prot · G509145 · 1981-12-31 00:00:00 — För gjorde vi en totalgenomgång, men jag tycker att det snart finns anledning att ånyo återkomma fillfrågan. Men låt oss inte blanda bort korten, . Vaddet handlar om är helt enkelt följande - och där tycker jag attkonstitutionsutskottet har anledning att gripa in. En person som inte är nöjd med det beslut som regeringenfattat - för den regering som talar om fattade först ett mycketklart beslut om att avvisa personens nådeansökan - sätter i gång med en s. k.hungerstrejk och fåruppmärksamhet i massmedia, och när den ordinarie justitieministern är borta gersemesterregeringen vederbörande nåd, därför att man var rädd för denmassmediereaktion som då fanns. Jag frågar: Är detta rättvist? Är detta en rimlighandläggning? Det är typiskt att det gällde en vapenvägrare. Är detnågon, herr talman, som tror att en ekonomisk brottsling, narkotikabrottslinge. d. hade fått nåd om han hungerstrejkat? En vapenvägraresom hungerstrejkar och får komma i TV, honom kan man allfid bevilja nåd. Jag har svårt att se att detta är särskilt rimligt, ochjag har svårt att se att man skulle kunna blanda bort korten genom att tala omenskilda fall. Visst var det ett enskilt fall, men det handlade i hög grad omnågot som var direkt framprovocerat av vederbörande. Det var inte så att denstackaren var sjuk på grund av omständigheter som han inte kunde påverka - i såfall skulle självfallet nåd kunna beviljas - utan det handlade om att hananvände en metod för att få nåd som jag inte tycker skall leda till sådansärbehandling. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 31 () replik: Jag vidhåller att reservation iprincip är omöjlig. Jag resonerar inte i det enskilda fallet utan generellt. Det finns självfallet inte - om man vill bibehållanådeinstitutet sådant det är - några skäl för att ett visst beteende under allaomständigheter skall utesluta nåd. Hur ser t. ex. på om intagna påannat sätt försöker begå självmord, t. ex. genom att skära av pulsådern? Skullesådant beteende också - alldeles bortsett från omständigheterna i övrigt -utesluta alla möjligheter till nåd? Jag vill understryka - för att det inte skall råda någramissförstånd - att utskottsmajoriteten inte på något sätt har uttalat att desom hungerstrejkar allfid skall få nåd. Vad vi vänder oss mot i den moderatareservationen är att den som hungerstrejkar alltid skall uteslutas från nådoavsett omständigheterna i övrigt. Den grundläggande principen förnådeinstitutet, , skall alltid vara en bedömning av det aktuellafallet för sig med hänsyn tagen till alla i fallet relevanta omständigheter. 32ANDERS () replik: läser mycket dåligtinnantill, eller också förfalskar han medvetet vad som står i vår reservationför att komma bort från en sakdiskussion. I den moderata reservationen står det nämligen inte i alla sammanhang och under alla omständigheter skall låta bli att beviljanåd om det handlar om en hungerstrejk. Det står faktiskt så här: "Om t.ex. en vapenvägrare genom egna åtgärder i form av hungerstrejk försätter sig ien sådan situation att hans hälsa riskerar att försämras, bör" - jagunderstryker: bör - "denne enligt utskottets mening inte kunna påräknanåd. Utskottet finner det angeläget att regeringen generellt beaktar" -jag understryker: Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. beaktar -"detta vid tillämpning av nådeinstitutet i samband med hungerstrejker." Det finns, herr talman, möjlighet att ta hänsyn till deindividuella fallen, om det skulle vara nödvändigt. Men vi har ändå velat göraett generellt påpekande om riktlinjerna för hur regeringen skall behandlavapenvägrare, när de genom hungerstrejker försätter sig i denna situation. Jagvill understryka att vår reservation inte innehåller sådana absolutaskrivningar som försökte få kammarens ledamöter att tro. 33 () replik: uppläsning bekräftar tyvärrprecis det som jag fidigare sade. Att nu tvekar och försöker drasig baklänges innebär naturligtvis att han nu inser att reservationen som sådanär fullständigt omöjlig. vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. 