bostadsministern säger i svaret; "Arbetet kommerfrämst att inriktas på att utforma effektivare bestämmelser omtillståndsprövning vid aktie- och andelsförvärv." Och det är bra. Delfinns emellertid anledning - heter det vidare i svaret - att övervägautformningen av bestämmelserna i 4 § om förutsättningarna för tillstånd. Jagdelar helt den uppfattningen. När det gäller 4 § i lagen pekar bostadsministern på vissasvårigheter för en kommun att ingripa mot nyetablerade bolag somuppträder på fastighetsmarknaden. Jag vill inte helt bestrida detta, eftersomkonstaterandet exemplifieras med den s. k. Finans-affären i , därjag menar att handläggningen har skett på ett sätt som vittnar om en politisk,i detta fallet en borgerlig, majoritets ovilja att lyssna på hyresgästerna. I den senare delen av bolagets förvärv av hyresfastigheterbegärde nämligen hyresgäströrelsens organisation i västra att ärendetskulle hänskjutas till . Det hade kommit fram så klaraindikationer på att förvärven ditintills inte var seriösa att en prövning avhyresnämnden ansågs befogad. Men med rösterna fem mot fyra i borgerlig favör ifastighetsnämnden kunde förvärven genomtrumfas, till skada för bådehyresgästerna och det politiska förtroendet. Sedan är del en helt annan sak att banker ochförsäkringsföretag behandlar försäkringstagarnas och spararnas pengar sålättsinnigt som skett i Finans-affären. Jag har sagt i vårariksdagsdebatter rörande spekulation i fastigheter att det är banker,kreditinstitut och försäkringsbolag som ställer upp och ser till attspekulanterna får krediter. Jag noterar att kammarkontoret i för någon veckasedan gjorde samma konstaterande. I sin skrivning sade kontoret rent ut att detär bankerna som förser fastighetsspekulanterna med pengar. Utan dennafinansiering skulle det vara mycket lättare att få stopp på spekulafionen. Vikan, i och med att den begärda översynen nu skall utföras, blir överens i denhär frågan. Jag har däremot inte lika lätt att förstå det svar sombostadsministern gav på min fråga om bostaden skall vara en social rättigheteller en handelsvara. Bostadsministern har kommit till den smått underligauppfattningen att begreppet social rättighet har blivit ett slagord. Om villkoren för förvärv av hyresfastighet m. m. Om villkoren för förvärv av hyresfastighet m. m. Jag delar till ingen del den uppfattningen.Under alla mina år i politiken har jag aldrig träffat på uppfattningen att densociala rättigheten till en bostad är slagordsbetonad. Jag rör mig emellertidsällan i de kretsar som fnyser åt de sociala målen och som ser bostadsmarknadensom en ren vinstkälla. Jag utelämnar dessa grupper i de erfarenheter jag harfrån lång verksamhet inom bostadspolitiken. När jag ställde frågan ville jag ge bostadsministern enmöjlighet att deklarera en något djupare insikt i betydelsen av den socialarättigheten till en god bostad. Med all rätt tar bostadsministern avstånd frånfastighetshandel i spekulativt syfte. Men jag är både häpen och - med tanke påde gångna veckornas debatt här i kammaren om vad som skall komma att stå ibudgetpropositionen rörande bostäderna när det gäller det socialainnehållet i bostadspolitiken - oroad över att bostadsministern har missatpoängen i min andra fråga, som gäller om hon helt och fullt ställer upp för ettsocialt inriktat bostadsbyggande i det här landet. Det finns inte mycket anledning att polemiseramot . Våra erfarenheter gjorde att vi1979 ändrade lagtillämpningen. Det var också de erfarenheterna som OskarLindkvist menade borde ha lett till en översyn efter det att vi hadeändrat innehållet i 4 § med tillämpning . Det rimliga är naturligtvisatt man väntar och ser hur tillämpningen fungerar och däreftervidtar lämpliga åtgärder, om detta visar sig behövligt. Men det finns ingen anledning att gräva i gammal historia.Nu har gått. Vi har följt verksamheten genomatt granska domar i hyresnämnder och bostadsdomstolar, och vi har följtStockholms kommuns utvärdering. I huvudsak har socialdemokraten riktat insina krav på förändringar i de förutsättningar som skall gälla för tillstånd.Vad som har aktualiserat debatten omtillståndslagens tillämpning är framför allt Finans-affären, som delvishandlar om någonting annat, nämligen hur man prövar