prot · G509107 · 1981-12-31 00:00:00 — Vi hade från socialdemokratiskt håll en motion som gälldesjöfartspolitiken. Och jag kan, herr talman, börja med att konstatera att sjöfartspolitikeni kan liknas vid ett fartyg som redlöst ligger och driver i mörker ochdimma, utan roder och utan möjlighet att lägga av ett ankare. Med andra ord;Den sjöfartspoUtik som vi f. n. har är i det närmaste helt utslagen. Vi tog ett beslut i omsjöfartspolitikens inriktning. Från socialdemokratiskt håll hade vi vissa yrkanden i detsammanhanget, och dessa framförde vi också i några reservationer. a. krävdevi att regeringen skulle ha förhållandena när det gäller sjöfarten och densjöfartspolitiska situationen under sträng observans samt vidta åtgärder när såblev erforderligt. Och åtgärder har sannerligen varit erforderliga även efterdet beslutet. Den utflaggning, dvs. den försäljning av svenska handelsfartyg,som ägde rum men som tillfälligt bromsades upp- det visade sig vara just tillfälligt - och , har därefter tagit ytterligare fart, och utförsäljningen avsvenskt tonnage har skett i en accelererad takt. Det tillsattes en utredning: närsjöfartsutredningen. Dentillkom efter ett förslag från socialdemokratiskt håll att sjöfartens roll i den svenska trafikpolitiken skulle belysas. Detta hade inte skett tidigare, trots att vid upprepade tillfällen så hade begärt. Utredningen var klar sent . Den slog fast att den svenska handelsflottan nu hade blivit så litenatt en ytterligare minskning av olika skäl, bl. a. försvarspolitiska, inte kunde tolereras. Man konstaterade att det behövdes kraftfulla och snara åtgärder. De åtgärder som har vidtagits har inneburit att man från sida bl. a. har kallat de ombordanställda och redarna till diskussioner, varvid dessa har anmodats att försöka komma överens om ett förslag om hur man skulle kunna komma till rätta med sjöfartens ekonomiska förhållanden. Det har inte lyckats, vilket väl inte 11 heller ärså egendomligt. Två parter, som på något sätt skall resonera under sådanaförhållanden, hamnar självfallet på olika ståndpunkter. Generaldirektör vid utsågs till medlare. Han skulle försöka enaparterna. Men hans direktiv var alltför vaga. Hans möjligheter - de instrumenthan hade att spela med - var av den karaktären att det hela rann ut i sanden.Och där står vi . - - fördes här ikammaren interpellationsdebatt med kommunikationsministern. Då framfördes endel socialdemokratiska synpunkter. Det gällde bl. a. hur sjöfartsfrägornaskulle kunna lösas. Vi efterlyste också då kraftfulla åtgärder från regeringenssida och frågade om dessa snabbt skulle vidtas. Kommunikationsministerns svarkunde inte tolkas som vare sig ett ja eller ett nej. Därför, herr talman, är situationen densamma. Vi kan sehur fartygen i den svenska handelsflottan säljs ut. Vi kan se hur det gods somfinns utefter våra kuster - , och ostkusten - i alltstörre utsträckning förs över till järnvägen. De fartyg som skulle kunna hämtadetta gods blir utan last. Vi vet att järnvägen inte är lönsam i , Närdet gäller sjöfarten däremot - som är helt och hålletutan statliga stödåtgärder- är man nödgad att få debet och kredit att gå ihop. Man kan inte segla medförlust. Därför kan man inte konkurrera med järnvägen. Följden blir bl, a, atthamnar mister godsunderlag, att stuveriarbetare, stuveriföretag ochskepps-mäklerier får minskad sysselsättning. Utförsäljningen av svenska handelsfartyg har skapat storaproblem för de ombordanställda, är ca 11 000 människor anställda ihandelssjöfarten. var det nästan 25 000. Vår handelsflotta harminskat med mer än hälften under de senaste fem sex åren. Tendensen häller isig. Vi anser att åtgärder måste vidtas för att lösa de här problemen, I närsjöfartsutredningen presenterades en rad konkretaåtgärder. De förslag som fördes fram där borde prövas och bli underlag förförslag från regeringens sida. Från socialdemokratiskt håll kommer vi attställa oss positiva till förslag som kan innebära långsiktiga och konstruktivalösningar för