34OSWALD (vpk): När vi fick den här nya lagen omvärnpliktsvägrare, totalvägrare m. m. 1978, skedde det efter omfattande debattoch utredning. Det togs ett steg framåt, och vissa av de problem som funnitsunder fidigare år löstes. Vpk:s ståndpunkt i frågan var att man vid dettafillfälle borde ha tagit bort fängelsestraffet. Vpk var det enda parti som ikammaren yrkade på att man inte skulle ha fängelsestraff för värnphktsvägrareoch vapenvägrare. Vpk anser att har råd att inta en tolerant attitydnär det gäller värnpliktsvägrare. Ser man på omfattningen - som ju också redovisatsi utskottsbetänkandet -, finner man ju att antalet fall av vapenvägrare ochtotalvägrare är mycket marginellt, jämfört med det totala antal värnpliktigasom av olika andra skäl blir frikallade. Det rör sig om något hundratal av allavärnplikts- och totalvägrare, medan i varje årskull tusentals frikallas ochdärför inte gör militärtjänst. har ju i detta som i många andra fallanvänts restriktivt, vilket också framgår av utskottets betänkande ochgranskning och av vad som sagts här fidigare. Enligt mitt partis mening finnsdet inga risker för att det skulle bli något slags massiv efterföljd baradärför att en värnpliktsvägrare eller totalvägrare har fått nåd efter att hahungerstrejkat. Som framhållits tidigare blirdet ju fråga om en bedömning frånfall till fall. Jag tror inte att det är så attraktivt att hungerstrejka attAnders och andra behöver befara att det bUr något massivthungerstrejkande för att man skall slippa undan militärtjänsten. Snarastförhåller det sig ju så, att de flesta i det här landet gärna ställer upp ochgör sin värnplikt. har reserverat sig, och det var ju vad mankunde vänta sig. Vi kommer väl ihåg dåvarande moderate försvarsministern frenetiska argumenterande, när det skulle fattas beslut om den nyalagen. Han var emot alla uppluckrande skrivningar. Helst skulle han ha velat fåtill stånd en skärpning.Ingenting kan få moderater och andra högermän att flyga i taket som när man ifrågasättervikten av att alla måste kallas in i det militära eller när det gäller att slåvakt om den militära apparaten. Detta avslöjar ett mihtaristiskt tänkande ochen oförmåga att se att det finns möjligheter att göra insatser i ett svensktnationellt försvar också på andra sätt än enbart genom att sätta folk undervapen. Vpk tycker att det är gott och väl att det finns möjligheter både att genåd i sådana här fall och att de som inte vill göra värnplikt kan fullgöratjänsten på annat sätt. Vi anser också - om det nu kommer att bli en fortsattdebatt i sådana här frågor - att rättigheterna bör utvidgas, och vi hävdarfortfarande att fängelse inte bör utdömas i de fall som det här är fråga om. Vikommer självfallet att ansluta oss till vad utskottet anfört. Granskningav statsrådens tjänsteutövning, m. m. Sedan de under avsnittet Nåd i brottmål anmäldatalarna nu haft ordet övergår kammaren fill att debattera Regeringenshandläggning av tekofrågor med anledning av beslut. 36 (): Utskottet har - med anledning av beslut -granskatregeringens handläggning av tekofrågor. Teko står här för textil-ochkonfektionsindustri. Vårgranskning har omfattat tiden efter beslut . Genomsitt beslut anmodade nämligen regeringen att utarbetaen övergripande plan för samhällets insatser på tekoområdet, såväl , att den dåvarande produktionsvolymen i allt väsentligt skullebibehållas och att planen skulle grundas på försörjnings- ocharbetsmarknadspolitiska bedömningar. riksdagsbeslut betecknas ensamordning som nödvändig, detta för att strukturförändringar skulle kunnagenomföras i socialt acceptabla former. Hänsyn skulle, enhgt riksdagsbeslutet,tas till den regionala balansen. Enligt beslut behövdes det vidareen effektiv gemensam planering, som skulle omfatta både de statliga och deprivatägda tekoföretagen. 