prot · G50941 · 1981-12-31 00:00:00 — Sedan skall enjämkning ske av avgifterna med hänsyn till vad som slår i utskottets skrivningom individens behov i del enskilda fallet, som det så vackert heter. Det gällerdå bl. a. individens försörjningsplikt, bostadsbehov, rehabilitering,semesterresor, inköp av exempelvis möbler, TV, stereo eller annat som kanmöjliggöra ett rikare liv för patienten. Ekonomin förändras, och en omprövningmåste kontinuerligt göras - minst en gång enligt cirkuläret. Är inte detta ett praktexempel på krångel och byråkrati,det som man nu inför? Och del är byråkrati som de borgerliga säger sig bekämpaoch som man tillsall ansvariga för all minska på. Vilka är del då som drabbas av detta byråkratiskaavgiftssystem? Jo, del är en ny grupp - människor som har behandlats - engrupp som kan betecknas som den mesta försvarslösa, sårbara och ekonomisktutsatta, del är människor som drabbas av långvarig sjukhusvistelse. Dessamänniskor skall nu tvingas aft för någon tjänsteman redovisa hela sinekonomiska situafion och därtill de personliga ekonomiska behov som kanstyrkas. Sedan är det tjänstemannen som med mer eller mindre subjektivabedömningar avgör om dessa behov är skäliga, för att kunna fastställa enavgift. Detta är en förnedrande behovsprövning som vi borde ha kommit ifrån1981. Del kan inte vara med ökad byråkrati som frågan omarbetslösheten skall lösas. Vänsterparfiet kommunisterna ifrågasätter även omden ekonomiska vinst som här eventuellt görs står i rimlig proportion till alltobehag för patienterna och det arbete som vårdpersonalen och administrativpersonal tvingas lägga ner för att få fram ett underlag för fastställandet avgällande avgifter. Det finns även andra risker med ett differentierat system.Man kan inte bortse från ökade klasskillnader i vården. Vidare finns det riskall behövande avstår från vård av ekonomiska skäl. Särskilt gäller delrehabilitering, vilket är olyckligt, då den behandlingen syftar till ettnormall liv, innebärande minskade kostnader för samhället. kommunisterna anser att detta helt igenomär ett dåligt förslag, som enbart drabbar en redan hårt drabbad grupp isamhället och som går helt emot vårt lands socialpolitiska målsättning ommänniskors lika värde. Jag yrkar bifall fill vpk-mofionen som finnsbehandlad i delta betänkande. Differentierade avgifter för pensionärer vid sjukhusvård 83BLENDA LITTMARCK (m): Jag medger att det hade varit betydligtenklare om propositionen hade inskränkts till att handla om dem som redan varinne i ett graderat avgiftssystem, som hade avvecklat sina bostäder och ställtin sig på alt tillbringa sin lid på en institution och som, när institutioneninte längre orkade med dem, bara skulle flytta över till exempelvis långvården.Kostnaderna skulle där vara desamma. All del blev helt andra, stora grupper,som kom med i propositionen har naturligtvis orsakat oss stora bekymmer. Ett flertal motioner yrkar på ändringar. Alla lar upp desvårigheter som uppstår för just de unga handikappade, trafikskadade, som intef. n. kan klara sig utanför en insfilution, för de medelålders och äldre somhar sina familjer kvar. Kan del vara meningen all familjens standard skallbehöva sänkas på grund av den olycka som drabbat dem? Man kan la exemplet medden skogsarbetare som blev helt förlamad. Han är och har hustruoch tre barn. De bor i eget hem i en glesbygd där hans hustru inte kan få någotarbete utanför hemmet. Ett annat exempel kan vara en 20-åring som råkar ut fören motorcykelolycka. Del finns många sådana exempel. Även bland de äldre finnsdel naturligtvis människor som vill ha sitt hem kvar, och Differentierade avgifter för pensionärer vid sjukhusvård som mantycker skulle ha rätt till det. Utskottets hela belänkande går därför ut påvarsamhet i bedömningen och generös tillämpning. För den första gruppen jag talade om, de som redan varinne i ett avgiftssystem efter denna modell, har vi önskat få enändring så att deras situation skulle kunna behållas oförändrad. Men slår vialltså här. Vi