sjöfarten. Det brådskar att lösa problemen.Socialdemokraterna i utskottet vill att gör ett uttalande, därregeringen anmodas att kraftfullt verka för att en sjöfartspolitisk uppgörelsesnarast kan nås. Vi fick inte gehör för det i utskottet. Därför framför videtta krav i en reservation. Vi har från socialdemokratiskt håll reserverat oss påytterligare en punkt, nämligen beträffande bemanningen av isbrytare ochsjömätningsfartyg. Den frågan har varit på bord flera gångertidigare. Isbrytarna och sjömätningsfartygen bemannas i med militärpersonal, ett förhållande som är ensamt om av alla de länder som harisbrytarservice. Vi anser att detta gäller civila uppgifter, som borde utförasav civil personal. Frågan har tidigare utretts, men utredningsresultatet hadeväl den gången -som vi ser det - karaktären av en partsinlaga frän den militärasidan, som vill behålla dessa uppgifter under sitt revir. En ekonomisk analysav vad en övergångtill civil bemanning skulle innebära saknades i den utredningen. Mankonstaterade bara kort och gott att en ändrad bemanningsform skulle kosta ettvisst antal tiotal ytterligare. Vi är inte övertygade om attdet skulle bli dyrare. Vi är fortfarande av den uppfattningen att denna servicemycket väl skulle kunna skötas i civil regi till kostnader som intenödvändigtvis behöver överstiga de nuvarande. Det skulle dessutom gesysselsättning åt ca 400 sjömän, I det arbetsmarknadsläge som sjöfolk befinnersig i skulle det vara ett välkommet tillskott. Vi begär nu att frågan ombemanningen av isbrytare och sjömätningsfartyg skall bli föremål för enutredning, där man undersöker de ekonomiska konsekvenserna på ett merallvarligt sätt än man gjorde tidigare. Detta yrkande framför vi i vårreservation nr 3, Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill reservationerna 2 och 3 i trafikutskottets betänkande nr 17, Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar, AnL 99 (); Det vore frestande att ta upp enallmän och principiell sjöfartspolitisk debatt, eftersom sjöfartsnäringen -denna gamla fina nationalnäring- har minskat i enytterligt oroväckande omfattning och dess framtid ter sig påtagligt mörk. Menjag skall avhålla mig från det och bara betyga från moderat sida att vi äroroliga över denna utveckling. Vi anser att de faktorer som är skuld till detkonkurrensutsatta läge som svensk sjöfartsnäring har fått måste rättas fill. Vitror att det i första hand är en fråga för de båda arbetsmarknadsparterna. Viär inte alls villiga att låta staten ingripa med subventioner. Vi anser att detvore oriktigt att bygga upp en näringsgren i landet som kan hållas levandeendast med hjälp av statliga hjälpåtgärder, I den mån det finns skäl att peka på en osund konkurrensinom sjöfartsnäringen från t, ex, statshandelsländer anser vi emellertid attregering och riksdag bör agera kraftfullt, m, fl, har väckt erimotion från moderat håll, som framhåller dessa svårigheter för sjöfartsnäringen.Vi har på moderat håll låtit oss nöja med att påpeka att regeringen böragera och i samarbete med övriga sjöfartsnationer. Vi fåråterkomma om situationen är oförändrad, I det allmänna moderata besparingsprogrammet, som omfattarolika sektorer i årets statsbudget, har vi när det gäller isbrytning föreslagitåtgärder sorri, enligt vär mening, skulle både effektiviseraisbrytningsverksamheten och minska kostnaderna för statsverket med ca 5 milj,kr. Jag yrkar, herr talman, bifall till reservation nr 1 itrafikutskottets betänkande nr 17, AnLlOOALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): Situationen inom den svenska sjöfartsnäringenär följande. Den svenska handelsflottan omfattar ca 500 fartyg om 5,5miljoner dödviktton. Av dessa fartyg är 200 enheter små och med obetydligttonnage. Resterande 300 sysselsätts huvudsakligen i utrikes trafik. bestod den svenska handelsflottan av 600 fartygmed en kapacitet på 13 miljoner dödviktton. Handelsflottan har alltså mer änhalverats , antalet ombordanställda har minskat från 23 1975till 11 000 , och