1978års riksdagsbeslut kan sammanfattas på följande sätt: Målet skall vara att enprodukfionsvolym på i allt väsentiigt bibehålls. Vidare anvisar riksdagenframkomliga vägar och förfaringssätt när det gäller hur angivnamålsättningen kan uppnås. Jag vill i detta sammanhang erinra om att på jordbrukets område ärriksdagen överens om autarki - högsta självförsörjningsgrad -genom gränsskydd. Hardå regeringen eftersträvat att nå det av uppställda målet förtekoindustrins framtid? Manbehöver inte vara någon större sanningssökare för att finna att svaret blirnekande. Regeringen har inte ens från början eftersträvat att följa riksdagensuttalade vilja och intentioner i den här frågan. Granskning av statsrådens tjänsteutövning, m. m. följdernablivit så svåra och omfattande i form av tillbakagång inom denna bransch ochmassarbetslöshet bland såväl unga som äldre. Visserligen lade regeringen fram förslag tillåtgärder för tekoindustrin, men de var blygsamma, och den övergripande planenomfattade bara två budgetår. I det läget fann att regeringen frångåttde rikfiinjer som förordat . Enligt krävdes långsikfiga samhällsinsatser aven helt annan storleksordning än vad regeringen förordat i sin proposition.Planering och utredning borde överlåtas åt de ansvariga organen på området,dvs. tekodelegationen, statens industriverk, överstyrelsen för ekonomisktförsvar och AMS. I väntan på att detta planeringsarbete utförts och slutförtsaccepterades regeringens proposifion om treårig planering. Med anledning av förnyade uttalande uppdrogregeringen åt de nämnda ämbetsverken att utreda och lämnaunderlag för fortsatt långsiktig planering av statliga åtgärder förtekoindustrin. Innehållet i uttalande skulle beaktas. Rapporternaskulle avse tiden fram fill 1987. Regeringen föreskrev i ett annat beslut , att detsamordningsansvar som åvilade tekodelegationen skulle avse hela tekoindustrinoch att delegationen skulle samordna de olika ämbetsverkens arbete. Tekodelegationenskulle också beakta innehållet i uttalande. Tekodelegationen ficken klar uppfattning av sitt uppdrag. redovisadedelegationen förslag till regeringen om den fortsatta planeringen påtekoområdet. I sin rapport finner delegationen att omfattande åtgärderfrån samhällets sida krävs för att uppfylla det av fastställda målet,nämligen att produkfionsvolym i allt väsentligt skulle bibehållas. Tekodelegationen föreslog vidare att de handelspolitiskaåtgärderna skulle effektiviseras. Det var ett framåtsyftande förslag, somregeringen emellerfid inte beaktade budgetproposifion.Myndigheternas planeringsverksamhet fullföljdes inte. Någon långsiktig,övergripande plan för tekoindustrin presenterades aldrig för . Manföreslog enbart insatser på kort sikt. I budgetpropositionen 1981 tog regeringen uppmålsättningen för tekopolitiken. Regeringen ansåg därvid att den dåvarandeproduktionskapaciteten var av en storlek som var tillräcklig från beredskapssynpunkt.Att upprätthålla denna kapacitet skulle vara ett riktmärke för försörjningspolitiken.Regeringen har därmed övergivit den av fastställda"målsättningen" för ett annat uttryck, nämligen"riktmärke". Det är en otillbörlig glidning i språkbruket, sompropositionsförfattaren här gör sig skyldig till. ser regeringen alltså den av riksdagenfastställda målsättningen för tekoindustrin inte längre som ett mål utan somett riktmärke - vad det nu kan innebära. Vi kanske kan få en semantiskförklaring, en ordförklaring. Ett vet vi, och det är att när uttalademålsättningar av den borgerliga regeringen omvandlas till riktmärken, sådrabbar det de anställda och tekoindustrin. Den befinner sig på grund avregeringens handlingsförlamade politik i allvarligt krisläge, med storarbetslöshet som följd. Konkretinnebär detta bl. a. följande. lades ca 4 000 varsel inomBeklädnadsarbetareförbundet och ca 2 000 varsel om korttidarbetsvecka. Iaugusti framträdde handelsminister på . därefter varslades var artonde arbetare i förbundet. Vardet socialt acceptabelt? minskade antalet ibeklädnadsindustrin sysselsatta