prot · G50948 · 1981-12-31 00:00:00 — Om det nuinte skulle fattas ett beslut om rekonstruktion, skulle bolaget ståinför ett ekonomiskt sammanbrott. För ligger det annoriunda till. harfaktiskt fortfarande en ganska god ekonomisk ställning - tack vare tidigaretillskott av statsmedel. har företaget fått över 2,5 miljarderkronor av statsmedel, varav drygt 2 miljarder som förlusttäckningsbidrag.Därför kunde det ligga nära till hands att diskutera det nu föreslagnakapitaltillskottets storlek. Det ursprungliga önskemålet från och dess ägareStatsföretag var en halvering av fraktsatserna för malmtransporterna och ettkapitaltillskott på 1 900 miljoner. I departementen har en prutning skett.Förslaget beträffande fraktkostnaderna har behandlats i trafikutskottet ochkommer upp för behandling i kammaren. Vi får då tillfälle att diskuteradet. Jag ville bara nämna detta, därför att man kan konstatera att det varken iden proposition som vi då skall behandla eller i den som vi nu behandlar finnsnågon egentlig förklaring till den prutning som har skett. Beträffandekapitaltillskottets storlek har industriministern gett en förklaring, när hanhar hänvisat till planer på att införa differentierade arbetsgivaravgifter.Det framgår inte om den förklaringen skall täcka hela sänkningen avkapitaltillskottet eller bara en del av denna. Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. 5 protokoll 1981/82:48-50 Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. När vi har studerat det kalkylunderlag som har funnitstill hands, alltså egna siffror, har vi kommit fram till att detegentligen var överflödigt att - som industriministern nu har gjort - i dettasammanhang föra in en diskussion om differentierade arbetsgivaravgifter. Detföreslagna kapitaltillskottet borde enligt vår uppfattning vara tillräckligtför att uppnå målet med rekonstruktionen, utan att man räknar in pengar från eneventuellt kommande differentiering av arbetsgivaravgifterna. Vi har emellertidi ett särskilt yttrande klargjort att vi inte har någon ändrad uppfattning utanfortfarande rekommenderar en differentiering av arbetsgivaravgifterna, dvs. ensänkning, inom det inre stödområdet. Vi har på något sätt velat markera att viinte vill räkna in dem vid diskussionen om kapitaltillskottet och inte taställning till storleken. Vi tycker helt enkelt att den delen inte hör hemma idenna proposition. När vi alltså tillstyrker det föreslagna kapitaltillskottetär orsaken naturligtvis först och främst den stora regionalpolitiska ochsamhällsekonomiska betydelse som järnmalmsrörelse har i malmfältskommunerna.Men det är också vår uppfattning att den nya ledningen målmedvetet och på rättsätt har tagit ett ordentligt grepp, med förslag som bör kunna ge de bästamöjligheterna till överlevnad. Även om egna kalkyler visar att det kanske hadegått att klara en rekonstruktion med lägre belopp, anser vi att det vore felatt hårdra de här kalkylerna, därför att de naturligtvis innehåller en massaosäkra faktorer. Det är särskilt marknaden som är mycket svår att bedöma. Ommarknaden utvecklas sämre än man hoppats, kan det också hända att goda soliditet visar sig vara något av en chimär. Vi vill också gärna stryka under att i sinframställning betraktar detta som en engångsrekonstruktion. Vår tillstyrkan avkapitaltillskottet innebär också att vi föredrar en rejäl engångsrekonstruktionframför flera upprepade engångsrekonstruktioner. När det gäller är det alltså fråga om ett mycketstort kapitaltillskott. Då finns det alltid en risk för att man får snedvridnakonkurrensförhållanden jämfört med andra företag i branschen. Vi är litetbesvikna över att utskottet inte har varit berett att i sitt betänkande uttalasig även på den punkten. . sade att utskottet haruttalat sig om delta och att det får räcka. Men vi anser att det är just närman ger nya kapitaltillskott som det finns anledning att understryka de härproblemen. Det uttalande som nämnde är så gammalt somfrån 1977/78, och då sade