prot · G50955 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag kan förmoda att det kanskeär ännu värre . Det är en helt absurd situation. Vi har mot den bakgrundeni vår motion krävt att innan nedläggning får ske, skall annan sysselsättningtillskapas. Det är inte gjort i en handvändning. I den socialdemokratiskautskottsgruppens reservation nr 5 har man krävt att om nedläggning ändå sker såskall den ske i etapper. Man kan säga att vår motion med detta blivittillgodosedd en bit, men eftersom vi av erfarenhet vet att det kan ta lång tidatt få fram projekt som ger tillräcklig sysselsättning är det nödvändigt attdriften får fortsätta under den tiden. Jag yrkar bifall till min reservation 6 påden punkten. Vi bör också i det sammanhanget komma ihåg att om man gören samhällsekonomisk bedömning - och jag anser att vi mer måste göra det isådana här sammanhang - blir det inte billigare för samhället med ennedläggning. En arbetsgrupp vid har i sin rapport i detalj behandlat en rad nationalekonomiska och sociologiskaförhållanden och visat på de djupgående effekter för Hörne-forssamhällets sättatt fungera och för den enskilda individens situation i ett yrkesmässigt ochsocialt sammanhang. Det är ingen rolig läsning. Man kan inte bortse från dettaoch de kostnader en sådan situation i förlängningen tillfogar samhället. Vi har i vår motion också begärt att om beslut omnedläggning fattas, så skall 50 milj. kr. ställas till förfogande föralternativ sysselsättning i . Det är oerhört viktigt att sådanadirekta anslag ges för att man snabbt, när ett projekt eventuellt dyker upp,skall kunna ställa pengar till förfogande utan att behöva gå den byråkratiskalånga vägen innan man kommer fram till ett beslut. Det är också viktigt vid enförhandling om företagsetablering att man har litet pengar i näven. Socialdemokraterna har i en motion, och sedan i enreservation i utskottet, krävt att 25 milj. kr. skall anslås för samma ändamål.Jag kan yrka bifall till den reservationen. Den uppfyller inte helt vårt kravpå 50 milj. kr., men jag förutsätter att vid ett bifall till den reservationenskall man ändå kunna återkomma med begäran om mer pengar i de fall det kommer framprojekt som man behöver snabb ekonomisk hjälp för att sätta i gång. Här vill jag inflika, , beträffande de 5miljoner som NCB har sagt sig vilja bidra med, vilket också nämns ipropositionen, att detta enligt vad jag har erfarit inte är särskilt välförankrat. Efter vad jag vet har det i varje fall inte fattats beslut om dessa5 miljoner i . Låt mig i det sammanhanget något kommentera denpositiva behandling socialdemokraternas krav på en särskild arbetsgrupp harfått i utskottet. Det var väl kanske lätt för de borgerliga ledamöterna att gåmed på det kravet. Men vad de däremot inte går med på är att ge dennaarbetsgrupp resurser, så att den får möjligheter att arbeta konstruktivt medatt plocka fram projekt som gersysselsättning. Det man ger med den ena handen tar man alltså tillbaka med denandra. Nej,herr talman, utskottets borgerliga majoritet har ingen förståelse för deproblem som uppstår i , om fabrikerna läggs ned - och regeringensointresse dokumenteras ännu mer , när industriministern inte behagarinfinna sig i kammaren. Problemen kan och skall lösas med gängsearbetsmarknads- och regionalpolitiska insatser. Men medlen för dessa har sombekant regeringen och den borgerliga majoriteten i skurit ned.Hörnefors fabrikers möjligheter att drivas vidare i en eller annan form vilarnu i händerna på de borgerliga riksdagsledamöterna från . Skall nileva upp till de löften ni gett i och i andra sammanhang hemma ilänet? Håller den solidariteten med Hörneforsarbetarna även här i riksdagenskammare? Voteringsresultatet kommer att ge svaret. Jag yrkar bifall till min reservafion nr 6 samt till de övrigasocialdemokratiska reservationerna i näringsutskottets betänkande. , m. m. I detta anförande instämde , och (alla s). Anf.10 () replik: Jag vill bara helt kortfattat sägatill beträffande industriverkets kontakter med