andelsföretags köp ochförsäljning av aktier. Det är framför allt den biten som vi nu skall granskatillsammans med de andra bitarna. försökte ta poäng på hur hanteringen hadegått till i . där krävde var att kommunenskulle pröva alla förvärv över huvud taget och alltså inte använda denmöjlighet som lagstiftningen ger, nämligen att man begär prövning ihyresnämnden i de fall där man finner det troligt att fastighetsägaren inte harför avsikt att bedriva en seriös bostadsförvaltning. Kravet var alltså inteinriktat enbart på Finans-affären. Sedan är upprörd över att jag kallatformuleringen "bostaden skall vara en social rättighet och inte enhandelsvara" för ett slagord. Jag kan inte använda någon annan beteckning.När uttrycket används i debatten av olika människor gör de inte något som helstförsök att definieravad de faktiskt menar. Och jag tycker att i sin interpellationdrar förfärligt långtgående ideologiska slutsatser av om man inte till punktoch pricka ställer upp bakom detta slagord. Man kan nämligen inte utifrånsådana här allmänna uttalanden finna exakt vägledning för hur olikalagparagrafer skall se ut. Jag tycker inte att ens försöktegöra någon precisering av vad han faktiskt menar i alla de många olikasammanhang då vi har anledning att diskutera bostadspolitik. Jag tror inte atthan kan finna någon exakt vägledning i denna typ av slagord. Det är detta somjag har velat ta upp i mitt svar, när jag säger att självfallet skall intebostadsmarknaden vara spekulativ. I den meningen tycker jag att man kan ställaupp på uttrycket att bostaden inte skall vara någon handelsvara. Men dåförsöker jag ge en definition av vad jag faktiskt menar. Jag tycker inte attOskar och andra gör det, när de använder denna typ av slagord. Om villkoren för förvärv av hyresfastighet m. m. 12OSKAR (): Jag tycker att vi för dagen kan avslutadebatten om en översyn av den här lagen, som vi ibland kallar . Vihar nu kommit överens om att det skall göras en översyn. Frånsocialdemokratiskt håll är vi intresserade av att få fram denna översyn såsnabbt som möjligt, och när den föreligger kommer vi att bedöma dess resultat.Jag tycker att med detta kan det här långa grälet om en översyn åtminstone fördagen vara avslutat. Jag skulle emellertid vilja rätta bostadsministern på enviktig punkt. Det gäller vad som har skett i . Jag har för någonhalvtimma sedan haft kontakt med i den här frågan. Det riktiga är atthyresgästorganisationen begärde en prövning av hyresnämnden i den senare delenav - inte generellt, som bostadsministern anförde, utanförst i den senare delen, då man med rätta befarade att detskulle föreligga en mycket kraftig spekulationsåtgärd bakom de begärdaförvärven. Där har alltså hyresgästorganisationen handlat korrekt, men tyvärrhar den borgerliga majoriteten inte förstått vad hyresgästerna i den frågan varute efter. Sedan vill jag bara säga till bostadsministern att vi harju tidigare i riksdag haft en väldigt fin samstämmighet mellancenterpartiet, och socialdemokraterna om de sociala målen ibostadspolitiken. När jag ställer frågan om den sociala rätfigheten, så menarjag fillgången till bostad till en rimlig hyra. har ju en gång antagit en social målsättning förbostadspolitiken, där man säger att det inte skall finnas mer än två boendeper rum, kök och vardagsrum oräknade. Vi har en social målsättning, som nuhåller på att lösas upp i den ekonomiska politiken i det här landet. kunde vi ju diskutera hur länge somhelst här i kammaren om underhållslån, temporära hyresrabatter, statliguthyrnings-garanfi och förstärkt kostnadskontroll, utan att på något sätt bliöverens. Detta är ju saker och ting som är viktiga inslag i en socialbostadspolitik och som speciellt markerar den sociala rättigheten. Jag befarar,fru talman, att vi Nr 33 kommer attdiskutera ett förslag om att ta bort 'Måndaeen den_ bosättningslånen, som jag tycker ären mycket viktig markering när det gäller socialt boende och när det gäller en social rätt till bostad.Så där har nog bostadsministern tagit för lätt på uppgiften när hon skullemarkera sin inställningtill den sociala rättigheten, för den har i vid mening en betydelse för de allra flesta människorna i det här landet. Omstatsbidrag till fortsatt textilproduktion i Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Meddelande om svar på interpellationerna 1981/82:78,79 och 80 På grund av utrikesresa kommer jag att besvara följande interpellationer måndagen den 14 december:nr 78 av om ifrågasatt nedläggning av Forsbackaverken, nr 79 avHans Petersson i om nedskärningarna inom Västmanlandsstålindustri och nr 80 av om kartläggning av virkesströmmarna. 