utskottet: "Närdet gäller de mindra handelsstålsverkens situation vill utskottet understrykavad som anförs i propositionen om det angelägna i att dessa verk äveni framtiden kan bevara sin konkurrenskraft. Åtgärder som vidtar som ettled i sin strukturomvandling får inte utformas så, att de leder till väsentligasvårigheter för de mindre verken. Det statliga engagemanget inomhandelsstålsindustrin i form av får alltså inte medföra att mindrehandelsstålverk slås ut och problem sålunda flyttas från en ort till enannan." Detta har upprepats åtskilligagånger under diskussioner här i kammaren. Jag tycker att det är just vid detillfällen då man tillskjuter nya pengar som man har anledning att bevaka dehär frågorna. Därför hade vi ett önskemål om att till de krav som framställs,som industriministern anförde i propositionen, skulle läggas villkoret att detnya statsstödet inte får snedvrida konkurrensförhållandena. Jag beklagar attutskottet i övrigt inte ställde upp på den tanken, eftersom man var heltöverens i de här frågorna vid alla tidigare tillfällen. Jag beklagar också att industriministern inte finns kvarhär i kammaren längre, därför att han sade i en interpellationsdebatt den 27november i Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. "Beträffande finvalsverket i vill jag erinra omatt det pågår en utredning inom i den frågan, liksom att diskussionernamellan och svenska och nordiska tillverkare om profiler pågår. Det är ettutredningsresultat som snart föreligger- vi räknar med att det skall kommaomkring ." Vad industriministern här talade om är samma program fördivisionen profiler och specialprodukter som nämns i handlingsprogram. Men det är någonting som inte stämmer här. Inför utskottetsvarade VD på en direkt fråga att förhandlingar med övriga svenska ochnordiska tillverkare inte pågår. Vi måste först klara ut vad vi själva vill,föll hans ord ungefär. Detta måste, såvitt jag kan förstå, bero på någonmissuppfattning från industriministerns sida. Jag tror att det verkliga läget är att det finns en vissoro bland övriga svenska verk beträffande det program för de valsandeavdelningarnas framtid som man arbetar med inom . Möjligen kanindustriministern ha förväxlat diskussionen mellan företagen - för detförekommer, har jag hört berättas, diskussioner i prisfrågor verken emellan,men de diskussionerna har inte varit ägnade att mildra den oro som faktisktförekommer bland konkurrenterna. Det hade därför varit värdefullt, om vi hadefått bekräftat här i debatten enigheten beträffande det nödvändiga i att tillseatt de stora statsstöden inte snedvrider konkurrensen. bara några ord om skrotet, eftersom PerWesterberg lovade att jag skulle säga någonting. Jag tror att det skulle föraför långt, om vi tog upp en skrotdebatt också. Vi kan bara konstatera -vilket alla som följer de här frågorna är medvetna om - att det ute i industrinförekommer en mycket intensiv skrotdebatt, som tränger sig in i huset litet dåoch då. Jag vill bara poängtera att frågorna om konkurrensvillkor ochkonkurrensförhållanden och skrotfrågan har ett visst samband. Jag nöjer migsåledes med att bara hänvisa till att man bör ha också skrotfrågan i åtanke närman talar om konkurrensen. Jag har inget ytterligare yrkande, utöver attgenom att upprepa vad som har sagts och sammanfatta det yrka bifalltill samtliga moderata reservationer och i övrigt till utskottets hemställan. Kapitaltillskotttill vissa statliga företag, m. m. 65 (vpk) replik: Det är bara ett kort stycke i reservation 12som jag blir nyfiken på, när nu har representerats av sin gruvsakkunnige,om jag får säga så. Det finns en passus i reservationen som är ganskaanmärkningsvärd. Där säger man: "Förutsättningarna för en samordning av destatsägda gruvorna bör också studeras. Om ett bättre kapacitetsutnyttjandedärigenom kan erhållas inom ett mindre antal gruvor torde de resterandegruvornas resultat och möjlighet att överleva kunna förbättras." Vad innebär det här , ? Innebär det direktatt och skall läggas ner? Vad är mening meddetta? Om det är någon som med sakkunskap kan svara på det, så är det väl KarlBjörzén. Jag tycker denna passus är ett direkt slag mot vad sompågår i och i . 66 () replik: Vad vi velat peka på är att framtidsutsikternaför järnmalmsgruvorna inte är särskilt lysande och att det finns enöverkapacitet inom landet. Bara i finns en betydande överkapacitet, vilketdet kan finnas anledning att minnas när man talar om investeringsprogram förgruvorna. Även i de två återstående mellansvenska gruvorna finns enöverkapacitet, och alla gruvor går med förlust. Om marknaden utvecklas så att det inte går att driva dessagruvor med lönsamhet, så måste man titta på var det är mest angeläget attbehålla sysselsättningen och verksamheten. Då är det utan tvivel så, att deregionalpolitiska problemen är allra störst i malmfältskommunerna i norr.Problemen är visserligen besvärliga men ändå något lättare att klara iMellansverige. Jag vill säga att demellansvenska gruvorna har en annan möjlighet, nämligen att exportera. Det ärväl deras chans till överlevnad. Om , som talade såmycket om, med hjälp av devalveringen och en skicklig marknadsföring kanexportera tillräckliga volymer, så finns en möjlighet att driva gruvan vidare.Detsamma gäller väl för och granultillverkningen. Om denna öppnarmöjlighet till export, finns det en överlevnadschans vid den gruvan. De olikaprodukterna vid dessa gruvor gör att de inte kan ses som ett intrång på att exportera. Det är alltså möjligt att det löser sig till allasbelåtenhet. Men vi måste vara medvetna om att vi inte har råd att driva mångatunga företag med jättestora förluster annat än möjligen under en övergångstidför att klara omstruktureringen. 67LARS-OVE (vpk) replik: blir jag ännu mer förvånad över den härreservationen. talar nu om det som pågår när det gäller inriktningeni och till viss del i för att man skall få en chans. Mendå har i reservation 12 en klar pekpinne att det i stort sett är dessaföretag vi skall slå ut. Det är det man vill säga - läs mellan raderna! KarlBjörzén var visserligen inte med på detta ärende i utskottet, men det här ärinnebörden av reservation: Lägg ned-det finns ingen framtid. Omdet inte är den uppfattningen man vill föra fram, är den här reservationentotalt onödig. Vad jag kan förstå finns det plats för våra återståendejärnmalmsgruvor i det här landet, och det är väl inte slut med dennautveckling. I så fall är det verkligen allvarligt för sysselsättningenframöver. Jag är helt övertygad om att både , och iframtiden har en plats i den svenska järnmalmsbrytningen. Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. 68 () replik: Det är litet svårt att förstå Lars-OveHagberg. Som jag uppfattade det inledde han sin replik med att säga att hangillade vad jag deklarerat om vår uppfattning. Sedan vände det åt rakt motsatthåll, och då gillade han det inte alls, förmodligen beroende på att han intetrodde på vad jag sade. Jag vill anknyta till vad JohanOlsson klagade över förut, nämligen att det var onödigt många reservationer ochatt en del av de moderata reservationerna kunde betraktas som överflödiga. Jagtror att man skall tänka och se våra reservationer som råd ochtips inför kommande propositionsarbete. Det måste vara bättre för regeringenatt veta litet grand om vartåt det lutar. Det kan man få fram genom att på dethär sättet reservera sig, även när det inte finns tunga formella skäl somabsolut nödvändiggör en reservation. 