prot · G509108 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag kan inte här ikammaren föreslå några lämpUga lösningar av mellanhavandet, men somriksdagsledamot, motionär och medmänniska vill jag - från denna talarstol-enträget vädja till alla de organ och personer inom som harifrågavarande befogenheter att verkligen bjuda till för att äntligen uppnå enmoraliskt försvarbar lösning på ärendet. Jag har inte något yrkande utöver utskottets,men jag vill respektfullt be alla dem som på något sätt har inflytande på dethär ärendets slutförande - vilket sker utanför kammarens handläggningsområde -att visa förståelse och generositet och att därvid utsträcka sin välvilja sålångt som möjligt inom de formella gränserna. AnL 114BERTIL FISKESJÖ (c): har upprepade gånger beslutat i defrågor som diskuteras. Arbetet med ombyggnaderna av de gamla riksbyggnadernaär i full gång. Det arbetet fortskrider enligt tidigare beslut ochfastlagda planer. Det finns inget som tyder på att dessa planer inte skullekunna hållas. Men att, som och tydligen vill i sin motion, föra in heltnya moment i dispositionen av byggnaderna, skulle onekligen ha kastat mycket avhela planeringen över ända. Samspel, som och så varmt har rekommenderat, har prövats i vederbörligordning, och har vid upprepade tillfällen avvisat motioner tillförmån för detta förslag. Medhänvisning till dessa tidigare ställningstaganden avstyrker utskottet även åretsmotion. Jag bör kanske understryka att utskottet härvid är helt enigt. Jag ber,fru talman, att få yrka bifall till utskottets förslag på samtliga punkter. Överläggningenvar härmed avslutad. 1981/82:16 Flygutbildningav vissa läkare inom försvarsmakten 22 §Medelsanvisningen till radio och television, m. m. Föredrogs kulturutskottets betänkande 1981/82:18 ommedelsanvisningen till radio och television, m, m, (prop, 1981/82:100), AnL 115 FÖRSTE VICE TALMANNEN: I fråga om dettabetänkande hålles gemensam överläggning för samtiiga punkter. Under dengemensamma överläggningen får yrkanden framställas beträffande samtligapunkter i betänkandet. Medelsanvishingentill radio och television, m. rn. AnL 116 (): Mediepolitikens viktigaste uppgift är att fördjupa och förstärkademokratin. Varje människa är genom grundlagen tillförsäkrad yttrandefrihet ochrätt att både ge och ta emot information. Mediepolitiken är ett viktigt medelför att förverkliga dessa rättigheter. Samhällethar därför ansvar för att garantera mångfald och integritet i medierna.Marknadskrafterna får inte avgöra mediestrukturens utformning. Erfarenhetenvisar att det skulle leda till en koncentration av enskilt ägande som inteskulle tillgodose kravet på mångsidighet. De svagas röster skulle i denmediestrukturen komma att tystas. Desom arbetar inom medierna skall ha rätt att verka fritt och självständigt. Denredaktionella friheten måste upprätthållas. Men detta lägger ettstort ansvar på journalister och övrig mediepersonal. Deras tillgång tillmedierna måste utnyttjas, så att kravet på kvalitet och mångsidighettillgodoses. När det gäller radio och TV är det ett oavvisligt Medelsan visningen till radio och television, m. m. krav attreglerna om opartiskhet, saklighet och balans i programutbudet respekteras. Radio- och TV-verksamheten skall bedrivas genom ettföretag i allmänhetens tjänst. har utfärdat de grundläggandereglerna för verksamheten, men måste avstå från detaljstyrning och inblandningi programverksamhetens innehåll. När det gäller utformningen av programmen fårinte någon inblandning ske från , andra statliga organ eller andramaktcentra. En rad av de motioner som väcks i riksdagenuttrycker en vilja att styra programmens innehåll eller utformning. Dessamotioner måste med konsekvens avvisas. Det kan förefalla som om vi ikulturutskottet är okänsliga och kanske likgiltiga för de synpunkter sommotionärer och grupper i samhället anför om programmen i radio och TV. Men medsamma konsekvens som vi hävdar programbolagens skyldighet att uppfylla lagaroch avtal på detta område, måste vi hävda skyldighet att självrespektera ingångna avtal. Enligt dessa avtal skall programbolagen självständigtavgöra innehåll och utformning av programmen. Men jag upprepar: I verksamhetenskall kraven på sakUghet, opartiskhet och balans i programutbudet respekteras. För att säkerställa radio- och TV-verksamhetens integritetmåste programproduktionen vara oberoende av kommersiella intressen.Reklamfinansiering av radio och TV har därför inte tiUåtits i . Jagmenar att det har varit av mycket stor betydelse att vi på detta sätt kunnathålla etermedierna fria från reklamfinansiering. Varför harvi inte accepterat reklamfinansiering av radio och TV? Ja, det ärfrämst av två skäl. För det första skulle reklamfinansiering komma att menligtpåverka programverksamheten. Annonsörerna är av naturliga skäl intresserade avatt nå så många och så köpstarka grupper av lyssnare och tittare som möjligt.De har mindre intresse av minoriteter och köpsvaga grupper. Varje påverkan avprogramverksamheten, direkt eller indirekt, som annonsörerna skulle kunnaåstadkomma skulle innebära en kränkning av programbolagens integritet och eninskränkning av den redaktionella friheten. Detta kan inte accepteras i ettmedium som skall stå i allmänhetens tjänst. För att upprätthålla sin ställningsom "public service"-företag måste därför stå fri frånkommersiella intressen. För det andra skulle reklamfinansiering av etermedierna fåkonsekvenser för dagspressen. Vi befarar att dess ekonomi då skulle försvagasytterligare. Det skulle leda till behov av ökat statligt presstöd ellernedläggning av flera tidningar. Det senare vore ett allvarligt hot motmångfalden på fidningsom-rådet. har de kommersiella krafterna starkt ökat trycket påatt få komma in med reklam i TV. Svenska PR-byrån har påpassligt presenteratett material som påstås bevisa att TV-reklam alls icke utgör något hot motdagspressens ekonomi - tvärtom, om man får tro reklamen. Dessapåtryckningar har redan haft den effekten att nu tagit ett steg åt höger i dennafråga. Trotstappra insatser av utbildningsminister på folkpartietslandsmöte röstade en majoritet för införande av TV-reklam. Jagvill gärna ge en eloge för hans energiska försök att övertygalandsmötet. Men det var förgäves. Reklamintressenas lobbyverk-samhet vartydligen starkare. Beslutet vid landsmöte avtecknar sig nu ikulturutskottets betänkande. Vid tidigare riksdagsbehandling av frågan omreklamfinansiering har fått vara ensamma om sin plädering förreklamen. har de fatt sällskap av , även om det sker i ensärskild reservation. Detär emellertid glädjande att här fortfarande intar en konsekventlinje. Det finns därför en klar majoritet i för att även ifortsättningen hålla radio och television fria från reklamfinansiering. När denkommande mediekommittén skall pröva olika finansieringsvägar för SverigesRadio bör alltså reklamfinansiering, enligt utskottsmajoritetens uppfattning,uteslutas. Fårjag sedan om denna mediekommitté säga att vi hälsar med tillfredsställelse attden skall komma till stånd. Det är också bra att den görs parlamentarisk. Vistår inför en snabb utveckling på medieområdet. Ny teknik förändrarförutsättningarna både på etermedieområdet och på pressens område.Kostnadsbilden förändras - dramatiskt, menar somliga. Det internationellaberoendet ökar. Det finns därför många svåra frågor att ta ställning till. Densnabba utvecklingen gör att massmedieföretag och politiska beslutsfattare harsvårt att hinna följa med. Helst bör besluten komma före - så att de kanpåverka, inte bara konfirmera utvecklingen. Jagär angelägen att betona massmediernas kulturpolitiska betydelse. Innehållet,omfattningen och sättet att utnyttja massmedier speglar i högre grad vårkulturmiljö. Det är därför viktigt att i diskussioner om massmedierna hävda dekulturpolitiska målen. De måste vara utgångspunkt för den nya mediekommitténsarbete. Detfinns nu tyvärr en tydlig tendens att förskjuta mediedebatten från dekulturpolitiska målen fill andra - tekniska och industripolitiska - mål. Dennaviljeinriktning är särskilt framträdande i mediepolitik. Även omdet inte i och för sig är överraskande så är det icke mindre alarmerande. Jagskall slutligen med några ord beröra den socialdemokrafiska reservationen nr4. Eftersom vi senare under denna session skall ha en debatt om närradio ochallemansradio skall jag nu fatta mig kort på denna punkt. Låtmig ändå säga redan i den här debatten att det är utomordentligtanmärkningsvärt att regeringen nu har lagt fram en proposifion om permanentningav närradio trots att försöksverksamheten inte slutförts. harinte getts möjlighet att avge ett slutbetänkande. Remissinstanserna har barahaft preliminära förslag att utgå ifrån. Den jämförande lokala radioverksamhet- den s. k. allemansradion - som riskdagen beställt har närradiokommittén ochremissinstanserna inte fått Medelsanvisningentill radio och television, m. m. Medelsanvisningentill radio och television, m. m. någonmöjlighet att uttala sig om. Eftersom försöken med allemansradio i Ängelholmoch på grund av motstånd inte kom till stånd förrän ifebruari , anser vi att bör uttala sig för en förlängning avdessa försök. För att man skall få en bredare erfarenhet av allemansradio börytterligare ett antal lokala försök snabbt komma till stånd. Visocialdemokrater anser det viktigt att mediepolitiken får en stark lokalförankring. Den skall möjliggöra en öppen demokratisk kommunikation som allakan delta i. Vi vill stimulera till delaktighet i samhällsarbete och stärka detlokala kulturlivet, Allemansradio har visat sig kunna tillgodose dessa krav. Vibör därför bygga ut fler försök med allemansradio och noggrant pröva dess olikamöjligheter innan binder sig för vilka former den lokalaradioverksamheten skall ges. Meddet anförda yrkar jag bifall fill reservation 4 och i övrigt tillkulturutskottets betänkande. AnL 117 (): I enighet föreslår kulturutskottet i detta betänkande anvisning avmedel till och dess verksamhet - enighet om såväl reformutrymmesom besparingskrav. Men när vi kommer till frågan om riktlinjer för hanteringenav nya medier och för den framtida finansieringen av etermedier, råder det mycketdivergerande uppfattningar. StatsrådetWikström har i budgetpropositionen aviserat tillsättandet av en nymassmediekommitté, som skall följa medieutvecklingen ochbedöma konsekvenserna av de nya tekniker som håller på att utvecklas och delvisredan tagits i bruk. Det gäller främst televisionsfrågor, video, text-TV,teledata, kabel-TV och satellit-TV, Utskottet har erfarit att denna kommittékommer att få parlamentarisk sammansättning, vilket vi från moderat håll finnertacknämligt. Men såsom framgår av vår reservation nr 1 anser vi det heltnödvändigt att också kompetent branschfolk knyts till utredningen - utskottetsmajoritet är nöjd med att arbetet bedrivs i nära kontakt med sakkunniga inomolika berörda områden. Denya medierna är emellertid inte bara en kulturpolitisk angelägenhet. De berörockså industripolitiken. Vi ligger i långt framme när det gällerinformationsteknologi - att hålla den kompetensen uppe måste varautomordentligt viktigt för svensk industri. Informationsteknologiutredningenpresenterade i sitt betänkande SOU 1981:45 vissa angelägna förslag rörandetext-TV, teledata etc, men det har ändå inte aviserats någon proposition pådetta område. För att den tekniska sidan skall vara väl tillgodosedd och intekomma bort i hanteringen också denna gäng har vi moderater ställt krav på attbranschsakkunniga inom informationsteknologin redan från början skall ingå iden nya utredningen och att detta skall ges regeringen till känna. Jag yrkardärför bifall till reservation 1, Vadbeträffar de direktiv som kommittén skall arbeta efter är utskottet enigt omatt utgångspunkten skall vara att slå vakt om yttrandefrihet och mångfald. Detkrav pä näringsfrihet som också förs fram såväl i den moderata partimotionensom i en enskUd motion av väcker däremot ingenentusiasm hos utskottets majoritet. föreligger det påradio-TV-området ett monopol, som så sakta börjar mjukas upp. Det är en lovandeutveckling. Men finns en motsatt strävan, nämligen att föra in såmycket som möjligt av de nya medierna under Radio-koncernens domvärjo.Detta anser vi principiellt betänkligt. Mångfald och yttrandefrihet garanterasbäst, anser vi, om de nya medierna får en gentemot självständigställning. Det är den ena tyngdpunkten i vår reservation 2, Den andra gäller en kär gammal tvistefråga, somutskottsordföranden tog upp, nämligen den eventuella reklamfinansieringen avradio-TV, I betänkanden från kulturutskottet och därav föranleddariksdagsbeslut avslås regelmässigt moderatamotionsyrkanden om att denna finansieringsform skall utredas.Utskottsmajoriteten intar fortfarande - jag vågar säga - den förlegade inställningenatt kommersiell reklam i radio-TV skall avvisas, men inte desto mindre förordarman att olika finansieringsformer skall utredas. Med denna väsentligainskränkning blir det inte särskilt många nya finansieringsformer att utreda. Runt om i världen förekommer reklamfinansiering. Enlämplig modell är reklam i block om t, ex, på i förväg angivnatider utan att bryta pågående program. hör man farhågor uttalas för attannonsörerna kan komma att påverka programsättningen - senast av utskottsordföranden.En möjlighet att undvika sådan påverkan är naturligtvis att låta ett friståendeföretag ta hand om reklamförsäljningen, men allt detta är frågor som börtacklas av den nya utredningen, berörde den undersökning som avsåg att utrönaom TV-reklam innebär skada för dagspressen. Han försökte slinka över den liteti förbigående. Men jag skulle vilja referera litet av vad den har kommit framtill, 13 länder ingick i undersökningen. Den omfattade tre huvudfrågor, och jagvill redovisa frågorna och svaren i sammandrag, 1, TenderarTV-reklam att minska dagspressens andel av de totala reklamkostnaderna? Svaretvar att pressen inte i något av länderna förlorat andelar av reklamkostnaderna, 2, Är de totalareklamkostnaderna högre i länder med reklam-TV? Svar; Totalkostnaderna har intevisat sig vara högre i länder med än i länder utan TV-reklam, 3, Har olikareklammediers, dvs, press, direktreklam, utomhusreklam, TV-reklam etc,, andelarav de totala reklamkostnaderna utvecklats på skilda sätt i länder med resp,utan TV-reklam? Svar; I länder med hög andel TV-reklam är direktreklamens andellåg. Så är förhållandet i , , och , Iländer där andelen TV-reklam är låg, har andelen direktreklam visat sig varahögre, t, ex, i och , