prot · G509155 · 1981-12-31 00:00:00 — Det är viktigt att finna en väg som både ger ett stöd förpersonalen i dess arbete, t. ex. när man ser sig tvungen att visa ut anhöriga,och skapar förståelse för den här åtgärden hos dem som anbefallts aft följareglerna. Jag hoppas att den av mig upptagna aspekten om patientensbehov av ro inför en operation kan beaktas i de riktlinjer som eventuelltförnyas, och jag hoppas också att man i den information till olika berördagrupper som kan gå ut efter samarbete med invandrarministern kan ta upp deolika aspekter som belysts här. Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på frågorna 1981/82:387 och 388 om åtgärder för att minska behovet avsluten psykiatrisk vård har frågat mig om jag avseratt vidta några åtgärder för att underlätta en övergång till öppnare vårdformerinom den psykiatriska vården. har frågat mig vilka åtgärder regeringen ämnarvidta för att säkerställa rätfen till ett eget boende för människor som vistasinom den slutna psykiatriska vården utan att behöva detta. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Den slutna psykiatriska vården bör så långt det är möjligtersättas av öppna vårdformer. har i sitt principprogram förpsykiatrins utveck- hng (anser1980:2) föreslagit en sådan ändrad struktur av Nr 155 Vårdresurserna vidde förutvarande mentalsjukhusen bör enligt xjsjjaeen den programmet omfördelas ochdecentraliseras till öppna vårdformer. Jag vill här nämna attantalet vårdplatser vid de psykiatriska klinikerna har kunnat minskas från ca37 1973 till ca 27 000 , dvs. med i genomsnitt q åteärder för mer än 1 000 platser . Detta visar att utvecklingen är på rätt väg.Jag minska behovet räknir med.att minskningen av platsantalet skall kunna fortsätta under avsluten nsvkia- 1980-talef. Sjukvårdensoch socialvårdens planerings och rationaliseringsinstitut (Spri) har lagtfram en rapport (1982:75) om utveckling av 1980-talets allmänpsykiatri. Irapporten förordas en fortsatt satsning på olika öppna och halvöppnavårdforriier. Principprogrammetoch rapporten ger enligt min mening sjukvårdshuvudmännen ett gott underlag fördet fortsatta arbetet inom detta område. Jagvill också nämna att mentalsjukvårdsavtalen mellan staten ochsjukvårdshuvudmännen numera stimulerar till att öppna vårdformer prioriteras.En översyn av mentalsjukvårdsbidragen och sjukförsäkringsersättningarna harnyligen påbörjats i syfte att åstadkomma en schablonisering av ersättningarnaför staten till sjukvårdshuvudmännen. En sådan förändring bör också, kunnaunderlätta utvecklingen mot öppnare vårdformer inom psykiatrin. Defrågor som och har tagit upp är angelägna. Jag ärliksom frågeställarna av den uppfattningen att mycket återstår att göra när detgäller att på ett smidigt sätt skapa förutsättningar för en återanpassning avifrågavarande patienter till samhället och livet utanför sjukhuset. Jag villsärskilt framhålla att det är viktigt att skapa opinion och påverka människorsattityder för att man skall få ett gynnsamt khmat för arbetet aft reformera denpsykiatriska vården. Jagavser att ta upp överläggningar med . ,, Spri och berörda organisationer om dessa frågor. Anf.20 (): Jag villtacka sjukvårdsministern för det positiva svaret. Sverigeär förmodligen den nation i världen som har flest platser på psykiatriskasjukhus i förhållande till antalet invånare. Det är ett rekord som vi inte harnågon anledning att vara stolta över. Iall välmening har man helt enkelt gjort en gigantisk felsatsning på sluten vårdi stället för på öppen vård. Och förmodligen är det också så, att när man välhar byggt de stora sjukhusen, blir det svårare att vända utveckhngen. Det finnsen risk att de stora insfitutionerna konserverar vårdformerna. Detär egentligen först som en omvärdering har kommit till stånd. Det har naturligtvis ett samband med psykofarmakas genombrott. Och som redovisar har det fakfiskt hänt en hel del . har man kunnat minska antalet psykiatriska vårdplatser med drygt en fjärdedel. Omåtgärder för att minska behovet av sluten