har en annan grupp, som jag glömde vid min uppräkning,nämligen reumafikerna, som för alt kunna klara sig utanför sitt hem måstetillbringa två eller på ett långvårdssjukhus. De blir snabbtutförsäkrade. har man lovat alt det för just korllidsfallen - det är dem jagexemplifierat med reumalikerna - skall kunna sältas en enhetlig avgift somsedan vägs mot vederbörandes kostnader, så att den inte blir för hög. Jaghoppas att detta kommer att fungera. Vi har också i utskottet tagit upp problemet med de unga,de som - om inte något händer på kommunsidan när det gäller utbyggnaden avservicebostäder och liknande - bhr tvungna att stanna på institutionen. Skallde kunna leva ett så rikt liv som över huvud tagel är möjligt under derasförhållanden? Kan de med del nya avgiftsuttaget samla till en TV? Kan de t. ex.åka till med en vårdare? Kan de ta sig utomlands på en semester? Kande köpa grammofonskivor och annat som dcas jämnåriga gör? Allt detta har utskottet diskuterat, och del ligger bakomvårt förslag alt särskilt generösa tillämpningsregler skall användas för dessamänniskor och alt stor varsamhet hela liden skall råda när det gäller allbestämma avgifternas storlek. Om man är sammanboende eller gift, delas kostnadernapå två så alt vägen hem skall vara öppen och så alt familjestandarden inteskall behöva sänkas. Utskottets hela belänkande genomsyras av de här tankarna.Vi har inte förordat avslag på propositionen, men vi har noggrant gått igenomalla kategorierna, och vi har försökt att för alla dessa gardera en oförändradstandard. Vi har naturligtvis också tittat på landstingens rekommendationer. Vihoppas att de generösa regler som vi pläderar för i vårt betänkandeskall tillämpas i fortsättningen. Vad vi kanske mer än någonting annat borde göra är attreformera långvården. Del befinner sig ungefär 6 000 människor inomlångvården utan att de egentligen skulle behöva vara där, om serviceboendet,som jag tidigare nämnde, var ordentligt utbyggt. ytterstaansvar efter kommer alt vara av stor vikt vid den fortsattabedömningen av sådana här saker. är enligt den nya lagen skyldigatt finna nya och okonventionella lösningar på problemen. jämförde ålderdomshemsboendet ochlångvården. Jag tycker alt det ligger väldigt mycket i vad hon säger. Man har iett ålderdomshem sin frihet på ett annat sätt. Man har sina egna möbler omkringsig, och man kan leva ett självständigt liv så långt det går under sådanaförhållanden. Man är i alla fall oändligt myckel självständigare än man är inomlångvården. Även i delta hänseende tycker jag att vi gemensamt blir tvungna attpå allt sätt reformera långvården. Det ringde en människa som sade att hans far är på ettålderdomshem. Där har han allt. Han har sitt eget rum, TV, han har umgänge medandra och han kan gå ut. Han använder färdtjänsten. Han sitter i rullstol, menhan har inte behövt las in på långvården. Han betalar gärna den högre avgiften.Modern däremot, som inte kunde klara sig där, är på långvården. Hon har betalatden vanliga avgiften tills , men hon kommer också att få en lika stor avgiftsom han. Men vad får hon för del? Ingenting jämfört med vad han får. Del har ofta förvånat mig vilken orimlig kostnadsskillnaddel är mellan de olika inslilulionerna. Det är helt obegripligt att långvårdenskall behöva vara så oändligt myckel dyrare än ålderdomsvården som ju i allafall fungerar bra myckel bättre. Mot denna bakgrund och med hänvisning till vad ulskottetsagt om varsamheten och generös tillämpning ber jag, herr talman, all få yrkabifall till utskottets förslag. Differentierade avgifter för pensionärer vid sjukhusvård 84KARIN (vpk) replik; Jag har en känsla av all mot sill samvete. Hon säger att det vore enklare om det här bara drabbadedem som långvarigt och för gott lämnat sitt normala liv och ligger pålångvårdssjukhus. Men även bland dem finns olika behov. Del är ända så, all deinte för gott sökt sig till långvården, utan de har förhoppningen att de skallbli friska och få komma därifrån. Det räcker inte med generösa