binäringar, leverantörer osv. har drabbats hårt. De negativa samhälleliga konsekvenserna har blivit stora,inte minst därför att sjöfarten är sammankopplad med utomordentligt viktigatransportfunktioner, såsom hamnar och besläktade näringar som varvsindustrietc. Handelsflottans utveckling har inneburit att resten av flottan, dvs. dendel som fortfarande seglar under svensk flagg och som redarna inte har sålteller flaggat ut ännu, har en sammansättning och struktur som inte kan tryggalandets transportförsörjning i politiska och ekonomiska krissituationer.Anledningen är att två tredjedelar av vår handel är koncentrerade till ,som svenska rederier av profitskäl specialiserar sig på de s, k,tunga traderna och långa transportavstånden. Dessutom har, enligtnärsjöfartsutredningen, den svenska handelsflottan volymmässigt nått den gränsunder vilken totalförsvarets behov kan tillfredsställas. Den situation som den svenskasjöfartsnäringen befinner sig i är ett resultat av en totalmarknadsanpassning, som bygger på redarnas kortsikfiga profitintressen och somförmodligen kommer att innebära en fortsatt försäljning, uthyrning ochutflaggning av den svenska handelsflottan om den tillåts fortsätta. Regeringen har konsekvent vägrat att ingripa för att styraoch påverka den här utvecklingen. Man säger att det är av stor betydelse föratt den svenska sjöfartsnäringen skall kunna utvecklas i sunda former attkonkurrensen inte snedvrids genom att staten engagerar sig som rederiägare. Detupprepandet av meningslösa fraser ur det sjöfartspolitiska programmet ter sigsynnerligen löjligt med tanke på att det inte är fråga om att"sjöfartsnäringen skall kunna utvecklas", utan att det är fråga omatt hela den svenska handelsflottan håller på att försvinna. Och man anseruppenbarligen att en fortsatt utflaggning av svenska fartyg tillbekvämlighetsflagg och en fortsatt utförsäljning av svenska fartyg är "desunda former" som den svenska sjöfartsnäringen skall kunna utvecklas i.Det är de former som ett statligt redarengagemang skulle snedvrida genom osundkonkurrens. Därför har man tillåtit att sjöfartsnäringen utvecklats i dessa s,k, sunda konkurrensformer, trots att det har inneburit att av densvenska handelsflottan har försvunnit ur landet, trots att det har inneburit attnära 12 000 arbetstillfällen för sjömän har försvunnit , trots attdet har inneburit att handelsflottan har fått en struktur som intetillfredsställer beredskapsmässiga krav och trots att det har inneburit storasamhälleliga kostnader i form av skatteförluster, i form av arbetslöshet och iform av utebliven produktionskapacitet. Mot dennabakgrund klingar fraserna om att målet med den statliga sjöfartspolitikenär att skapa förutsättningar för att landets utrikeshandel skall kunna bedrivaspå ett effekfivt sätt och till lägsta samhällsekonomiska kostnader synnerligenfalskt. Vpk anser att sjöfarten är alldeles förviktig för att oreserverat skötas av de fria marknadskrafterna. Förespråkarnaför dessa har under en rad av år visat sin inkompetens genom stora ochförödande felspekulationer. De har även på grund av sin profithunger visat signationeUt oansvariga genom att flagga ut en stor del av den svenskahandelsflottan. Den framtida sjöfartspolitiken bör utgå från ettlångsiktigt sjöfartspolitiskt program som har som grund samhällsekonomiska,sysselsättningspolitiska och försörjningsberedskapsmässiga målsättningar.Dessutom bör det vara en del av och harmoniera med ett långsiktigt industripolitisktprogram som omfattar hela den svenska industrins utveckling. Den framtida sjöfartspolitiken bör innebära samhälleligtägande av fartygen, som sedan hyrs ut till rederier utan att dessa fårköpoption. Leasing bör även kunna ske till andra, t, ex, sjöfolkskooperativ,lastägare m, fl, Shippingkunnande och goodwill finns f, n, hos de olikaexisterande rederierna. Den statliga leasingverksamheten bör knytadetta kunnande till den egna rederiorganisationen och leasingverksamheten såledesaktivt bidra till den statliga