psykiatrisk vård Jaghåller med sjukvårdsministern om att det är ett tecken på att utveckhngen är pårätt väg. Men olika undersökningar visar ändå att alltför många människorvårdas på sjukhus i onödan. I en färsk undersökning från beräknar mant. ex. att ungefär hälften av de inskrivna skulle kunna klara den daghgalivsföringen på egen hand eller i kollektivt boende, med stöd och hjälp frånsamhället. Detgäller naturhgtvis inte bara att slussa ut människor från sjukhusen. Dethandlar i hka hög grad om att förhindra att de skrivs in i onödan. Men i bäggefallen krävs det ett bättre samarbete än mellan olika samhällsorgan ochorganisafioner. Precis som när det gäller äldreomsorgen är det svårt aft dragränserna för ansvaret mellan sjukvården och den sociala omvårdnaden. Påmånga hålj pågår det intressanta och lovande försök med praktisk samverkanmellan primärvården, psykiatrin och socialvården. Att infe ta till varaerfarenheterna från dem skulle vara ett enormt slöseri med resurser och tid. Nulovar sjukvårdsministern att ta initiativ, till överläggningar med olikaorganisationer om de här frågorna. Det är bra. Jag utgår från att man i desammanhangen också samlar ihop de erfarenheter som har gjorts och använder demför att stimulera till en liknande utveckling på de håll där man ännu inte harkommit särskilt långt på vägen mot öppnare vårdformer. Slutligenskulle jag vilja ha ett förtydligande angående statsbidragen fill denpsykiatriska vården. Det påstås nämligen ibland att bidragen försvårar enutveckling mot öppnare vårdformer. Men i svaret säger nu attmentalvårdsavtalen tvärtom stimulerar till en utbyggnad av öppen vård. Innebärdet att de har fått en mer styrande utformning mot öppen vård, eller innebärdet att man tvärtom har tagit bort detaljregleringen och lämnat ett störreansvar till de lokala sjukvårdshuvudmännen? 21 INGA (vpk): Jag skallförst be att få tacka för svaret. Påen konferens sade apropå de tiotusentalsmänniskor som vistas inom den slutna psykiatriska vården utan att egenfiigenbehöva det, att "praktiska vägar måste hittas". Hon sade vidare:"Människor skall inte behöva vistas i sluten vård utan att behöva det." Dethär lät mycket hoppingivande. Vpk har påpekat det orimliga i dethär förhållandet - utan att få något gensvar vare sig från regering ellerriksdag. Jagär inte lika nöjd som föregående talare med svaret. Det verkar som om KarinAhriand låter sig nöja med den mycket långsamma utveckling som pågår, och jagtycker att det är bråttom. Det finns ett glömt folk mitt ibland oss. Det är demänniskor som lever på de psykiatriska institutionerna under en lång fid, oftaen livslång tid. har det allt oftare uppmärksammats i debattenatt många av de här människorna inte skulle behöva bo som de gör. Hälften avpatienterna skulle kunna skrivas ut om bara de praktiska förutsättningarnafanns. 27000 människor lever inom den slutna psykiatriska vården. Man räknar med attmellan 10 000 och så mycket som upp fill 17 000 av dessa människor skulle kunnaklara ett eget boende. Vilka är då de praktiska förutsättningarna för detta? Fördet första måste man få alternativa boendeformer, där dessa människor kan bo igrupper eller småkoilektiv eller kanske helt ensamma, med visst stöd. För det andra fordrasarbete eller annan sysselsättning. Fördet tredje krävs meningsfulla sociala kontakter - vänner, släkt - så attfrifiden blir bra, så att vardagen fungerar. Fördet fjärde måste satsningar göras på , så att den fungerar, vilketgivetvis betyder mer hemtjänsttimmar rent kvantitativt, men också en kvalitativupprustning genom utbildning, så aft dessa nya arbetsuppgifter kan avpersonalen inom . Jagtycker aft svaret andas en långsamhet, för att inte säga slöhet, inför demellan 10 000 och 17 000 människor som det handlar om. Det hade behövts ettklart uttalande från . När det gäller att säga dumma saker omsjuksköterskor talar klarspråk så aft det stänker, men när detgäller att säga kloka saker i den här frågan är ganska tyst. Omåtgärder för att minska behovet av sluten