regler. Del är ju själva behovsprövningen som är så förnedrande.Vi har kommit ifrån denna när det gäller exempelvis barnbidragen ochskolmåltiderna. Därvid löser vi den ekonomiska frågan på annat sätt, och delborde vi kunna göra också i delta sammanhang. Här skall man vända ut och in påpersoners ekonomiska situafion, som de själva kanske inte har kontroll över närde blivit gamla. De skall tala om hur de lever, för alt de eventuellt skall fåjämkningen, som då blir godtycklig, eftersom del är någon som gör en bedömningi frågan. Man har, som sade, också prövat systemetmed differentierade sjukvårdsavgifler i några landsting. Då fick man bakläxadärför att sådana avgifter var lagslridiga, men också på grund av den reaktionsom kom både från patienter och från personal, främst från de kuratorer somtvingades syssla med undersökningar av patienternas inkomstförhållanden. Redan då ifrågasattes den ekonomiska vinsten av ettadministrativt så arbetskrävande syslem. Man påpekade alt det hade haftförödande konsekvenser för de sjuka, all del var administrafivt svårmanövreratoch ur socialpolitisk synpunkt en synnerligen negafiv åtgärd. Det påtalades attrekommendationen med förslag till anvisningar i sin aningslöshet var heltavskräckande. Man undrade om utredarna hade den minsta idé om vilka människorsom skulle komma att drabbas av åtgärden och om hur det över huvud taget gårtill inom sjukvården. Den aningslösheten tycks fortfarande kvarstå. Differentierade avgifter för pensionärer vid sjukhusvård Jag vill citera vad dåvarande chefskuratorn vidSödersjukhuset sade i en arfikel i ; "Vad som alldeles kommer bort i utredningen ärrehabiliteringslanken. 'Skälig hänsyn skall tas till patienternas möjligheteratt tillgodose individuella behov i fråga om rekreation, kultur och liknandesamt aktiviteter som av läkare bedöms äga terapeufisk betydelse.' Sådanaplattityder skall man behöva la del av ! Vad rehabilitering är tycksutredarna sväva i total okunnighet om. T. ex. all de emotionellarehabilileringsproblemen - den psykologiska reaktionen då en människa plötsligtblir handikappad - är väl så svåra all behandla som den fysiskainvaliditeten." Jagstannar vid defta men återkommer i ett senare anförande. 85 () replik: Jag vill bara säga att man när man prövadedelta inte hade socialutskottets betänkande bakom sig. Om bifallerutskottets skrivning, gör ett kraftfullt uttalande för generositetoch för hänsynstagande till de behov som finns. Jag håller med alt byråkrafin blir besvärande, men den är tyvärr oundviklig. 86 (vpk) replik; Den blir sannerligen inte mindre än i dag.Det är till cirkulär fogat något som ser ut somdeklarationsblanketter, och del är dem som man skall använda när man skall lafram de uppgifter som skall prövas i varje individuellt fall. Dennaadministrativa omgång måste väl la i anspråk huvuddelen av de pengar som mankommer all få in. Del blir ingenting kvar av en sådan besparing som det ärfråga om, och det är väsentligt i delta sammanhang. Att sedan enskilda människor skalldrabbas av en behovsprövning, som ändå inte ger någon vinst, tycker vi är heltorimligt. 87NILS CARLSHAMRE (m): Förslaget om differentierade, dvs. ipraktiken oftast höjda, vårdavgifler för utförsäkrade pensionärer har kommit och inte helt obefogad oro åstad bland handikappade och pensionärer. Altden oron har trängt fram till socialutskottet har framgått av betänkandet ochkanske ännu mer av underbara anförande - jag menar verkligenall det var underbart - och det har lett till alt socialutskottet ärutomordentligt tveksamt. Det är nämligen ett märkligt betänkande som vi nu haratt behandla. Å ena sidan tillstyrker man förslaget om differenfieradeavgifter, å andra sidan omgärdar man dessa med sådana restriktioner ochuttalanden om generositet, alt jag undrar om del kan bli någon ekonomisk vinstkvar för sjukvårdshuvudmännen. Om landsfingen verkligen skall leva upp till vadsocialutskottet föreskriver - och det är välmofiverat - undrar jag om delegentligen blir någon affär, om