prot · G50952 · 1981-12-31 00:00:00 — Blandde säkerhetsorgan som furnerat svenska myndigheter med sådana uppgifter finnsdet ökända Sureté i . Visserligen har den skandalöse inrikesministernPoniatowski nu förpassats fill historiens skräphög, och det råder envänsterregim i , men Sureté har för den skull inte ändrat singrundläggande karaktär. Det har inte heller de något egenartadeunderrättelsetjänsterna i och . Motdenna bakgrund kvarstår sålunda väsentliga rättsstatliga betänkligheter motterroristbestämmelserna. Nustår det naturligtvis också klart, vilket framgår av regeringens särskildaskrivelse, att bestämmelserna använts i ett mycket begränsat antal fall. Det ärintressant på sitt sätt. Det understryker nämligen någonfing som vpk hävdaderedan i början av 1970-talet, nämligen att åtgärdernas utformning inte står inågon rimlig proportion till deras verkliga effekt och användbarhet. Denkanske allvarligaste invändningen mot terroristbestämmelserna Hgger på just detplanet. De är tvetydiga och klumpiga som instrument. lederinte till att kampen mot de verkliga terroristerna blir effektivare. De lågabeviskraven skapar tvärtom osäkerhet. Man riskerar att blanda ihop potentiellaterrorister med helt ovidkommande personer på ett sätt som hindrar en klar ocheffektiv inriktning mot de verkliga farorna. Dettorde också vara en gåta hur kampen mot terrorismen i världen kan blieffektivare av att man - i stället för att lagfora förberedelser tillterrorak-fioner i - avvisar eller utvisar misstänkta fill ett annatland, där de sedan framträder i full frihet. Vpkhar hävdat att en rad övriga bestämmelser i svensk lagsfiftning på ett säkraresätt ger utgångspunkter för bekämpande av terrorism och åtgärder motterrorister. Utvecklingen , liksom regeringens nu aktuellaskrivelse, bekräftar enligt min mening denna ståndpunkts riktighet. Vihar, herr talman, i så många sammanhang avgett mofioner i detta ärende. Våraståndpunkter är också väl kända. Därför behöver jag inte ytterligare motiveradessa, utan yrkar blankt avslag på proposifionen. Anf.99 (): Det är också väl känt att alla de demokratiska partierna här iförsamlingen har uppfattningen att vi bör skydda oss mot våldsangrepp avterroristnatur, och att vi bör skapa författningsmässiga grunder för dem som viuppdrar denna bekämpning åt. Detär visserligen klart att vi varit förskonade från sådanaangrepp, men det är ingen som helst garanti för att de inte kan komma att slåned över oss när som helst. Därförhar utskottet uppfattningen att vi bör förlänga spaningslagen , somdet är föreslaget. Lagen är kringgärdad med så många, skall jag kalla detsäkerhetsbestämmelser, att man inte har anledning befara att det blir någotmissgrepp eller misstag i sammanhanget. sade att den inte har använts i så många sammanhang. Om jag inte minnsfel är det i fyra fall den har tillämpats. tror jag inte att man kan användadet som argument för att säga att lagstiftningen är klumpig eller olämplig. Mankan lika gärna, och kanske med större rätt, säga att det förhållandet att vihar en sådan lagstiftning har verkat i avskräckande riktning och att den därförinte har behövt användas i så stor utsträckning. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. Anf.100 (vpk): Det framgår väldigt klart av desenaste årens utveckling att dessa bestämmelser inte fyller det syfte förvilket de en gång tillskapades. Om man har strängare rättsprinciper når manockså större klarhet, större effektivitet, och då riktar man sig också på ettannat sätt mot de verkHga farorna i sammanhanget. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottetshemställan bifölls med 302 röster mot 16 för avslag. 1981/82:24om fortsatt försöksverksamhet med användning av telefon vid rättegång (prop. 1981/82:54) 1981/82:25 om fortsatt giltighetav lagen med särskilda bestämmelser om tvångsmedeli vissa brottmål (prop. 1981/82:55) Vad utskottet hemställt bifölls. betänkande 1981/82:17 om . 101BIRGER ROSQVIST (s): I en motion från socialdemokratiskt håll harvi aktualiserat Cypernproblemet. blev en självständig republik 1960. På grund avsitt strategiska läge hade ön länge varit intressant i stormaktsspelet. Detförblev den också sedan den hade förvandlats från brittisk kronkoloni tillsjälvständig repu-bHk. Staten fick ingen lycklig start. 