psykiatrisk vård Jag skall be att få ordet i alla fall. Jag kanske möjligen får börjamed att erinra om att då vpk stått här och påpekat att man börövergå till mer öppna former har så också skett - har fakfiskt 10000 patienter skrivits ut, vilket jag nämnde i svaret. Jag tycker att IngaLantz skall erkänna att detta är att vara på rätt väg. Det är ett handlande sågott som något! IngaLantz säger att det krävs möjligheter till boende, arbete eller annansysselsättning, och meningsfull fritid, och det är något som jag tror att detråder fullständig enighet om. Där kan jag infe gå in i någon debatt med IngaLantz. På den punkten är vi ense. IngaLantz anser att det går för långsamt. Det vore självfallet bra om allt gick attordna , men så fungerar infe samhället, . Det ärbeklagligt aft vi har skaffat oss det världsrekord som GertrudHedberg talade om. måste vi och vill vi försöka få en ändring till stånd.Jag har en bestämd känsla av att den ändringen skall kunna komma fortare änInga Lantz tror. Det pågår faktiskt diverse försöksprojekt. Det pågår enutflyttning i olika delar inom våra landstings ansvarsområden, men det är härockså en fråga om ansvar för primärkommunerna. Detfinns en annan lagsfiftning som heter socialtjänstlagen och som man bör kunnaanvända i detta fall, och jag har en bestämd känsla av aft det också finns envilja till det. Närjag har ordet vill jag också säga till aft avsikten självfalletär att ta bort detaljregleringen och aft överlämna ansvaret till dem som ärnärmast ute på fältet. Om åtgärder för att minska behovet av sluten psykiatriskvård 23GERTRUD (): Om menade att jag var nöjd mednuvarande förhållanden, så är det självfallet taget ur luften. I så fall hadejag inte väckt min fråga. Däremot är jag nöjd med svaret, eftersom jag tyckeratt det är ett steg framåt när man utlovar aft ta upp överläggningar just medde organisationer som verkligen kan göra någonfing praktiskt i frågan. Vad sombehövs nu är praktiska åtgärder, eftersom vi redan har mål uppsatta genomsocialtjänstlagen och den nya hälso- och sjukvårdslagen. Det är väldigt bra.Men skall vi samla ihop de kunskaper vi har och föra ut dessa, dvs. spridaringarna på vattnet. Det är det som arbetet gäller . I detta ingårnaturligtvis attitydförändring, som nämnde. Det är bra att sjukvårdshuvudmännen får ett större ansvaroch en större frihet. Jag tror inte, som många andra, att det blir bättre här ivärlden om man detaljreglerar allting, utan jag litar på attsjukvårdshuvudmännen har stora kunskaper om det område de. lever och verkar i.En av grundtankarna med den nya hälso- och sjukvårdslagen är att man skall geett ökat ansvar till sjukvårdshuvudmännen. I det arbetet skall naturligtvisockså patientorgani-safionerna komma in som en vikfig del. För att den här decentraliseringen skall kunna fungerakrävs det förstås stimulans och stöd. Det stödet hoppas jag att man kommer attställa upp med när de här överläggningarna har lett fram till något resultat.Jag håller med om att det brådskar med att komma fram till någotpraktiskt resultat. 24INGA (vpk): Det sägs i svaret att saker och ting är pågång. Men jag protesterar mot en sådan framställning. Det är klart att det ärnågonting på gång, men det går alldeles för långsamt. Vi är på rätt väg men detgår inte , säger . Men om tiotusentals människor har vårdatsinom vår slutna psykiatriska vård utan att behöva det, så är det faktisktganska bråttom att man vidtar åtgärder som garanterar dem andra boendeformer.Jag tycker aft detta också handlar om räftsövergrepp och om enskilda människorsrätt fill ett eget liv. säger att det har skett en avveckling avplatser. Vid några av mentalsjukhusen har så skett, men ungefär 1 500 platserhar överförts fill kroppssjukvården, och vid landstingens sjukhem harplatsantalet i stort varit oförändrat, medan antalet vid enskilda vårdhem harmer än fördubblats . Det är viktigt att poängtera att utvecklingen inom denpsykiatriska vården har varit ojämn. På vissa håll händer det saker och ting,det kan jag hålla