del inte kommer all kosta nästan lika myckelsom del smakar. Vi har haft den här frågan som följeslagare i riksdagenunder åtminstone fio år. Jag har känt mig litet olustig inför den hela fiden.Tidvis har jag känt mig som en enmansopposition i - vpk får förlåta!Om man skalar ned förslaget ända till skelettet finner man att det följer enskrämmande princip. Vad är det som händer? Jo, när en pensionär slutgiltigtblir utförsäkrad, dvs. förlorar även den sista resten av försäkringsskydd,sjukvårdsförsäkringen, blir pensionärens ekonomi ovillkorligen sämre än denvar . Pensionären blir helt enkelt fatfigare. Av det enda skälet all pensionären har blivit fattigareskall man ha rätt att höja avgifterna! Det är precis tvärtemot vad vi gör ihela Välfärdssverige i övrigt. Del finns nämligen inget annat skäl än att hanhar lämnat försäkringen för att höja avgiften! För den som är kvar iförsäkringen skall den låga och enhetliga avgiften gälla. För mig är detta enhelt felaktig princip - jag måste säga del också , även om jag har gjortdet tidigare. Vi får alltså en behovsprövning som är helt uppochnedvänd.Därför att jag har blivit fattigare underkastas jag en annan och högreavgiftssäitning! Detta kan inte vara rimligt. Dessutom tror jag - där delar jagfru uppfattning - alt detta blir mycket krångligt. Jag tror alt vad som har hänt är alt man stirrat sig blindpå några välkända exempel - jag tycker också illa om dem. Det är de fall somdet talas så mycket om och som gäller gamla, svårt sjuka människor som liggerår på sjukhus. De samlar ihop en liten förmögenhet av icke utnyttjadpension, därför att de är fysiskt ur stånd alt förbruka sina pengar. Och såkommer del, säger man, när vederbörande dör några anhöriga somaldrig har brytt sig om vederbörande så länge han eller hon levde, och hämtarut behållningen! Det är ett drag av moralism i det sättet att resonera, somvi också brukar vara rätt fria från i , På mig gör det intrycket att detinte är i första hand sjukvårdshuvudmännens välförslådda intresse av att inågon mån få betalt för vården som man tar hänsyn till, utan intresset är attstraffa de anhöriga, som inte har ställt upp för sin sjuke släkting medan fidvar - de skall åtminstone inte ha betalt också! Det är ett drag av moralism i detta. Jag håller med om attdet är riktigt att de borde ha ställt upp tidigare, men del är främmande förvårt sociala synsätt att använda vad som bör vara och vad som är en socialavgiftssättning till att utkräva ansvar för detta. Del går inte rikfigt ihopför mig. Man gör i det här sammanhanget jämförelsen, som naturligtvispå ett sätt är relevant, mellan den sjuke pensionären, dvs. den pensionär somvårdas på sjukhus, och den inte fullt så sjuke pensionären, som bor påålderdomshem eller i . Det är en jämförelse som kan göras, men jagtycker att del är riktigare att jämföra den sjuke pensionären med sjuka sominte är pensionärer. Det här är egentligen en sjukförsäkringsfråga, och del ärendast den litet egendomliga ärendefördelningen i som gör all detinte är socialförsäkringsutskotlet som fått handlägga den - vilket jag trorhade varit bättre. Differentierade avgifter för pensionärer vid sjukhusvård Differentierade avgifter för pensionärer vid sjukhusvård Jag menar alltså att man skall se delta som ensjukförsäkringsfråga och jämföra med hur vi hanterar andra sjuka, inte med hurvi hanterar andra pensionärer. Då ser del ut på ett annat sätt. Jag har känt mig tvungen, herr talman, alt en gång till -trots alt del faktiskt inte är första gången - deklarera denna personligauppfattning. Det är en personlig uppfattning - jag företräder inte någonting,varken parti eller grupper av något slag. Jag har alltid haft den, och jagkänner mig inte särskilt lugnad av att vi nu blir av med denna evigaföljeslagare - för det gör vi väl. Jag tror verkligen både på och påsocialutskottet i dess helhet, och även på proposilionsförfattarna och derasärliga avsikter all undvika alt reformen får dåliga konsekvenser. Men jag äralldeles säker på, att om