1950-taletskonflikter med kolonialmakten hade svårt skadat grannsämjan mellan de tvåstörsta befolkningsgrupperna, det grekiska flertalet och den turkiskaminoriteten. Det orsakade övergrepp och terrordåd. Till följd av detta sändeFörenta nationerna 1964 en internationell fredsstyrka till ön. Det finnsfortfarande FN-trupper kvar. minskade dock motsättningarna. Det gamla grekiskakravet på anslutning till försvagades. Det turkiska motkravet pådelning av ön mellan och förlorade i motsvarande grad sinaktualitet. Med den politiska och ekonomiska utvecklingen i de två"moderländerna" för ögonen började allt fler cyprioter, oavsettspråkgrupp, att identifiera sig just som cyprioter, beredda att försökaöverbrygga sina - förvisso icke ringa -kvarstående motsättningar. 1974 blev en ödesdiger sommar för . I ett försök atthävda sin makt utlöste den grekiska dåvarande militärjuntan ett uppror påCypern. svarade med att invadera och ockupera norra delen av ön. del av befolkningen blev flyktingar. Militärdiktaturen i föll på sitt eget grepp. ITurkiet har regeringar av skiftande karaktär avlöst varandra. MenCypern är ännu efter katastrofen delat, sargat och utlämnat åtpolitiska avgöranden bortom befolkningens kontroll. Ingentalar längre om en förening med något moderland. nu gäller äråterföreningen av själva ön . Bådegreker och turkar har fått lida svårt av den nuvarande situationen, fastän påskilda sätt. Kontakter har åter tagits mellan grupper inom befolkningen imedvetande om att de har gemensamma intressen. Detråder inget tvivel om att vägen till återförening kan bli svår. Men enåterförening är nödvändig för folk, och den är en angelägenhet av viktför var och en som anser att även en Hten, prövad nation har rätt till frihetoch demokrati. Cypernfråganstår numera på dagordningen för . Men trotsfördömanden av den främmande invasionen är fortfarande en delad ö.Befolkningen på södra delen av ön kan inte besöka norra delen av ön, och viceversa. Uppgifter om ett stort antal personer somförsvann under kriget saknas. Mycket av den tragedisom kriget skapade finns kvar. Cypernär en liten, svag nafion, som har utsatts för övergrepp av större och starkaremakt. FN har ett ansvar att verka för att den orätt som drabbat rättastill. Önligger i en orolig del av . En fredlig lösning och fredligaförhållanden på är också av vikt för situationen i övrigt i området. Ettomvänt förhållande kan medverka fill spänning i . Utrikesutskottethar utgått från att regeringen fortsättningsvis skall tillvarata de möjHghetersom erbjuder sig att i FN och på annat sätt befrämja en samförståndslösning påCypern. Ivår motion kräver vi att regeringen i FN och andra internationella forakraftfullt skall verka för en lösning av Cypernproblemet. Jag kan så här långtacceptera vad utrikesutskottet säger i anledning av vår motion. villjag återigen kraftigt understryka hur viktigt det är att Cypernfrågan intefaller bort i mängden av andra viktiga internafionella problem. FNhar nu aktivt varit engagerat på med trupper . Och sedan sju årtillbaka är uppdraget för FN ännu mera angeläget än det var tidigare.Händelserna 1974 gjorde situationen värre. Ett flertal FN-resolutioner harantagits som skulle ha ändrat situationen. Men den invaderande sidan --har med tyst medgivande av sin militärt allierade stormakt negligerat FN:sbeslut så länge att situationen som den nu är kan riskera att bli permanent,definitiv. Ensådan utveckling skulle förutom den skada den fillfogar det cypriotiska folketockså bli en skada för FN och dess anseende och möjligheterna att inom FN:s konflikten. Det är detta som inte får ske. Det är därför som Cypernfrågani hela dess vidd måste hållas levande. Idetta anförande instämde och (båda 102 (vpk): Cypernfrägan är verkligen en viktig, men inte så litet Nr 52 bortglömd, fråga i internationella sammanhang. Jag instämmer gärna i den föregåendetalares beskrivning av sakförhållandet. är en liten nafion, som har blivit utsatt för stora påfrestningar. måsteockså se situationen i samband med situationen i och Cvpern naturligtvis även NATO:s roll i ockupationen av den turkiska delen av Den innebär entypisk förstärkning av NATO:s roll i . Man behövde den här basen ochville inte släppa den ifrån sig. Sverigesroll i sammanhanget är ganska viktig, eftersom vi är engagerade genom vårFN-styrka där. Jag tycker att utskottet i sin skrivning är litet defensivt.Utskottet säger att man utgår från att regeringen också fortsättningsvistillvaratar intressen och verkar i FN. Man kunde ha gjort en mera offensivskrivning, för att påpeka vikten av detta problem i stället för att såöverslätande - som jag uppfattar det - beskriva sakerna. Den fredsbevarandestyrkan, UNFICYP, som bl. a. håller på , är också något som angåross väldigt mycket. Det är en fråga som bör övervägas av svenska ochregeringen. Det gäller alltså inte bara kostnader, som vi ser avutskottsbetänkandet, som ackumuleras . Det är också en fråga om vadstyrkan verkligen uträttar, vilken uppgift och vilken betydelse den har. Om detär på det sättet att den har blivit ett självändamål, som antyds iutskottsbetänkandet, borde överväga att dra tillbaka sin medverkan medmilitära enheter på . Om den inte tjänar något vettigt syfte, utan kanskebara permanentar ett tillstånd, vilket har påpekats här tidigare, då bör viallvarligt överväga att dra tillbaka våra FN-trupper från . Det kan händaatt ett sådant svenskt agerande skulle göra att man på ett annat sätt får igång en diskussion och ett ifrågasättande från FN:s sida. Jag har, herr talman,inget yrkande. Anf.103 (): Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan i betänkandet. Överläggningenvar härmed avslutad. 21 § Kammaren beslöt att förhandlingarna skulle fortsättas vid morgondagenssammanträde. 22 § Anmäldes och bordlades betänkande 1981/82:8om vissa läromedelsfrågor (prop. 1981/82:51) 1981/82:18med förslag till tilläggsbudget I för /82 (industri- ' departementet) (prop. 1981/82:25) 1981/82:19om kapitaltillskott till Svenska (prop. 1981/ Nr 52 1981/82:20om kapitaltillskott till , m. m. (prop.1981/82:38) 1981/82:26 med anledning av förnyadbehandling av proposition 1981/82:68 om avdragsregler för realisationsförlusterpå premieobligationer 23 § Anf. 104 TREDJE VICE TALMANNEN; Jag får meddela att på morgondagens föredragningslistauppförs, efter de en gång bordlagda betänkandena, följande ärenden i nu angivenordning, nämligen dels utbildningsutskottets betänkande 5, finansutskottetsbetänkande 14 och arbetsmarknadsutskottets betänkande 10, dels det en gång bordlagda ärendet skatteutskottetsbetänkande 26 och delsutbildningsutskottets betänkande 6. 24 § Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1981/82:179 av (c) fill jusfitieministern omförbud i vissa fall att bära livsfarligt vapen; Många ungdomar bär knivar och andralivsfarliga vapen på sig. Det kan leda till att dessa vapen blir använda vidslagsmål. Härvid kan ungdomar komma till skada på olika sätt, och - som vinyligen erfarit - även få dödliga skador. Är justitieministern beredd attundersöka möjligheterna till åtgärder -eventuellt förbud mot att bära kniv ochliknande vapen i vissa sammanhang-så att tragiska händelser av detta slag inteupprepas? 1981/82:180av () till statsrådet om orsakssammanhangen vidoral galvanism: Ett okänt antal människor i vårtland har besvär av oral galvanism. Det kan vara fråga om skador i mun och kroppsom utlöses av kvicksilvret i amalgamplomber o. d. Det kan också vara fråga ombristfälliga legeringar i guldtänder eller olämpligt protesmaterial. Det ärsocialstyrelsen som har ansvaret för det här området. Det råder dock alltjämt en betydande osäkerhet omorsakssammanhangen vid besvär som sätts i samband med oral galvanism. Avserhälsovårdsministern att vidta åtgärder för att bättre klarläggaorsakssammanhangen vid s. k. oral galvanism? 1981/82:181av () till utbildningsministern om statsbidrag till viss studiecirkelverksamhet: Enligt SÖ:s författning 138/81 skall en skarparegränsdragning mellan statsbidragsberättigad och icke statsbidragsberättigadstudiecirkelverksamhet ske. I författningen sägs att för eventuella bidragmåste studieplaner ha godkänts av SÖ. Studieförbunden har dock per brev fåttbesked om att bidrag över huvud taget ej kan utgå för en rad kurser, exempelvisfolklig dans, konsthantverk, konst m. m. Inomstudieförbunden har därför oro uppstått om möjligheterna att fortsättningsviskunna erbjuda kurser inom dessa områden, och det gäller verksamheter där det nufinns hundratusentals kursdeltagare. Detallt bredare konst- och dansintresset liksom det intresset,intresset för äldre tiders seder och bruk och för gamla tillverkningsmetoderhar stimulerats bl. a. genom studieförbundens rika och varierade kursutbud. Denhär studieverksamheten är med andra ord en folkbildningsfråga. Jag vill frågautbildningsministern: Villutbildningsministern medverka till att gränsdragningen mellan statsbidragsberättigadoch icke statsbidragsberättigad studiecirkelverksamhet uppmjukas? 25 § Kammaren åtskildeskl.