69KARL-ERIK HÄLL (s): I det betänkande som vi nu behandlar föreslåsdet bl. a. ett medelstillskott till . Det är positivt och nödvändigt att såsker, och jag tror att det, tillsammans med en del av det som LKAB-ledningen nuplanerar att föreslå för framtiden, kommer att medverka till att på nytt göraföretaget både effektivare och slagkraftigare. Men tyvärr räddar man inte jobben för de anställda meddetta. Det blir i stället så, att flera hundra av de anställda får gå över som jag menar osäker tillvaro i något som heter "särskildorganisatorisk enhet som kommer att sysselsättas med projektarbeten,utbildningsverksamhet m. m.". Vad detta egentligen innebär och vad det kange för resultat, det får framtiden utvisa. Klart är väl ändå att man egentligenfrån företagsledningen helst ser att den personal som på det här sättetsidoordnas skall sluta och gärna flytta någon annanstans. drar man dessutom ner investeringsnivån väldigt hårt,och det innebär att man ytterligare förvärrar en redan besvärligsysselsättningssituation. Och jag konstaterar att tyvärr inte heller regeringenhar något att erinra mot LKAB-ledningens planer på den här punkten. Det tycksvara så, att allt annat får stå tillbaka för statsmakternas krav påföretagsekonomisk lönsamhet, och det kommer att skapa stora problem iframtiden. Jag vill verkligen varna för följderna av vad man nu är på väg attgöra. Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. Det är nämligen, fru talman, enligt min mening oklokt attsätta välutbildade gruvarbetare på annat arbete, då man i stället borde sättain den resursen på tillredning, exempelvis för den kommande brytningen pådjupare nivåer eller på andra angelägna investeringsarbeten. Det är risk föratt man, den dag då det blir aktuellt att göra de här investeringarna, tvingasatt anlita entreprenörer av det enkla skälet att man inte har tillgång tillkunnig arbetskraft. Tyvärr ser det ut som om utskottsmajoriteten inte beaktarsådana effekter. Den starkt bantade investeringsnivån drabbar också mångaandra angelägna projekt. Ett sådant är det planerade apatitverket iMalmberget. av den planerade produktionen är redan såld. Investeringen ärbevisligen lönsam, men trots detta tvekar att fatta beslut omutbyggnaden. Varför gör man då ingenting annat från regeringens sida än följerföretagsledningen? Det gäller ju ett antal värdefulla arbetstillfällen i enbygd, där statsmakterna genom exempelvis den tillsatta malmfältsutredningen ivarje fall ser ut att vilja göra några insatser. En annan och kanske ännu allvarligare följd av den lågainvesteringsnivån gäller brytningen av det s. k. västra fältet i . delen av gruvfältet finns det som bekant stora volymer malm, bådehematitmalm och magnetitmalm, och de malmerna lämnar man nu åt sitt öde, därföratt man inte anser det lönsamt att bryta den hematitmalm som finns där.Detta är enligt min mening obegripligt av flera skäl, framför allt därför i har ett alldeles färdigt hematitverk, som man lade i malpåseför . Det står färdigt att tas i bruk för att förädla den härhematitmalmen. Om man nu inte vill göra detta, borde man i alla fallbryta hematitmalmen och lägga den i lager, allt i syfte att räddaförutsättningarna för den framtida gruvbrytningen i Malmbergsgruvan. Det ärnämligen att tala om rovbrytning i . Och bergmästaren, somhar att förhindra en sådan brytning, har uttalat sin oro över att det s. k.västra fältet i inte avsänks i samma takt som den övriga delen avgruvan. Om nu inte företagsledningen av lönsamhetsskäl vill öppna västrafältet, borde ändå regeringen, med sitt långsiktiga ansvar för våranaturtillgångar, ge företagsledningen de direktiv och de resurser som behövsför att förhindra en rovbrytning i gruvan. Regeringen sluter tydligen helt upp bakom LKAB-styrelsenshandlingsplan. Också jag tycker att den handlingsplanen i stora delar är bra.Det är exempelvis helt nödvändigt att uppnå en brytningsvolym på ca 25 miljonerårston för att man därmed bättre skall kunna utnyttja produktionsapparaten. Fördetta är det nödvändigt med den offensiva marknadsbearbetning somföretagsledningen har beslutat och delvis redan påbörjat. Eftersom man i planendessutom kräver en 30-procentig förbättring av produktiviteten i fråga omjärnmalmsbrytningen, får man det intrycket att är ett sjukt ochdåligt företag. Men så är ju inte fallet. Den låga produktiviteten har i alltväsentligt sin förklaring i att man tvingas köra produktionsapparaten på sparlåga.Det är därför nödvändigt att komma upp till en produktionav 25 miljoner årston. Redan på den tiden då verkställande direktör hetteArne myntades begreppet att var i malmfälten för att bryta malm.Därmed punkt och slut. Redan då protesterade vi - jag var nämligen anställd vidLKAB - och även berörda kommuner mot denna princip. var då, och är , ett stort företag med storaresurser i form av tekniskt och administrativt kunnande. Dessutom är företagetden totalt dominerande industrin i de aktuella kommunerna. Det innebär attföretaget måste ta ett betydligt större ansvar för sysselsättningen än vad ensådan här snäv målsättning innebär. Det är därför rent av otäckt att läsa denmoderata reservationen nr 4, där man begär mycket snäva ramar för verksamhet. vet så väl att det privata näringslivet harett ringa intresse för etablering i malmkommunerna. Jag har ännu inte hörttalas om något initiativ från moderat håll som syftar till att förändrasituationen. Trots det vill man nu också förhindra att det statliga görnågot annat än bryter järnmalm, för det är väl det man menar med uttrycket"den normala verksamheten". Jag vill gärna fråga : detta moderaternastack till gruvarbetarna förde många inlevererade vinstmiljarderna undergångentid? påminde i talarstolen omförlustsiffror på . Det skulle vara trevligt om KarlBjörzén och jag kunde minnas hur stora vinsterna var . Men det ärnu glömt. anför man av olika skäl bara de stora förlustsiffrorna. Jag villkalla det här cynism i sin prydno. Det ger gruvarbetarna i varje fall klartbesked när det gäller omsorg om malmkommunernas framtidautveckling. Tyvärr finns det ingen tröst att hämta hos regeringenheller, i varje fall inte om man läser det som industriministern anför ipropositionen och som återges i betänkandet på s. 6. Det har tidigare citeratsi dagens debatt. Jag konstaterade att som företrädare förutskottet betecknade de moderata motionerna som någontingsom slår in öppna dörrar. Man är alltså helt överens. Det skulle betyda att demoderata motionerna finns med egentligen bara av - skulle jag vilja säga -kosmetiska eller andra skäl. De har ingen praktisk betydelse, därför attregeringen och i allt väsentligt är överens. Det citat jag tänker på är följande: "Eftersomlönsamheten är den enda garantin för en långsiktig överlevnad avjärnmalmsrörelserna i och får strävan att uppnå detta mål intemotverkas av att påläggs andra sysselsättningspolitiska uppgifter än desom ligger i den normala verksamheten." Det är, som jag konstaterat, allsingen skillnad mellan det citerade och det som anförs i den moderatareservationen. Man tycks vara helt överens inom borgerligheten om att på siktändå reducera verksamhet i malmfälten till att enbart gällajärnmalmsbrytning. Hur många människor som då kommer att få sysselsättning -eller rättare sagt hur många Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. som dåkommer att mista sin sysselsättning - är helt och hållet betingat av vilkenlönsamhet man ställer krav på för räkning. Det här gör att jag verkligenvill fråga regeringen och : Hur vill ni skapa de arbetstillfällensom är nödvändiga för att upprätthålla den sysselsättning som behövs för skall kunna bibehålla och utveckla malmkommunerna? Vidare vill jag fråga: Anser ni er ha råd att avstå frånden resurs som representerar och följaktligen förhindra att tar enaktivare del i sysselsättningsskapandet inom andra områden änjärnmalmsbrytningen? Om nu uteslutande skall ägna sig åt brytning avjärnmalm, vem skall då bryta och förädla andra och mineraler? Är detmeningen att detta skall förbehållas det privata Bolidenbolaget? I och för sigkan jag förstå den borgerliga regeringens och ambition att låtastaten svara för den förlustbringande, olönsamma järnmalmsbrytningen och lämnaden vinstgivande sulfidmalmshanteringen till privatkapitalet. Det stämmer juhelt överens med den ideologi som ni företräder. Men, mina vänner, räkna medbråk! och malmfältens gruvarbetare kommer nämligen inte att finnasig i en sådan behandling. Med detta vill jag yrka bifall till desocialdemokratiska reservationerna 6 och 7. 