de lyckas i sina goda intentioner, blir det ingenvinst på affären. Och det finns naturligtvis en risk att de misslyckas. Jaghar, herr talman, inget eget yrkande. Under detta anförande överlog andre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 88KARIN (vpk) rephk; och jag tycks vara i stortsett överens i denna fråga. Det är riktigt som han säger att den oro som harredovisats för oss inte är obefogad. Vi har också hört avhandikapporganisationerna hur de ser på denna fråga. För många unga fårnaturligtvis överenskommelsen förödande konsekvenser. Man tvingar till en ökadinslitulionalisering och lar ifrån dem möjligheten alt komma tillbaka till ettnormall liv och boende. Jag vill citera ur Landstingsförbundels cirkulär omrutinerna. Om inkomslöverföring slår del; "I slutet av framställer Kommun-Data enmaskinell förfrågan om inkomsluppgifter för berörda personer till ett antalcentrala myndigheter. Förfrågan görs hos (), hosKommunernas pensionsanslall (KPA) och (), Från RFVerhålls aktuella uppgifter om folkpension inklusive pensionstillskott,ATP-pension, KBT, SKBF, Handikappersäftning och dyUkt, Från KPA och SPV erhållsuppgifter om eventuella utgående pensioner. sker förfrågan hosRiksskatteverket (RSV), Från RSV erhålls de uppgifter som lämnats i den senastfastställda taxeringen, dvs, inkomst av kapital, rörelse, jordbruksfastighetetc," Del har berättats för mig all man 1973 frågadelantbrukarna hur många höns de hade, för det skulle man också ha som underlagvid beräkningen, "Dessa inkomster skall ju också påverka avgiften. Förde pensionärer som blir aktuella för inkomstförfrågan mellan deårliga förfrågningarna hos RSV kan taxeringsuppgifter inhämtas direkt från denlokala skattemyndigheten eller från skallelängderna." Men sedan måste man personligen gå till varje individ förall få fram vilka avgifter som skall gälla. Det är en omöjlig situation. 89 (): Jag skall inte tävla med omsvartmålning av systemet, ulan jag skall bara säga att del är ett gammallförslag som vi nu följer. Flera landsfing införde redan tidigare systemet, blev upphävt efter ett överklagande - jag tror all det var på 1970-talel- där man i regeringsrätten åberopade en lag . Det om något visar välhur svårt det är alt komma fill rätta med den här frågan. Vi har i ulskottet inte ansett del rimligt att en personkan vistas på ett långlidssjukhus, uppbära pension och samla förmögenheter påhög, och hör de anhöriga inte av sig utan först närvederbörande är död. Därför har vi biträtt den överenskommelse som har träffatsmellan och regeringen och som syftar till all försöka nå enbättre lingens ordning. Det är naturligtvis många som har varit oroliga för detta,framför allt de handikappade. Men deras krav har vi försökt tillgodose i såstor utsträckning som möjligt genom att omgärda överenskommelsen med allamöjliga föreskrifter om hur den skall tillämpas. Det är naturligtvis svårt alt uppnå fullständig rättvisa,men förslaget är ändå så väl underbyggt all det kan genomföras. De unga handikappade är ett särskilt kapitel. Del är klartalt det finns det som Oroar dem, men i det fallet har ulskollet tillmötesgåttde socialdemokratiska motionerna om att all möjlig hänsyn skall las, och jagtror att det är tillräckligt. Utskottet säger också alt regeringen skall kommatillbaka till med en utvärdering av hur det hela har fungerat, ochdet bör vara betryggande. Jag berfill slut, herr talman, att få yrka bifall till utskottets förslag. Differentierade avgifter för pensionärer vid sjukhusvård 90KARIN (vpk): säger att pensionärerna samlarförmögenheter på hög. Men del måste väl vara i extrema fall, och de kan intevara särskilt många. Den saken borde man kunna komma till rätta med på annatsätt. Han säger också att det är svårt att skapa rättvisa. Menom man inte kan skapa rättvisa, skall då alla drabbas av samma orättvisa? Varskall då de generösa gränserna gå? Det är människor som skall göra bedömningar,och vi behöver bara lilla oss omkring här i salen för all förstå all vi bedömersaker och fing olika. Del blir subjektiva bedömningar. Att de som får sina förhållanden granskade helt enkeltblir utlämnade är en sida av saken. Den andra sidan är att del inte kommer attbli några besparingar. Del kommer bara att bli ökat krångel och mer byråkrati,och det har vi ju varit överens om att försöka minska på. den 2 decerriber 1981 91 GÖRANKARLSSON (s); Vad säger äger väl sinriklighet. Det kan bli litet mer av byråkrati. Men att det kommer att bli merarättvist på det sätt som föreslås kan hon inte förneka. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot 19 förmotion 70 av m. fl. 3 ledamöter avstod från att rösta. Föredrogs kulturutskottets belänkande 1981/82:11 ommuseifrågor. 92 HANS i (vpk): Boktryckarkonsten i fyller om ett parår . Motionen om ett museum för tryckerihanteringen skrevs därför all dengamla grafiska tekniken, som i stort sett har fungerat på samma sätt sedanGutenbergs dagar, nu är på väg att försvinna i väldigt snabbt tempo. Man skullekunna säga all den gamla, ursprungliga boktryckarkonsten går i graven ochersätts av en ny teknik. Som en symbol för det återfanns en hel delgrafisk utrustning av den äldre typen här nere på kyrkogärd; jag antaratt den kom från . Som gammal typograf | passar jag naturligtvis påatt plocka åt mig några små detaljer som skulle minna om det yrke jag har lärtmig. Min egen situation skulle ganska bra kunna beskriva hurfort del har gått. När jag blev färdig typograf troddejag att jag skulle ha ett yrke . Under den korta tid jag harägnat mig åt politik på , dvs. fem , har de absolut sista delarnaav den gamla tekniken tjänat ut; det finns några små och få undantag ute ilandet. Det betyder att mina och många andra typografers och handsätlaresyrkeskunskaper passar bättre in än på 1980-talel.Detverkar häpnadsväckande, men del är faktiskt så. Det finns alltså all anledning att av rent historiskaorsaker bevara den gamla tekniken, lämpligen i museiform. och då som ettlevande och fungerande museum, där man framställer tryckalster enligt den gamlatekniken. Annars försvinner inte bara tekniken utan också yrkeskunnandet. Mankan väl säga alt den generation typografer som jag tillhör är den sista somutbildats att arbeta på gammalt vis. Varför då ett levande museum, varför inte bara ställa uppgrejorna och visa hur del såg ut ? Vi häri mofionen motiverat detta, bl. a. medkvaliletsargument. Den nya tekniken, som i sig är fantastisk och ger många möjlighetertill tryck som inte alls gick att framställa tidigare, riskerar trots allt attutarma en del av de skönhelsvärden som finns - det som man skulle kunna sägaskapades mera för hand. Visst är det moderna snabbtrycket - med utfallande bilderi flerfärg och med montage både snett och vint och med montage på både det enaoch det andra hållet - spännande, och visst ger det väldigt många möjligheterför en grafiker. Men den gamla boken, den gamla trycksaken - layoutad, satt ochtryckt och inbunden av typografer och bokbindare, som anpassat formgivningenefter den äldre teknikens möjligheter - är att betrakta som ett konstverk i allsin enkelhet, något som det inte finns mycket av i dagens massproducerandesamhälle. På samma sätt är det med affischer; Visst är de modernaaffischerna lockande och granna, med fotografier, djärva färgbilder. Men överden gamla typen, där man fick la till en i bästa fall för-tryckt bakgrund ellerett färgat ark och med iräslilar av olika snitt och storlek försöka komponeraett grafiskt alster som skulle slå, som skulle vara informativt, låg del ocksånågot som gjorde alstren vackra på sitt speciella sätt. Ett levande museum skulle kunna syssla med framställningav sådana alster som jag här beskrivit. Motionen är mer utförlig beträffande innehåll i ochverksamhet vid ett sådant här museum, och jag skall inte upprepa detta.Utskoltsledamölerna har naturligtvis läst och satt sig in i motionen. I betänkandet, som vi nu behandlar, finns inte någondirekt värdering av eller åsikt om huruvida motionens syfte är värt att stödjaeller inte.