andra företag omett övertagande av : Jag förutsätter att industriverkets utredning tiHalla delar har bedrivits på ett seriöst sätt. 11 ()replik: säger att nu bör kräva att regeringen tar uppförhandlingar med andra intressenter och att också Statsföretag då kommer atttvingas att gå in och överväga att ta över driften i . Men LillyHansson vet ju från våra hearings i näringsutskottet att Statsföretags chef harförklarat att man inte kan lösa problemen genom att flytta dem från den enatill den andra. Vi kan ju inte lyfta oss själva i håret, var hans kommentar. Sedantalar om att det blir fullständig katastrof i . Men mankanske inte skall ta till sådana ord om den här utvecklingen. Det kan lättförsvåra läget. Många orter drabbas av liknande problem. Jag håller gärna medom att det är stora problem och att de enskilda människorna får svårigheter iden situafion som uppstår. Men det är viktigt att man fattar sådana beslut somgör att man kommer ur den situationen och inte år sitter fast iförlustföretag, som bara ger nya bekymmer. Därför menar vi att utskottets linjeär riktigare även för de anställdas del, även sett på . Visäger ingenting, påstår vidare, om vilka åtgärder som skallvidtas för att lösa de problem av arbetsmarknadspolitisk art som uppkommer. Mendet är ju att våldföra sig på sanningen. Här har jag nyss Kapitaltillskott till ,tn. stått ochciterat vad industriministern och utskottet uttalat i flera avseenden. Man ärgivetvis angelägen om att denna omvandling sker på ett så mjukt sätt sommöjligt och att man vidtar alla de åtgärder som är möjliga för att göraövergången bra för de berörda parterna. Vi har också anvisat vägar. Vi tyckerinte att man i förväg skall anslå 25 milj. kr. Men vi vet att NCB kommer attfatta beslut om att liksom i Köpmanholmenfallet tillerkänna Hörneforsområdetett grundkapital för att lösa de omedelbara problemen. De grupper som skall arbeta med dessa frågor har redan enhel del i sin hand att börja med eftersom de har de lokaliseringspolitiskamöjligheterna. Industriministern har förklarat att man skall tillämpagenerösare bestämmelser i det här området än vad som gäller i övrigt. Härfinns det alltså resurser att ha i sin hand, som säger, när manförhandlar med intressenter, med nya företag. Att industriministern inte är här beror på att han deltari ett regeringssammanträde, och som bekant är det inte bara i somdet är problem. Jag kan ju i min tur fråga varför ärnärvarande vid denna debatt, som är så angelägen. Han gick ju ut hårt i ettinledningsanförande och borde lyssna fill den kritik han utsätts för. 12LILLY () replik: Jag frågade inte, , varför inteNils Åsling var här. Jag bara konstaterade att han inte fanns i kammaren. Det är en sak, , att sätta sig ner ochförhandla om ett eventuellt samarbete med andra skogsindustriföretag eller medStatsföretag om ett övertagande. När det gäller Statsföretag var det en rakfråga direkt till i utskottet, och på sittande stol kunde hannaturligtvis inte säga annat än att han inte var intresserad. Man sitter inte iutskottet och förhandlar, utan han fick en rak fråga. Vid ett bifall till vår reservation måste regeringen ochStatsföretag sätta sig ner och diskutera vilka möjligheter som kan finnas, ochdet är det vi vill. tyckte att jag använde för starka ord när jagtalade om katastrof om Hörneforsfabrikerna läggs ner. Men visst måste man väländå tala om katastrof, som drabbar en hel ort där det inte finns ett endajobb; det finns inte ett enda jobb i och inte heller i iövrigt att erbjuda någon av de arbetare som bHr friställda. Visst kan man talaom katastrof. Man skall vidta alla åtgärder som är möjHga, säger . Men det skall ske inom de arbetsmarknadspolitiska, regionalpolitiskaoch lokaliseringspolitiska ramarna. Vi vet hur dessa ser ut . Vi vetockså - och det poängterades väldigt starkt från Köpmanholmsgruppen i utskottet- att det är mycket viktigt att man får dessa pengar, just därför att man påett bättre och snabbare sätt kan realisera de projekt som eventuellt kommerfram. Där finns