arbetare med ca 15 000. . Bland förra årets utförsäkrade från Beklädnads A-kassa varen fjärdedel under . Produktionsvolymen har sjunkit från till igenomsnitt , en katastrofal minskning. Det är laisser-faire-politik av välkänt gammalt liberaltmärke. Svenska kläder vore värda ett bättre öde inom- och utomlands. Besinnar men vad som kan hända i händelse av avspärrningeller handelspolitisk bojkott och om borgerliga regeringar tillåts fortsättasin förda, handlingsförlamade politik när det gäller tekoindustrin,aktuahseras på ett besynnerligt sätt den nordiske skalden sägenom kejsarens nya kläder. I det här sammanhanget skulle den i ny version kunnahandla om en regering utan kläder. Jag yrkar bifall till reservation nr 2. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 37JÖRN (vpk): När regeringen lade fram sinproposition i tekofrågan, skedde det mot en speciell bakgrund. Det fannsbestämda önskemål om en mer kvalificerad och långsikfigare planläggning avtekopolitiken än dittills. Önskemålen kom till uttryck i näringsutskottets betänkande1978/79:16. Vårpropositionen 1979 hörsammade inte dessa önskemål.Följden blev då en ganska skarp vidräkning med propositionens förslag frånnäringsutskottet i betänkandet nr 48. Av näringsutskottets formulering, som enhälhgt godkändesav , framgår att ställde andra krav på kvalifikationsgradenhos statens tekopolitik än vad regeringen i sin proposition hade tänkt sig. Detframgick också klart vilka krav tänkte sig - det finns uttryckt bl.a. i betänkandet nr 48 s. 15 andra och tredje styckena. Vad där avserär förslag av mer kvalificerad natur i propositionsform till . Vad regeringen däremot har gjort är att på administrativväg initiera viss utrednings- och samordningsverksamhet inom en rad stathgamyndigheter som har med tekoområdet att göra. Detta är något annat och vidamindre än vad har begärt. Det är alltså helt uppenbart att regeringen inte harhörsammat begäran. 3 protokoll 1981/82:145-146 Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Det är därför något märkligt attkonsfitutionsutskottets majoritet inte bekvämar sig till någon som helst självständigbedömning. Man hänvisar bara till en utredningspromemoria från en tjänsteman,en promemoria som har bifogats dagens granskningsbetänkande. I promemorianskildras dels krav, dels regeringens åtgärder, detta i två påvarandra följande stycken. Det är uppenbart för var och en att utredaren intehar vågat ens påpeka den bristande kongruensen mellan å ena sidan kraven och åandra sidan åtgärderna. Denna är eriiellerfid så uppenbar för varje läsare attdet får karakteriseras som en närmast fräck undanflykt när utskottet inte ensvill bedöma den. Densocialdemokratiska krifiken i reservation 2 är sålunda helt riktig, ochvpk-gruppen avser i omröstningen att stödja reservationen. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 38 (): har granskat regeringens handläggning avtekofrågor, och i en bilaga till utskottets betänkande finns en mycket detaljeradförteckning över beslut i tekofrågor och regeringens åtgärder medanledning av riksdagsskrivelserna. Jag ber att få hänvisa till dennasammanställning. Eftersom det på den punkten finns en socialdemokratiskreservafion, i vilken det hävdas.att planeringsverksamheten inte harfullföljts, att en långsiktig övergripande plan inte har presenterats och attregeringens politik har dominerats av kortsiktiga lösningar, vill jag noteranågra fakta som motbevisar reservationens påståenden. Delvis är det enupprepning av de beslut som hänvisade till i sitt anförande. Riksdagenbeslöt att anmoda regeringen att utarbeta en övergripande planför samhällets insatser på tekoområdet. Planen borde syfta till att den dåvarandeprodukfionsvolymen i allt väsenthgt skulle bibehållas. proposition som regeringen lade fram förde man fram förslagfill åtgärder för tekoindustrin för treårsperioden /80-1981/82. Enligtriksdagens uppfattning krävdes det mer långsiktiga samhällsinsatser och enlängre