rederiverksamhetens utveckling. Det är nödvändigt att ökade ingripanden görs, så att enökad andel av den svenska utrikeshandeln transporteras på svenska kölar. Dettamåste på leda till att produktionsinriktningen ändras för fartygfrån den nuvarande koncentrationen på s, k, cross-trading. Målsättningen börvara att övergå till vad som föreskrivits i UNCTAD-koden om40-40-20, bl, a, genom bilaterala handelsavtal med . Forskningen bör inte enbart inrikta sig påsjöfartsteknikens utveckling. Anslag bör ställas till förfogande för forskningkring ändrad produktionsinriktning av nuvarande flotta, och den bör centreraskring helhetsperspektiv på transportekonomi, dvs, undersöka relationerna mellanolika transportsystem från samhällsekonomisk utgångspunkt. En sådan forskning skulle med all säkerhet visa attexempelvis en omläggning till kustsjöfart och inrikes sjöfart i stället förlandtransporter är nödvändig från såväl miljösynpunkt och sysselsättningssynpunktsom oljeberoendesynpunkt. Transportstödets nuvarande utformning har en för sjöfartendiskriminerande och hämmande verkan. Det måste omarbetas, inteminst av de skäl jag anfört. Sjöfolkets arbetsmiljö och psykosociala situation är ettannat område där opartisk forskning bör bedrivas. Den tekniska forskning somfrämst behöver förstärkas är den om driftsystem i förhållande tillenergisparande och miljö samt den om förbättring av sjösäkerheten. seglar en tredjedel avvärldshandelsflottan under bekvämlighetsflagg. Bekvämlighetsregistrering av ettfartyg anses ha skett när detta har registrerats under en flagg som står tilldisposition för redare av vilken nationalitet som helst. Registreringen kan skehos konsul, och i den 6 protokoll 1981/82:107-111 Nr 107 mån krav på adress i registreringslandet förekommer godkännsexempelvis Torsdaeen den adressentill ett advokatkontor. Länder med bekvämlighetsregistrering kan '"'bedriva någon effektiv fartygsinspektion samt saknar social- och sjömanslagstiftning som är tillämpbar ombord på fartyg och som skyddar Anslås till siöfart ombordanställda. Rederietåtnjuter total skattefrihet och full frihet i alla kommersiella spörsmål. Påfartyg under bekvämlighetsflagg är det rederiet, inte lagen, som garanterarförhållandena ombord. Deländer som vanligen tillhandahåller sådan bekvämlighetsflagg är ,, och , men ett antal andra länder förekommer på ITF:sUsta över sådana länder. Här återfinns den allra sämsta delen avvärldshandelsflottan. Den ägs i stor utsträckning av rederier iMedelhavsområdet, etc. Den utgör den del av världshandelsflottansom under tarvUga förhåUanden har fått extra respittid innan den skall huggasupp till skrot. Den delen försöker man nu på internationell nivå att fåeliminerad. Denpersonal som anställts på dessa fiffelflaggade fartyg har inga möjligheter attdriva några fackliga krav - i flera av dessa länder är strejk helt förbjuden.Den saknar också möjligheter att påverka sin arbetssituation. Besättningarnautgörs i allmänhet av befäl från de traditionella sjöfartsländerna och manskapfrån låglöneländerna, t. ex. , , och afrikanskaländer. Detta gör att redarna kan välja en besättning som är garanteratsamarbetsvillig och som inte ställer några krav på löner, arbetsförhållanden,säkerhet etc. Eftersomfiffelflaggningen inte kan accepteras fullt ut från svenskt politiskt håll pågrund av de förlorade skatteinkomster och sysselsättningstillfällen som ärförknippade med sådan utflaggning, säljer redarna sina fartyg och hyr inutländskt fiffelflaggat tonnage. Effekterna vad gäller de svenska skatteinkomsternaoch den svenska sysselsättningen blir givetvis desamma. De svenska redarna harhittills kommit runt hindren med fiffelflaggning på detta sätt. Ett annatalternativ som f. n. diskuteras är att hyra ut fartygen, så att de kan bemannasmed billigare arbetskraft. De svenska redarna skulle därmed behålla sinamöjligheter till framtida spekulationer i fartyg men begränsa sinatransportfunktioner. Detfinns som synes åtskilliga skäl till att gå till kamp