f. ö. tydligen vissa projekt. Men man behövde pengar "pådirekten" utan att behöva gå den byråkratiska och mer långdragna vägen.Det är därför som man behöver dessa medel. säger att regeringen och utskottsmajoriteten skall behandla dessa frågorpositivt. Man har en beredskap för det. Men varför kan då utskottsmajoriteteninte gå med på det som vi kräver, nämligen att regeringen skall använda sig avdessa möjligheter. Det är det som saken handlar om. Anf.13 () replik: När anslår medel måste man ändå ta hänsyn till de resursersom finns och alla de krav som kommer från många olika håll. Man har här ändåanvisat vägarna för att nå resultat. Man har påvisat att det redan finns medelatt börja med inom de lokaliseringspolitiska ramarna, som är större än vad mannormalt tillämpar i det här området. Det finns medel att använda iförhandlingar med intressenter. Då menar vi att de människor som skall jobbamed detta har något att börja med. Skulle det visa sig att det finns så braprojekt som säger gäller det ju att återkomma. Ett bra projektbör inte falla av brist på medel om det är realistiskt och genomförbart. utskottet och industriministern gjort klart. Jaghar talat med industriministern , och han vill verifiera atthan står för vad han sagt i propositionen och är beredd att medverka när detfinns bra projekt att genomföra i det här området för att göra omställningen såmjuk som möjHgt för de berörda. , m. m. Anf.14 () replik: hävdar fortfarande att det inte är nödvändigt att anslådessa medel utan att det finns medel att börja med inom ramen förlokaliseringsanslagen. Det är möjHgt att det finns - men det är inga snabbapengar. Det skall gå den vanliga, långa vägen via ansökningar och remisserinnan ärendet över huvud taget kommer till regeringen. Det är enosäkerhetsfaktor man kan ha om man har tid på sig att gå den långa vägen. MenJohan vet också att det kan hänga på om man har medel i sinhand att erbjuda vid en förhandling om en eventuell företagsetablering. Då kanman inte säga: Om vi möjligen får det här lokaliseringsstödet, som vi kanskefår besked om eller , då kan vi erbjuda er demedlen om ni lokaliserar er hit. Detär den situationen vi vill undvika genom att på det här sättet direkt anvisamedel. hänvisar till löften ommedverkan vid varje projekt som kan dyka upp. Men jag har inte lika stortförtroende för som har. 15 (): Det finns som regel minst två bra lösningar på ett problem. Bland defrågor som tas upp i näringsutskottets betänkande nr 20 behandlas på vad sättKöpmanholmsgruppen skall tillföras medel för sin fortsatta verksamhet i syfteatt skapa nya sysselsättningstillfällen i och kring när NCB:sverksamhet där avslutas. 12Riksdagens protokoll 1981/82:53-55 Kapitaltillskott till ,m. Fabriken i var tidigare avsedd att läggas nedmed utgången av . Men genom att företaget sökt och erhållit detstatliga omställningsbidraget, vilket jag f. ö. aktivt medverkat till, kommerdriften att upprätthållas till . För min del anser jag att detvore en fördel om verksamheten kan bedrivas minst genomförlängning av tiden för omställningsbidraget. Den möjligheten bör inte lämnasutan en mycket noggrann och allsidig prövning. Det vore alltför optimisfiskt att tro att man lyckas ensinom skapa så många nya arbetsfillfällen som det är fråga om här, trotsatt gruppen redan utfört ett bra jobb. Utöver de 5 milj. kr. som NCB ställttill Köpmanholms-gruppens förfogande är det därför helt nödvändigt attytterligare ekonomiskt tillskott garanteras gruppen för dess fortsattaverksamhet. Detta är också kärnfrågan , och i den delen av ärendet råder,vågar jag påstå, full enighet i näringsutskottet liksom jag förmodar även iriksdagen. Till skillnad från den kampanj som bedrivits i massmedia och avandra är det på intet sätt en fråga om ja eller nej fill ekonomiska resurser ifortsättningen till arbetsgruppen. Vad man diskuterat i näringsutskottet och i denna debattär på vad sätt medlen skall tillföras Köpmanholmsgruppen. Det gäller givetvisäven , men för oss i kretsar självfallet intressetkring . Socialdemokraternas förslag om ett bestämt anslag verkar ioch för sig enkelt. majoritet föreslår i stället att regeringenoch berörda myndigheter utnyttjar tillgängliga finansiella och andra resurserför att tillskynda de medel som krävs för att skapa nya arbetstillfällen.Förslaget får en särskild markering och tyngd genom att föreslås gedetta regeringen till känna. Därmed skapas den trygga bas som är nödvändig föratt arbetsgruppen skall kunna fortsätta sin verksamhet. I min avvägning har den väsentliga utgångspunkten varitatt garanti skapas för att erforderliga medel ställs till förfogande för på effektivaste möjliga sätt skall kunna finna ny sysselsättning för defriställda från i . Jag anser att utskottets förslagger denna garanti. En viktig förutsättning för att den här formen för bidragskall fungera är att regeringen skapar en enkel administration för att fåtillgång till de ytterligare medel som Köpmanholmsgruppen behöver. Ilokaliseringssammanhang behöver man ibland kunna arbeta snabbt och utan enomfattande byråkrati, som eljest kännetecknar den statliga lokaliseringsapparaten. Som jag ser det, skall medlen för arbetsgruppensverksamhet användas för förberedande arbeten, projektering och Hknande framtill att en lokaHsering kommer fill stånd. Där tar sedan de ordinarielokaliseringsinstrumenten vid. I propositionen förutskickas att gynnsammastemöjliga stöd skall tillämpas. Det sägs dock ingenting vare sig om hur lång tiddetta skall gälla eller om hur generösare regler begränsas geografiskt inomkommunen. En självklar tolkning borde vara att de sträcker sig så långt fram itiden tills sysselsättningsproblemen i huvudsak lösts. De bör heller intebegränsas bokstavligen till och dess omedelbara närhet, utan debör ges enutbredning som anses erforderlig för att effekfiva insatser skall kunna göras. Med detta yrkar jag bifall till utskottetsförslag på denna punkt. 16 (): Jag kommer i mitt inlägg när det gällernäringsutskottets betänkande nr 20 att, på samma sätt som RolfSellgren, endastuppehålla mig vid det som berör den nedläggningsdrabbade industriortenKöpmanholmen i . I samband med nedläggningen av sulfatfabriken, som skerden , kommer ca 600 arbetare att förlora sina arbeten. Detta sker iett område som har 1 140 arbetslösa, 292 personer i tillfälligaberedskapsarbeten och 318 i arbetsmarknadsutbildning - alltså totalt 1 750arbetssökande. Det kan dessutom tilläggas att MoDo Mekan i centrala delenav lägger ner sin verkstadsrörelse . 130 kollektivanställdaberörs av den nedläggningen. , som är ortens mest expansivaföretag, har förbundit sig att erbjuda arbete till samtliga som drabbas vidMoDo Mekans nedläggning. Att medverkar till en sådan lösning är i ochför sig mycket positivt, men det gör att möjligheterna för dem som kommer attfriställas i att få arbete hos minskar. När det gälleratt skaffa ersättningsjobb för Köpmanholmsarbetarna tror inte vi som lever ikommunen på att man utifrån skall få någon företagsetablering av den storlekenatt det skulle lösa sysselsättningsproblemen för de drabbade. Det gäller för oss att i första hand klara den nödvändigasysselsättningsökningen med kommunens egna företag samt genom att stimulerafolk att starta nya företag. Förutsättningarna i är goda. a.finns en gammal fin industritradition i området. Vad som behövs i arbetet är ekonomiska resurser - resursersom på den korta tid som står till förfogande kan sättas in för att få framsäljbara produkter och skaffa fram lämpliga lokaler, resurser som kan sättas inför utbildning, resurser för att stimulera redan verksamma företag att utöka. Enligt den s. k. Köpmanholmsgruppen, som består avrepresentanter för länsmyndigheterna, utvecklingsfonden, kommunen och fackenoch som har till uppgift att skaffa de nya arbetstillfällena, är det nödvändigtmed nya, friska pengar - pengar för projektering och för konsuHuppdrag, pengarsom utan byråkratiskt krångel kan användas utöver de ordinarie lokaliseringsmedlen. Det är på det sättet Köpmanholmsgruppen hararbetat. Gruppen har fått en flygande start och har redan tagit fram ett stortantal projekt, som måste bearbetas och utvärderas. En del av dessa projekthar av representanter för gruppen presenterats för oss i näringsutskottet. Att Köpmanholmsgruppen kunnat komma i gång så fort och meden så bred aktivitet har varit möjligt tack vare de 5 milj. kr. som NCB ställttill förfogande. Men gruppen kan redan nu konstatera att medlen är otillräck- Kapitaltillskott till ,m. Kapitaltillskott till ,m. liga.Länsstyrelsen har därför tillskrivit regeringen och anhållit om särskilda medelför ändamålet. Denna begäran har inte hörsammats. Av både propositionen ochutskottsmajoritetens skrivning framgår att ersättningsjobben skall medgängse arbetsmarknads- och regionalpolitiska insatser genom att i första handde ordinarie medlen skall användas. Man kan inte säga att ambitionerna hos ägaren, staten, ärsärskilt högt ställda, när vi vet att 600 människor om kastas ut iarbetslöshet. De "ordinarie medlen" står till buds. Här behövs, som vi ser det, extraordinära insatser i allrahögsta grad, om arbetet skall kunna fortsätta och ge den utdelning vi bådeönskar och förväntar. Industriministern skriver vidare att han är beredd attföreslå regeringen att använda de undantagsmöjligheter som regeringen förfogaröver, att med en högre subvention lämna stöd till särskilt angelägna projekt.Det är ett bra förslag - att ge extra stöd till utvecklingsbara projekt. Detborde från sida fastslås genom att vi ger regeringen detta tillkänna. Jag yrkar bifall till reservation nr 8. Som framgår av vad som sagts anser vi att destödmöjligheter som regeringen föreslagit i det aktuella fallet har debegränsningarna, att projekten måste vara mer eller mindre färdigutvecklade,innan stöd kan påräknas. Under sådana förhållanden är det svårt att arbeta. Jagtror att både regeringen och utskottsmajoriteten underskattar svårigheterna attunder den begränsade tid som står till förfogande skaffa nya arbeten. Behövligamedel måste också i det förberedande arbetet ställas till Köpmanholmsgruppensförfogande. Sammanfattningsvis: De 5 milj. kr. som NCB ställt tillförfogande har varit värdefulla. De har gjort att Köpmanholmsgruppen utanalltför stor byråkrati kunnat gripa sig an de olika uppslag som kommit fram.Men anslaget är otillräckligt, vilket redovisats i skrivelsetill regeringen. I reservation nr 9 föreslår vi socialdemokrater att 25milj. ställs till förfogande för ändamålet. Jag yrkar bifalltill den reservationen. , herr talman! Förslaget om ett anslag på 25milj. till Köpmanholmsgruppens arbete får ett massivt stöd från dem som boroch verkar i . Det som utförts visar att trotssvårigheterna finns det ändå möjHgheter att lösa problemen med att skaffa nyaarbeten. Den chansen får vi inte missa på grund av brist på medel. Efter det inlägg i debatten som gjordekan jag säga att det är en stor besvikelse för oss i att inte ensen av våra egna riksdagsledamöter ställer upp på detta förslag. De 25miljonerna är chansen för Köpmanholmsgruppen, och besvikelsen blir därför storom utskottets förslag vinner. Men jag förväntar mig att någon av de övrigaborgerliga riksdagsledamöternafrån länet ställer upp på vår sida och röstar med den socialdemokratiskareservationen. I detta anförande instämdeNils-Olof , och (alla s). 17 () replik: Jag är ledsen att konstatera att inte läser utskottsbetänkandet innantill eller också är så fylld avfördomar och misstro att han inte vill acceptera dess innehåll. Det är inte,som jag tidigare sade, fråga om ett ja eller nej till fortsatt ekonomiskt stödtill arbetsgruppen i . Vad vi har diskuterat är sättet att tillföragruppen medel, och det vore djupt olyckligt om den här debatten om hur gruppenskall få sina medel skall bli så överskuggande att man tappar perspektivet påvad vi egenfligen håller på med. Det olyckliga är ju att en bygd har nödgatsacceptera att en stor och för dess sysselsättning helt avgörande industri skallläggas ned. Det väsentliga är då att vi alla med förenade krafter arbetar