70KARL BJÖRZÉN (m) replik: I mitt huvudanförande försökte jag, Karl-ErikHäll, understryka vilken besvärlig situation med stora förluster och storaproblem som hade hamnat i och hur beroende företaget och är avatt man kan reda ut problemen. Vi anser att det är alldeles riktigt att säga,som företagsledningen har gjort i sitt handhngsprogram, att man måstekoncentrera sig på överlevnad och att all ledningskapacitet och allaansträngningar måste koncentreras på järnmalmssidan för att klara den närmasteframtiden och se till att man kan fortsätta att bryta järnmalm där uppe. Dethindrar emellertid inte - det är säkerligen också medveten om -att förklarat sig berett att hjälpa till med resurser ochkunnande för att realisera eventuella andra projekt som är lönsamma. Detta har förrestenockså industriministern sagt vid många tillfällen på regeringens vägnar. Det är alltså inte fråga om att låta lönsamma projekt iNorrbotten ligga outnyttjade. Naturligtvis kommer man att utnyttja allamöjligheter som finns för att realisera sådana. Men man får inte belasta med krav som går utöver vad som är rimligt förföretagsledningen att åta sig i nuvarande läge, då den måste koncentrera sig påföretagets överlevnad. Jag tror att det var en storm i ett vattenglas som Karl-ErikHäll rörde upp här. 71JOHAN () replik: Det är kanske onödigt att tillägga någonting,men jag gör det därför att jag tycker att har tolkat utskottetsskrivning på ett alldeles orimligt sätt. En sådan verksamhet som det här är fråga om måste halångsiktig lönsamhet. Det innebär inte att inte skulle kunna drivabrytning av andra malmsorter än järn. Viscariagruvan har ju satts igång med stöd av rik.sdagen och industriministern. Det är ett exempel på attföretaget strävar efter också annan produktion. Men man skall inte utan vidarelägga Sysselsättningspolitiska uppgifter på , uppgifter som företaget egentligeninte kan klara utan lönsamhet. I det fallet finns det andra krafter som måstesättas in. I grunden ligger att vi måste få ett näringsliv som omfattarverksamheter av olika slag och som är så pass lönsamt att man där kan fullgöraen del av de uppgifter som gruvverksamheten inte längre har. Den gamla offertmetoden finns ju också. Om det visar sigatt den bästa lösningen är att utför en uppgift, som är klart preciserad,för att medverka i sysselsättningsskapande syfte, så är det möjligt att göraså. Vi har inte ändrat på principen att man kan göra det på basis av en offertsom lämnas till statsmakterna. Den möjligheten finns alltså kvar. Karl-ErikHäll bör inte tolka utskottets skrivning snävt utan positivt. Mengrundprincipen är att verksamheten måste vara lönsam. Kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. 72KARL-ERIK HÄLL (s) replik: Låt mig först bemöta , somåterigen kryper bakom företagsledningens planer i deras hela omfattning ochsäger att det nu är problem att överleva. Får jag då fråga är definition på överlevnad? Är ett hälften så stort LKABdetsamma Som att företaget överlever? Är en tredjedel av de nu sysselsatta kvari järnhanteringen i tillräckligt för att betecknas som ett överlevande,enligt mening? Man måste vara på det klara med vad det hela kaninnebära. Jag förstår om gömmer sig bakom företagsledningen. Detskulle måhända jag göra i samma situation om jag själv gärna såg att bantades och att staten fick ta ansvaret för de människor som på detsättet blir över. De andra projekten - var är de någonstans? Här går man inmed statliga medel, ställer en mängd människor på sidan av hanteringen ochsäger, som jag citerade tidigare, att de skall sysselsättas med projekt,utbildning m. m. Var snäll och tala om för mig och kammarens övriga ledamöter,, vad de projekten innehåller och med vilken trygghet man kan sägaatt detta är en lösning. Hur länge finns dessutom de människorna kvar? SkulleKarl Björzén stanna under de osäkra förutsättningarna och vänta på att detskulle hända något positivt?