planeringsperiod än . Det planeringsarbete som erfordrades bordeöverlåtas åt de ansvariga organen på tekoområdet -tekodelegafionen, statensindustriverk, överstyrelsen för ekonomiskt försvar och . Medanledning av uttalande om planeringsarbetet fick de uppräknademyndigheterna uppdraget att inom ramen för sina ansvarsområdenutreda och lämna underlag till regeringen för den fortsatt långsikfigaplaneringen. Tekodelegationen fick i detta sammanhang ett samordningsansvargentemot regeringen och mellan myndigheterna. Vid 1980/riksmötegodtog majoritet budgetpropositio- Därförfinner jag inte anledning att ta upp en debatt med i dettaavseende. Beträffandeproduktionsvolymen, som är en central fråga i debatten, konstaterades att dennaunder /80 i stort sett motsvarade nivå. Regeringenhar återkommit till vid innevarande års , och regeringensförslag kommer enhgt ärendeplanen att behandlas i kammaren . Därförkan beslut och regeringens åtgärder med anledning av det beslutetinte utgöra underlag i dagens granskningsdebatt. Den debatt som KerstinNilsson här drog upp - och där delvis instämde i hennessynpunkter - kommer alltså att föras vid det tillfället. gäller detgranskning av regeringens åtgärder med anledning av de beslut som harfattat, och där hävdar att det brister i överensstämmelse mellanriksdagens och regeringens beslut med anledning av skrivelser. Tidigarei dagens debatt har hävdats att det är administrativ praxis som skall granskas, medan den politiska granskningen utförs i andra former. Socialdemokraternas reservation i denna del är ett typexempel på ett pohfiskt ställningstagande. Socialdemokraterna har inte fått gehör för sina förslag i , varför man söker andra vägar att ge sin mening till känna. I reservationen sägs klart och tydligt att regeringen i formell mening harföljt riksdagsbesluten. Jag vill, fru talman, sluta med att fråga : I vilken annan mening har regeringen då brusfit? Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Anf.39 (): I sakfrågan hävdar vi att läget inom tekoområdet varit annorlundaoch mycket bättre om de av förordade åtgärderna satts in. Ju förråtgärder hade satts in, desto bättre. Ju senare de sätts in, desto dyrare blirdet, och snart är det kanske . Utsikterna inom tekobranschen ter sigredan mycket dystra, med stor arbetslöshet som följd. Med glidandeformuleringar kryper regeringen undan sitt ansvar. Jag trodde att jag skulle fåen förklaring på detta förändrade språkbruk, men det har jag inte fått. Regeringenspohtik har präglats av passivitet - en defensiv politik, en låt-gå-polifik.Denna passivitet har lett till en katastrofalt minskad tekoindustri, bet hardenna industri och arbetarna inom den fått betala dyrt. Avvecklingen har inteskett i socialt acceptabla former. Inte heller har regionalpolitiska synpunkterbeaktats. Regeringens handläggning av den här frågan är inteförenlig med god parlamentarisk sed; den bryter mot god parlamentarisk sed. Avriksdagen fastställda mål har inte beaktats av regeringen. Dessa riktmärken ärtydhgen föga förpliktande för regeringens politik. 40 ,(vpk): Den i granskningshänseende springande punkten är huruvida det finnsnågorlunda god överensstämmelse mellan vad uttryckt i Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. sinaönskemål, främst i näringsutskottets betänkande nr 48, som jag nämnde, och vadsom därefter har företagits av regeringen. Finns en sådan överensstämmelse? Dåmåste man veta vad begärde och varför den kritiserade propositionenpå . Man kritiserade den för att den inte innehöll förslag tilltillräckligt kvalificerade planeringsåtgärder, för att den inte hade etttillräckligt sammanhållet perspektiv, för att den inte var mer långsiktig osv.Allt detta framgår av texten i utskottets betänkande. erkänner indirekt att regeringen inte harkommit med någon proposition, som har haft den kvalifikafionsgrad somnäringsutskottet begärde. Regeringen nöjde sig med att vidta vissa samordnings-och utredningsåtgärder inom ramen