föratt skapa nya arbetsmöjligheter för de friställda. Skulle debatten om hur man skall tillföra arbetsgruppenmedel så överdimensioneras och förgifta klimatet att det fortsatta arbetetskulle äventyras, då blir jag uppriktigt ängslig. Jag tycker att det finns enantydan till ett sådant synsätt i anförande, där han uttalade sinbesvikelse. Men jag förmodar att det hänger samman med att han vill ta i litethär . Och jag hoppas att vi, när beslutet en gång är fattat, kan arbetamed gemensamma tag för en fortsatt framfid för och dess omgivning. Kapitaltillskott till ,m. 18 () replik: Jag kan börja med att konstatera attKöpmanholmsfabriken kommer att läggas ned och det är, såsom uttrycktesig beträffande , naturligtvis en katastrof för dem som bor där. Men idet läge som har uppkommit är det angeläget att Köpmanholmsgruppen får depengar den behöver direkt. , som ju kan de här frågorna, har tillskrivitregeringen rörande behovet av att få pengar direkt, och det är inget skoj frånlänsstyrelsens sida att man nu vill ha de här pengarna för att snabbt ocheffektivt kunna lösa problemen. Man vill kunna planera, så att man kanfortsätta det framgångsrika arbete man utan tvivel bedrivit . Som sade i sittinlägg skall vi komma ihåg att både AMS- och regionalpolitiska medel hardragits ned, så att det är ännu svårare än tidigare att få de pengar sombehövs. Vad vi i detta läge vill ha är direkta anslag för attKöpmanholmsgruppen skall kunna fortsätta det arbete som den påbörjat. 19ROLF () replik: Jag vill upprepa att det som regel finnsminst två bra lösningar på ett problem. har i sin begäran tillregeringen anvisat en Kapitaltillskott till ,m. lösning,nämligen ett anslag på 15 milj. kr. Socialdemokraterna hugger till ytterligare,med litet råge, och lägger på 10 milj. kr. De föreslår 25 milj. kr. Men det somnäringsutskottet föreslår - ett förslag som utskottet vill att skallge regeringen till känna - innebär att arbetsgruppen tillförs medel förfortsatt arbete, och detta är kärnan i hela frågeställningen. 20 (): skall vi här i kammaren kröna ennu lång kamp för att rädda 450 arbetstillfällen och en gammal industriortsexistens med ett avgörande riksdagsbeslut. De som drivit kampen för är deanställda, deras fackliga företrädare och socialdemokraterna i . Någon draghjälp har vi inte fått av ,som borde ha haft ett tungt ägaransvar för industrin, ett ansvar för deanställdas framtid och ett ansvar för samhället . Skogsägarna har inteens infriat löften man givit om virkesleveranser till industrin. Direkt motstånd har vi haft alltsedan hösten 1978 frånNCB:s ledning, oavsett vilka direktörer haft, oavsett hurstyrelseledamöterna växlat. Det var just mot företagets ledning vi fördemotståndskampen . Fr. o. m. har den borgerliga regeringen övertagitnedläggningsattackerna. Det här är andra försöket som industriminister att få stopp på Hörneforsindustrin och göra de anställda utan arbete. Detförsta försöket misslyckades. gör man ett nytt. I mitt hemlän lever många i spänd förväntanpå det beslut vi om skall fatta. Skall regeringen lyckas den härgången? SkaH det bli stopp i fabriken redan efter juluppehållet? På läktaren sitter en grupp hörneforsbor, som varitmed i motståndskampen ända från den första jättedemonstration vi ordnade förfabrikens fortlevnad en smällkall novemberkväll . Dengången mötte fler människor upp i demonstrationen än vad det finnshörneforsbor. Solidariteten med har varit stark och gått långt utanför den gamla kommungränsen. Demonstrafionen 1978 blev upptakten till en kamprörelsemot industrinedläggning i som torde vara unik i vårt land. Veckaefter vecka den första motståndsvintern ordnades möten i Hörneforsgårdens A-salsom samlade fullsatta hus. Hörneforsborna grillade riksdagsmän, skogsägarfolk,kommunalmän, fackföreningsledare, NCB-direktörer och många andra och avkrävdedem uppslag för att rädda industrin. Och löftenfick man. Alla lovade göra sitt yttersta. Debattkvällarna följdes av en nästan unikstudiecirkelverksamhet, där oerhört många hörneforsbor deltog.