med om, men på andra håll står det alldeles still. Det ärhälso- och sjukvårdslagen och LSPV som styr den psykiatriska sjukvården, meningen av de här lagarna anger några mål för verksamheten. Det tycker jag är brist. hänvisar fill socialtjänstlagen, men det ärju bara en ramlag, som måste fyllas med ett innehåll. Jag är väldigt orolig föratt socialtjänstlagen såsom ramlag kan fas fill intäkt för aft man inte skallgöra någonting. Eftersom det här handlar om väldigt eftersatta grupper ivårt land, undrar jag Nr 155 om det inte skulle behövas en särskildstödlagstiftning. Framför allt borde statsbidrag för öppenvårdsresurser anslås,för att vi skall kunna komma någon vart beträffande de 10 000-17 000 människordet handlar om. Överläggningen var härmed avslutad. Om denplanerade bron över järnvägen vid 5 § Svar på fråga 1981/82:380 om den planerade bron överjärnvägen vid har frågat mig om jag villmedverka till att den planerade bron över järnvägen vid kommertill stånd. Vägplaneringen bygger på ett decentraliseratbeslutsfattande. Det är således de lokala politikernas uppgift att i kommuneroch länsstyrelser verka för att enskilda vägobjekt kan komma till utförande. F.n. pågår arbete med att revidera flerårsplanerna. Nya planer skall upprättasför åren 1984 1993. En bro över järnvägen i ärangelägen från framför allt.säkerhetssynpunkt, eftersom i Märstasvarar för räddningstjänsten vid . I ett förslag till lista övervägobjekt i kommande flerårsplan, som upprättades , har brondärför prioriterats högt och placerats på sjuttonde plats. Den bör därmed kunnarymmas i kommande flerårsplan. Förslaget kommer aft behandlas av länsstyrelsensstyrelse . 26GÖREL (): Jag tackar kommunikationsministern för svaret. Viadukten över järnvägen i , som har prioriterats såhögt av kommun, är helt enkelt en förutsättning för att denräddningstjänst som kommunen har ålagts aft vara ansvarig för kan skötaseffektivt. har brandkår haft 100-150 utryckningar perår fill objekt som ligger så till att järnvägen måste korsas. Vid ett flertalav de tillfällena har blivit hindrad av att tåg har passerat vidövergången. Ända upp till tolv minuters försening på grund av väntan haruppstått. Det säger sig självt att en så lång. fördröjning av katastrofhjälpkan göra katastrofen total. Kommunen har räknat ut att de nämnda bommarna är fälldasammanlagt , med högre frekvens än förstås.Man räknar per bomfällning. Visserligen försöker SJ fillsammansmed finna möjligheter att stoppa tågen när utryckningsfordonenskall passera, men kan defta infe accepteras. Systemet är känsligt, ochmed två tåg på väg mot , ett från vartdera hållet, är risken för felstor. Förutomansvar för räddningstjänst på , som givetvis blir om Om den planerade bron över järnvägen vid möjligt änmer tyngande när Linjeflyg flyttas ut, har kommunen andra känshga objekt attbrandförsvara på andra sidan järnvägen, t. ex. en stor färgfabrik. Också andra skäl än brandkårsutryckningar, t. ex. en fättrafik, gör en viadukt över järnvägen vid angelägen för aft inte säganödvändig. Av de 6 000 personer som arbetar på Arianda bor hälften i Sigtunaoch färdas alltså daghgen via den bevakade järnvägsövergången. Infe minst förmöjligheten att hålla tidsschemat för bussarna är en planskild korsningnödvändig. Kommunikationsministern hänvisar till ettnytt förslag till flerårsplan. Jag har en annan uppgift änkommunikationsministern beträffande den plats som detta objekt har placeratspå - jag har fått uppgiften att det har placerats på tjugonionde plats ochkommer ganska långt fram i tiden. Även om det skulle ha placerats på sjuttondeplats tycker jag att det är otillfredsställande. Jag vill därför frågakommunikationsministern vad han anser att sjuttonde plats tidsmässigt innebär iden här flerårsplanen. Måhända är litet för sent utemed sin uppgift om på vilken plats i flerårsplanen som detta objekt harplacerats. Det förekommer ju av och till att vägobjekt placeras om, och denuppgift som jag har lämnat är den som gäller inför länsstyrelsensstyrelsesammanträde , då man skall ta ställning till flerårsplanen. Att svara på fråga när den här bron kanberäknas bU byggd om den placeras på sjuttonde plats är omöjligt för mig.Skälen för aft bron skall byggas är emellertid så starka att jag utgår från attlänsstyrelsens styrelse ser fill att objektet kan utföras mycket snart. Detfinns uppenbara skäl för det. Sedan kanske det i klarhetens namnskall sägas att det finns en brandkår också på . Det är alltså inteenbart kommun som svarar för brandsäkerheten på . 