7 §Svar på fråga 1981/82:61 om statsbidrag till fortsatt textilproduktion iEnköping har frågat mig om jag ärberedd att medverka till att bärkraftiga enheter inom kan levavidare och att ett löntagarägt textilföretag kan få ekonomiskt stöd att drivatextilproduktionen vidare i . Den svenska tekoindustrin har befunnit sigi stora svårigheter. Detta gäller även den statliga tekokoncernen . Den avriksdagen antagna målsättningen för AB Eiser är att koncernen fr. o. m. år 1981skall visa rimlig avkastning på arbetande kapital. Eisers resultat väntasemellertid innevarande år bli en betydande förlust. Av det skälet pågår ettintensivt arbete inom koncernen för att begränsa förlusterna. I proposition 1981/82:56 om kapitaltillskott till vissastatliga företag, m. m. har jag aviserat att en analys skall genomföras avförutsättningarna för verksamheten inom - där AB Eiser ärdotterbolag - och att ett förslag kommer att presenteras . I detsammanhanget kan det bli aktuellt att även ta ställning till Eiserskapitalbehov. Från Eiser har jag erfarit att en utredning har gjortsinom om Cewilkos framtid. I utredningen haringått företrädare för de anställda och företagsledningen. Utredarnas samstämmigabedömning är att det råder överkapacitet inom . NågraMBL-förhandlingar har emellertid ännu inte inletts. Avslutningsvis vill jag framhålla att jag ser positivt påatt löniagarägda förelag bildas med utnyttjande av existerande stödformer. 15 (): Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min fråga. Det är, som framhålls i svaret, ingen nyhet attsvensk tekoindustri och konfektionsindustri har svårigheter. Men det gällerinte hela branschen rätt över. Det finns, kan man säga, russin i kakan som ärutvecklingsbara. Ett exempel är otvivelaktigt i . , i vilket Hettemarksingår, har överkapacitet, säger industriministern. Man umgås med planer på enneddragning. Enligt mitt förmenande talar mycket för att de planerna resulterari, för att inte säga med ödesbestämdhet styr mot, en neddragning just iEnköping. Jag menar att det vore djupt olyckligt. Sysselsättningstillfällenaför främst kvinnor behövs mycket väl i . Det rör sig om ca 150personer. Företaget har dessutom en rad unika egenskaper. Man harett väl marknadsfört firmanamn, varumärke, som har mycket hög status i intebara de nordiska länderna utan också en rad andra länder. av företagetsproduktion går på export. Man befinner sig i den nisch som förefaller varasvensk konfektionsindustris räddning. Det gäller nämUgenhögkvalitetstill-verkning av främst damkappor. som enskilt företag går företagets verksamhet i dagekonomiskt runt, och företaget bör med en ökad satsning på marknadsföring ochproduktutveckling ha goda framfidsutsikter, är beredd till långtgående arrangemanginom ramen för sin kompetens för att stötta företaget och främja dess fortsattaexistens, och man har just avslutat en egen utredning om förutsättningarna fördetta. Vidare finns del hos personalen ett intresse för att som en allra sistautväg ta över ansvaret från företaget. Även kommunen är positiv till en sådanlösning. Det är mot denna bakgrund som jag i min fråga har tagitupp alternativet löntagarägt företag. Jag är naturligtvis tacksam för industriministernsredovisning av sin positiva syn på det alternativet, även om jag noterar atthan hänvisar fill att en sådan lösning får sökas enligt redan existerandestödvillkor. Jag är medveten om att den ekonomiska situationen nubegränsar möjligheterna till ytterligare åtgärder, utöver de gängse åtgärderna.Jag är dock övertygad om att man, om alla goda krafter samverkar, kan nåväldigt långt. En avgörande fråga är då om det finns någon möjlighet att fåbehålla firmanamnet Hettemarks. Ett sådant stöd vore väl så mycket värt som ettbetydande ekonomiskt stöd. Ja, jag skulle vilja säga att det är en absolutförutsättning för att verksamheten i någon mån skall kunna fortsätta vidföretaget. Är industriministern mot bakgrund av detta beredd attverka för att man vid ett framtida avgörande om Cewilkos och Hettemarks framtidbeaktar möjligheterna när det gäller att få bevara firmamärket? Om statsbidrag till fortsatt textil-produktion i Om statsbidrag till fortsatt textil-produktion i Jag vill först säga vad jag inledningsvisantydde, att jag i princip i sammanhang där det finns en vilja från deanställda, en dynamik och kreativitet och en förmåga i företagen och från deanställdas sida att främja förnyelsen med att låta de anställda ta överföretagen, är anhängare av detta. I den proposifion om kooperativa företag somplaneras kommer regeringen att ytterligare gå in på möjligheternaatt skapa reella förutsättningar för anställda att ta över sina företag. Menjag måste i detta speciella fall tala i principer, eftersom det måste ankommapå Eisers företagsledning att tillsammans med de anställda finna de framtidaformerna för Eisers överlevnad och de framtida formerna för de anställdasmedverkan i denna process. Som jag sade i mitt svar återkommer jag fill dennafråga . Jag kan därför inte heller ge mig in på en diskussionbeträffande enskilda varumärken och deras framtid i detta sammanhang. Det har berättats för mig att man i Eiserledningendiskuterar en uppdelning av koncernen på ett antal självständiga ansvarsområdenoch resultatområden. I detta sammanhang förefaller det som om det skulle finnasgoda förutsättningar att ge de anställda ökad möjlighet, på de driftsplatserdär så kan vara fallet, att också ta ett direkt företagaransvar. Jag ärsjälvfallet beredd att i min mån och inom givna ramar medverka till en sådanutveckling. 17SVEN (); Jag är naturligtvis tacksam för det besked jaghär fått, ty det är mycket viktigt att man från högsta ort har en positiv inställningi den fråga det här gäller. kommer företrädare för , om jagär rätt underrättad, att på departementet redovisa sin utredningrörande framtidsutsikterna för , Här kommernaturligtvis alternativet med löntagarägda företag att behandlas. Industriministern säger att han kan behandla denna frågabara ur principiell synpunkt. Det har jag förståelse för i detta läge avutvecklingen. Men det skulle vara av allra största betydelse för de anställdasfortsatta engagemang, om de i varje fall i samband med uppvaktningen i departementeti morgon kunde få det besked som jag har fått . Detta besked kanske kanutvecklas ytterligare till att det inte råder några principiella hinder mot attlösa problemet för de anställda på detta sätt med firmamärken. Jag hoppas attså blir fallet. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svarpå fråga 1981/82:84 om tillvaratagande av den tekniska utvecklingskunskapen har frågat mig vilka åtgärderjag anser måste vidtas för att förhindra att den tekniska utvecklingskunskapeninom fler och fler branscher försvinner. Orsaken till fråga är hans uppfattning attden tekniska utvecklingskunskapen inom fler och fler branscher försvinner tillföljd av att svenska företag kommer i utländsk ägo. Försäljning av företag eller delar därav över gränserna ärmånga gånger ett led i den fortgående specialisering som ständigt pågår såvälinom landet som utomlands. Sett ur nationell synvinkel får denna utvecklingsåväl positiva som negativa konsekvenser. Detta innebär att man på vissaområden stärker sin ställning medan man på andra områden exempelvis kan förlorakompetens. Det är dock tyvärr orealistiskt för ett litet land som vårt att iinternationell konkurrens följa med i utvecklingen inom alla produktområden. Enligt min uppfattning är det samhällets uppgift att skapasådana allmänna betingelser för industrin att de utvecklingsbara ochinternationellt konkurrenskraftiga delarna kan utvecklas vidare. En mängdåtgärder med syfte att åstadkomma ett industriklimat som stimulerar företagensforsknings- och utvecklingsverksamhet har tagit ställning till medanledning av regeringens industripolitiska proposition (prop.1980/81:130, NU 1980/81:64, rskr 1980/81:425). Förslagen i propositioneninnebär bl. a. direkta stödåtgärder för forsknings- och utvecklingsarbete iföretagen. För att generellt stimulera denna typ av verksamhet finns sedan 1973också ett