mot fiffelflaggarna.Miljön på våra kuster är ett, solidaritet med världens sjöfolk ett annat, kampmot skattefiffel och valutaflykt ett tredje. ITFbedriver en hård kamp mot flaggfifflet men saknar tyvärr stöd frånmyndigheterna. Man har lyckats sluta kollektivavtal med en del fartyg, oftaefter hårda aktioner. Frånsvensk sida kan man bidra till att stävja trafiken med bekvämlighetsflaggandefartyg dels genom att hindra dem att anUta svensk hamn, dels genom att statligaoch kommunala-myndigheter och bolag inte använder sig av dessa fartyg för någotslag av transporter. Jag yrkarbifall fill vpk-motionerna 1981/82:795, 1026 och AnL 101RUNE (): Nr 107 föreslår i sin motion 1389 att enmindre avgift Torsdaeen den för isbrytning skall införas som är konstruerad så att den premierar fartyg 25 rnars 1982 med högsta isklass. Frågan om avgiftsbeläggning av isbrytarverksamhetenbehandlades bl. Anslås till siöfart 1970, när transportstödet infördes.Då uttalades att transportstöd inte skulle införas för sjötransporter justdärför att man hade avgiftsfri isbrytning. Om avgifter för isbrytning införs,kommer konkurrensförhållandena mellan land- och sjötransporter att rubbas. Vi i utskottsmajoriteten menar att det är orimligt att nuvidta åtgärder som skulle skärpa kravet på transportstöd, varför motionenavstyrks. I sin motion 1892 kräver socialdemokraterna att regeringeni överläggningar med redarna och de fackliga organisationerna kraftfullt skallverka för att en sjöfartspolitisk uppgörelse kan nås. Det är ju önskvärt frånalla synpunkter. Det är lätt att uttrycka denna önskan. Men när man har tvåparter, som har sinsemellan helt oförenliga åsikter om hur detta stöd skallåstadkommas, är det inte lika lätt. Tyvärr har svenska fartyg svårt att hävda- sig i deninternationella konkurrensen. Men man får inte glömma att dessa svårigheter harförstärkts genom att vi har en matt utrikeshandel och genom att många rederierhar en svag ekonomisk ställning. Mot denna bakgrund har regeringen tagitinitiativ till överläggningar mellan redarna och de fackliga organisationerna.Under de överläggningarna har man diskuterat olika stimulansåtgärder för svensksjöfart. Man kan utan vidare hålla med om det angelägna i attandelen svenskflaggade fartyg ökar och att nybeställningar av fartyg på svenskavarv kommer till stånd. Tyvärr är det som sade. Chefen försjöfartsverket har inte lyckats åstadkomma ett kompromissförslag, som parternakan ställa sig bakom. Då har arbetet i departementet fått utgå från dettafaktum. Man sonderar nu olika vägar att få till stånd åtgärder, som så långtmöjligt tillgodoser berörda parters önskemål och som kan leda till att andelensvenskflaggade fartyg ökar. Vpk begär i sin motion 795 att ett sjöfartspolitisktprogram skall utarbetas med samhällsekonomiska, sysselsättningspolitiska ochförsörjningsberedskapsmässiga målsättningar som grund. I motionen begärsvidare att ett statligt rederi och statlig leasingverksamhet skall åstadkommas.Dessa båda krav känner vi igen . Man talar något förvånande omatt näringen skall anpassas till UNCTAD-koden genom bilaterala avtal medråvaruproducerande och progressiva . Utskottet har redan tidigare talat om att det är avstörsta betydelse för den svenska sjöfartsnäringen att konkurrensen intesnedvrids genom att staten engagerar sig som redare. Den uppfattningen stårutskottsmajoriteten fortfarande fast vid. När det gäller UNCTAD-koden anser vi att böransluta sig på samma villkor som , varigenom det från svensk sida godtas att u-landsrederier genom linjekonferenser får sig tillförsäkrade en viss andel av °3 konferenslasterna.Men - och det är mycket viktigt - detta får inte tolkas som ett allmäntgodtagande av lastuppdelningsprincipen. Vi anser att fortfarande börverka för att lastuppdelningen begränsas, så att cross-trade-intressena inteytterligare skadas. I en annan partimotion begär vpk bl. a. attbekvämlighetsflaggade fartyg inte skall tillåtas anlöpa svensk hamn. Jaginskränker mig till att påpeka att de