för den statliga verksorganisationen. Det vardock inte detta som begärde utan något annat och mer. Det framgår avtexten i utskottets betänkande. är medveten om den bristen. Därför försökerhan nu slingra sig undan genom att framhålla att godkände denföljande budgetproposifionen. Javisst, brukar godkännabudgetpropositionen . Men det är inte detta saken gäller, utan fråganär: Innehöll denna budgetproposition vad näringsutskottet hade beställt,nämligen mer kvalificerade, sammanhållna och långsiktiga åtgärder? Det gjordebudgetpropositionen inte, eftersom den är så att säga någonting som arbetar,mer eller mindre, bara i stöten. Enligt vad jag erinrar mig fanns ibudgetpropositionen inget tillmötesgående av kraven på mer kvalificeradeåtgärder. Det har inte funnits i därpå följande budgetproposition heller. Låt oss avföra resonemanget om budgetpropositionen. Det ärbara ett sätt att förvirra debatten. Frågan är: Har regeringen i proposifionensform hörsammat de specifika krav som näringsutskottet ställde vid sin krifik idet nämnda betänkandet 48? Efter vad jag har funnit har regeringen inte gjortdet. Därmed är vår kritik berättigad. Jag tror inte att kan kommaifrån detta, om han är riktigt ärhg. 41BENGT KINDBOM (c): Låt mig till säga - det bliräven ett svar till angående budgetpropositionen - att denglidning i språkbruket som det nu görs en så stor fråga av skedde i samband medredovisningen av budgetpropositionen, då näringsutskottet konstaterade attregeringen inte föreslog någon ändring av planeringsramarna för försörjningsberedskapen.Näringsutskottet anslöt sig till formuleringarna i budgetpropositionen. Hade så inte skett, hade regeringen självfallethaft att rätta sig därefter. När det sedan gäller den långsikfiga planen har juutredningsarbetet resulterat i förslag till regeringen. Tekodelegationen flera tillfällen lämnat underlag till regeringen. Det har föranlett entekoproposition, som kommer att behandlas senare under detta . påstår att det inte råder någonöverensstämmelse mellan beslut och regeringens handlande medanledning av skrivelse. Jag vill då hävda att det inte ärsocialdemokraternas uppfattning. Men det kanske också är enghdning i språkbruket, som inte kan förklara. Det finns ändåuttryckt i skrivningarna här. Socialdemokraterna säger nämligen i sinreservation att regeringen i formell mening har följt beslut. Det ärett konstaterande, som inte borde ha lett fram till en reservation utan somborde ha medfört att vi kunnat bU eniga i utskottet. Det är ju just detta somKU har granskat. Anf.42 (): Regeringen har inte uppfyllt intentioner att lägga fram enlångsiktig plan för att uppnå självförsörjningsgrad när det gäller volymenav tekoproduktionen i . I stället för att göra insatser för enverklighetsförankrad offensiv politik för att uppfylla målet övergår man tillordrytteri. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. 43 (): Jag måste än en gång påpeka för att socialdemokraternahar konstaterat att regeringen i formell mening har följt riksdagsbesluten. Detfinns ingen grund för att rikta krifik mot regeringen i fråga om denadministrativa praxisen. Jagfrågade i mitt huvudanförande i vilken annan mening det finns anledning attrikta kritik mot regeringen. konstaterar jag att Kersfin har svaratatt det är en politisk kritik som man riktar mot regeringen. Som harpåpekats i dagens debatt finns det andra former för att framföra sådan kritik. Anf.44 (vpk): Vad vi skall diskutera är inte regeringens polifik i jämförelse medbudgetproposifionen 1980/81, som godkändes av , utan det ärnäringsutskottets beställning i betänkande 1978/79:48 jämfört med vad som sedanöver huvud taget har företagits på tekoområdet. Där är oöverensstämmelsen såuppenbar att var och en borde se den. är uppenbarligen ocksåmedveten om den; annars skulle han inte slingra sig genom att vägra diskuterajust den fråga som vi skall diskutera och i stället blanda bort korten genomatt dra in en budgetproposition. Anf.45 ():