särskilt forskningsavdrag som medger extra skattelättnader i sambandmed forsknings- och utvecklingsarbete i företag. Regeringen har föreslagit(prop. 1981/82:70) vissa förbättringar i möjligheterna att göra sådant avdrag. Ett annat sätt att möta de problem som tarupp är att genom lagstiftningsåtgärder införa en kontroll av utländska förvärvav svenska företag. Som justitieministern redovisade i ett interpellationssvarhäromdagen pågår f. n. inom ett arbete med att utforma ensärskild lag i ämnet. Målsättningen är att en proposition skall läggas framtill våren. Om tillvaratagande av den tekniska utvecklingskunskapen 19THURE JADESTIG (s): Jag ber att få tacka statsrådet för ettpositivt svar på min fråga. Bakgrunden till min fråga har varit att ett finsktföretag övertar ett svenskt -det är i och för sig inte så märkligt. Men påindustriorten känner man osäkerhet . Å andra sidan upplever deanställda det som en god chans att få behålla sina arbeten. - Så komplicerad ärvår industriella vardag. Fabriken utgör dock stommen i industrisamhälletsarbetsmarknad. Om sysselsättningen på vissa bruksorter i köpte det svenska företaget för endast ett parår sedan. Även den gången såg de anställda och kommunen delta som positivt. hade en industrienhet som tillverkade jordbruksmaskiner, ochkanske kunde skördetröskan bli ett komplement till förelagets lantbruksmaskinsenheter.Men så var det tydligen inte. Den svenska tillverkningen av skördetröskor övergår nu iandra händer. De svensktillverkade skördetröskorna kommer sålunda att försvinnafrån marknaden. Det svenska företaget övertar det finska företagetstillverkning av kylskåp osv. - som ju passar mycket bra in i den storakoncernens nischer. Det finska företaget kompletterar å sin sida sinjordbruksmaskinsenhet och förstärker sin marknadsandel, och troligen tillförsockså ny teknik. Fabriken i blir bara delvis tillverkande och iövrigt en sammansättningsfabrik. Vad man förlorar är den påverkan som mantidigare kunnat utöva i företagets utvecklingsavdelning, som har varit mycketframgångsrik men som överförs till ett annat land. Ett inhemskt kunnande avvecklas alltså. Vad det kan betydanäringspolitiskt sett i ett längre perspektiv för företagets överlevnad är detsvårt att sia om. tycker jag ändå att statsrådet är mycket positiv i sittsvar. Han har klart och tydligt sett de problem som uppstår, och denlagstiftning som här aviseras- har att se fram emot en propositiontill våren som skall innebära kontroll över utländska företags förvärv avsvenska företag - ser jag som något positivt. Denna lagstiftning kan också geoss chansen att på ett bättre sätt tillvarata teknisk utveckling och teknisktkunnande i svensk industri. Överläggningen var härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1981/82:102 om sysselsättningen på vissa bruksorter iVästmanland har frågat mig vilkaåtgärder som kan vidtas för att via ersättningsindustrier tryggasysselsättningen i de drabbade bruksorterna , , ochHallstahammar. Bakgrunden till frågan är att aktuella friställningar vidFagersta AB ytterligare försämrat sysselsättningslägel i . Bruksorterna i har liksom många andrabruksorter i landet drabbats av strukturförändringar inom industrin. Jag hartidigare här i kammaren redogjort för min syn på dessaproblem och skall inte nu ta upp tid med upprepningar. Lokala och regionalamyndigheter har tagit flera initiativ till projekt som syftar till attåstadkomma ny sysselsättning. Sålunda har såväl som Surahammarskommun startat kampanjer för att främja företagsutvecklingen. Liknande projektpågår i och . Vidare arbetar utvecklingsfonden med ett projektför att sökapersoner inom företagen som vill starta ny verksamhet. Med anledning av bl. a.nedläggningen av masugnen i Spännarhyttan förklarade jag mig beredd att föreslåregeringen att lämna regionalpolitiskt stöd till särskilt angelägna projekt iNorbergs kommun utöver vad som normalt utgår i stödområde 2. beslötvåren 1981 på regeringens förslag (prop. 1980/81:67, s. 36) om ökademöjligheter att bevilja regionalpolitiskt stöd till bl. a. kommunalaindustrilokaler i orter som drabbats av strukturförändringar inom gruv- och stålindustrin.I har också lokaliseringsstöd beviljats för att bygga kommunalaindustrihus.