internationella åtaganden som hargjort i olika sammanhang i princip gör det omöjligt att hindra fartyg från attanlita svensk hamn bara därför att de bär en viss flagg. Men å andra sidan ärdet naturligtvis angeläget att noga övervaka att fartygen uppfyller överenskomnanormer till skydd för sjösäkerheten, de ombordanställda och havsmiljön.Sjöfartsverket bör därför enligt utskottsmajoritetens uppfattning prioriterainspektioner av fartyg som kan bedömas ha bristfälUg standard. Sedan har vi isocialdemokratiska motioner och även i vpk-motioner fått upp de gamlalångkörarna med krav på civil bemanning av isbrytare och sjömätningsfartyg. Jagtror att kammaren håller mig räkning för att jag inskränker mig till att sägaatt de ekonomiska realiteterna visar att vi inte har råd med en sådanbemanning. I övrigt tänker jag inte upprepa alla argument på de områdena utanhänvisar till vad vi har anfört. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tilltrafikutskottets hemställan på alla punkter. Kammarenbeslöt att förhandlingarna skulle fortsättas . 15 §Anmäldes och bordlades 1981/82:2334av Axel m. fl. 1981/82:2336av m. fl. 1981/82:2337av och 1981/82:2338av och 1981/82:2339av och 1981/82:2341av och 1981/82:2342av och 1981/82:2343av m. fl. 1981/82:2344av och 1981/82:2345av m. fl. 1981/82:2347av och 1981/82:2348av och 1981/82:2349av m. fl. 1981/82:2350av m. fl. 1981/82:2352av m. fl. 1981/82:2354av m. fl. 1981/82:2355 av m. fl. 1981/82:2356av m. fl. 1981/82:2357av i m. fl. 1981/82:2358av 1981/82:2359 av m. fl. Program för regional utveckling och resurshushållning (prop. 1981/ 82:113) 1981/82:2360 av m.fl. 1981/82:2361 av FilipFridolfsson 1981/82:2362 av 1981/82:2363 av /82:2364 av m. fl. 1981/82:2365 av m.fl. 1981/82:2366av m. fl. 1981/82:2367 av m. fl. Ändrade regler för räntebidrag ochbostadsbidrag m. m. samt införande av en hyreshusavgift (prop. 1981/82:124) 1981/82:2368 av m. fl. 1981/82:2369 av OskarLindkvist Vissa ändringar i reglerna om stödför individuell handikappanpassning av bostäder m. m. 1981/82:126) 1981/82:2370 av m. fl. 1981/82:2371 avGunnel och 1981/82:2372 av i m.fl.Närradioverksamhet (prop. 1981/82:127) 1981/82:2373 av m. fl. 1981/82:2374 avAnna 1981/82:2375 av m. fl. Vissa musikfrågor, m, m.(prop. 1981/82:128) 1981/82:2376 av m. fl. 1981/82:2377 avNils Carlshamre 1981/82:2378 av m. fl. 1981/82:2379 av GötheKnutson och 1981/82:2380 av och till taltidningar (prop. 1981/82:129) 1981/82:2381 av 1981/82:2382av m. fl. 1981/82:2383av m. fl. 1981/82:2384av m. fl. Statsbidrag till väg- och gatuhållning m. m. 1981/82:2385av m. fl. 1981/82:2386 av m. fl. Ändrade bidragsregler inom den frivilligaarbetslöshetsförsäkringen, m. m. 1981/82:139) 1981/82:2387av m. fl. Ändring i lagstiftningen om kriminalvård i anstaltm.m. 1981/ 82:141) 1981/82:2388av m. fl. 1981/82:2389 av StenSvensson och 1981/82:2390 av LarsWerner m. fl. Ändringar i sjukförsäkringenm. 1981/82:144) 1981/82:2391av och Stödtill kvinnoorganisationernas centrala verksamhet (prop. 1981/82:155) 16 § Meddelande omfrågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1981/82:319av () till socialministern om förslaget om ändradsjukförsäkring: Regeringens förslag om försämring avsjukförsäkringen har väckt ett massivt motstånd hos hela svenska folket. Medanledning härav vill jag fråga socialministern; Ärregeringen beredd att ta tillbaka sitt förslag om försämring avsjukförsäkringen? 1981/82:320av ..(s) till arbetsmarknadsministern om statsbidrag till ungdomsplatser; Med anledning av att bidrag från statsmakterna förungdomsplatser inte utgår längre än till råder det stor osäkerhetom hur det blir därefter med ungdomsplatser. Jag vill därför frågaarbetsmarknadsministern; Vadavser statsrådet att göra dels när det gäller bidraget till ungdomsplatserna,dels när det gäller kravet på genomgången yrkesintroduktion innan ungdomsplatskan komma på fråga? 1981/82:321av (vpk) till kommunikationsministern om luftfartsverketsekonomiska åtaganden gentemot AB Flygplats: 1970beslöt (prop.