28 GÖRELBOHLIN (m): Det är skönt att kommunikationsministern heltoch hållet delar min uppfattning om det här objektets angelägenhetsgrad. Denbrandkår som finns på räcker ju ingalunda om det skulle hända en olyckaav större omfattning. Vi har ett exempel på det från . Då hade det varit väldigt värdefullt om räddningstjänsten -vilket ju inte var fallet den gången - ordentligt hade känt till de marker somskulle genomsökas. De lokala politikerna har agerat starkt i denhär frågan. Jag hoppas att det har bidragit till att objektet harfidigarelagts. Men även om det skulle flyttas fram så att det påbörjas före1990, blir det enligt min uppfattning en för stor försening, eftersom objektetär av akut riksintresse. Jag hoppas att kommunikationsministern, som ju harsagt sig dela min uppfattningom hur angeläget objektet är, kan bevaka den här frågan så att Nr 155 den kommer upp tidigare. Överläggningen var härmed avslutad. Om aviserad höjning av avgifterna 6 §Svar på fråga 1981/82:394 om aviserad höjning av avgifterna för förlokalsamtal har frågat mig om det avregeringen anses socialt försvarbart och ekonomiskt nödvändigt för televerketatt fördyra lokala telefonsamtal och försämra möjligheten för svaga och mereller mindre isolerade att behålla en för dem värdefull kontakt med anhörigaoch andra. Ett nytt telefontaxesystem med bl. a. enhetstaxa förkortväga samtal kommer att införas fr. o. m. Alla kortväga samtal, dvs.de som kallas lokalsamtal, närsamtal och samtal med centralorten i denegna kommunen, kommer att kallas lokalsamtal. Då införs också upprepademarkeringar var på dagfid och var tolfte minut underkvällar, och veckoslut. är det upprepade markeringar förnärsamtalen och för cenfralortssamfalen oberoende av när manringer. Med det nya taxesystemet blir det avsevärt billigare att ringa sådanasamtal , , och . För centralortssamtalenblir det även billigare under måndag-fredag, halva taxan jämfört meddagsläget. Lokalsamtal som är långvariga blir något dyrare. Ett halvtimmeslångtsamtal kommer att kosta och och under övrigtid. Även när det gäller rikssamtalen kommer en nytaxekonstruktion att införas. Det blir samma taxor som under eftermiddagarnaoch lägre taxor , veckoslut och . På förmiddagarna mellankl. 08.00 och 12.00 måndag-fredag, då telefonnätet är särskilt hårt belastat,införs en högre taxa för rikssamtalen. Det finns flera motiv för att införa ett nytt taxesystem.Ett motiv är aft stimulera en överflyttning av en del samtal till tider dåtelefonnätet har god kapacitet. Om telefonfrafiken på det viset kan jämnas utöver dygnet, kan man undvika att bygga ut telenätet i den takt som annars hadevarit nödvändig. Därigenom kan feleverkets utgifter och därmed också telefontaxornahållas nere, vilket kommer alla abonnenter till godo. Förändringarna leder också till en större rättvisa mellanolika abonnenter, vilket i första hand är till glädje förlandsbygdsbefolkningen som i större utsträckning är hänvisad till att ringanär- och rikssamtal. Om aviserad höjning av avgifterna för lokalsamtal, 30TORE (): Det var ett långt och intressant svar, somjag ber att få tacka för. Jag tror också att det var nödvändigt att detta blevutsagt. Bakom min fråga ligger inte min personliga oro i förstahand, utan samtal och brev som jag fått just från de grupper som jag nämner imin fråga, människor som ringer för att få kontakt, som ringer länge, pratarlångsamt och har svårt att träffa andra människor. De har nog trott att detskulle bli väldigt mycket dyrare. tycks kommunikationsministern vara ganskalugn, och jag hoppas att han har rätt. Jag för min del är inte emot att det sker förändringar.Att man t. ex. flyttar vissa samtal fill kvällarna när så kan ske är riktigt.Rikssamtalen har jag väl inte direkt berört i min fråga, men jag tycker nogockså att det nya systemet låter vettigt. Å andra sidan kan man fråga när detgäller ekonomi om t. ex. reklamkampanj med annonser i tunnelbananoch överallt om de gula sidorna talar för att man allfid är så ekonomisktsinnad. Jag har svårt att tro aft den kampanjen skall medföra större inkomster.Det finns alltså kritik mot saker som kosfar pengar. Man menar aft det kunde gåatt vara generös på andra områden. Givetvis har inte kommunikationsministernmöjlighet att tala om detta, men det visar vad folk pratar om. För min del anser jag dock att det inte är något tvivel omatt för vissa personer kornmer det att bli dyrare att ringa . Det finns grupp människor, och den blir allt större, som är gamla, ensamma ellersjuka. I svaret medges också att långvariga lokalsamtal kommer aft bli någotdyrare. Jag tycker att de statliga myndigheterna och verken måstegå före då det gäller att se till aft inte vidta åtgärder som innebärfördyringar. Sädana betyder ju också högre inflation - då allting går uppkräver man kompensation. Därför tror jag att vi måste jobba efter principen attundvika prishöjningar på den offenthga sektorn. Jag ber änen gång att få tacka för svaret. Jag har kanske inte någon större anledningatt göra ytterligare kommentarer. var ju nöjd med svaret, och detär bra. Jag vill dock gärna nämna att när man säger attlokalsamtalen i vissa fall kan bli något dyrare - och det blir de, det har jagsagt i svaret - kan man också notera att exempelvis ett 20-minuferssamtalmellan och eller och kosfar . Om mantalar , , på de här sträckorna kommer det att kosta 15kr. om man ringer eller helgen. Jag utgår från att äldre människor ofta också är i densituationen att de har nära anförvanter boende långt bort. För dem blir dettaen klar förbättring, och det tror jag är viktigt att notera. Anf.32 , (m): I det sista är jag helt överens med kommunikationsministern. Jag villockså påminna om att vi har haft motioner i som harmynnat ut i krav på att vi skall försöka göra det billigare aft ringarikssamtal. Och visst finns det sådana som har anhöriga långt borta, som kommeratt tjäna på detta. Underveckorna bor jag i en förort fill . Det är kanske just iStockholmstrakten och i andra städer, där människor som känner varandra sedangammalt har uppehållit kontakten genom telefonsamtal, som man oroar sig förproblemen. Som sagt: Det är de människorna och de förhållandena som jagaktualiserar i min fråga. Jag tackar än en gång försvaret. Vissa,luftfartspolitiska frågor Överläggningenvar härmed avslutad. 7 §Föredrogs och hänvisades Motion 1981/82:2570 tillkonstitutionsutskottet 8 §Föredrogs men bordlades åter betänkanden /82:65, 67, 68 och 70 betänkande 1981/82:40 betänkande 1981/82:15 betänkande 1981/82:33 betänkande 1981/82:34 betänkande 1981/82:36 betänkande 1981/82:40 9§ Vissa luftfartspolitiska frågor betänkande 1981/82:28 om anslag till Luftfart och om vissaluftfartspolitiska frågor (prop. 1981/82:100 och 1981/82:98). 33 (): skall nu diskutera såväl den framtida luftfartspo-htiken istort som de dagsaktuella investerings- och anslagsfrågorna i budgetproposifionen,bil. 9, vad gäller luftfarten. Vi har inom utskottet kommit överens om en vissuppdelning i syfte att rationalisera debatten och därmed förhoppningsvis kunnaförkorta densamma. Jag kommer därför i mitt anförande att uppehålla mig vid deriktlinjer för den statiiga luftfartspolitiken som föreslås i proposition1981/82:98. tar upp Linjeflygs utflyttning till ochdärmed sammanhängande frågor, medan avser att i sitt inläggberöra flygplatsfrågorna i och och de socialdemokratiskareservationerna därvidlag. I beslut om en nytrafikpolitik slogs fast aft en samhällsekonomisk grundsyn skulle varavägledande för det framtida handlandet på det trafikpolitiska området.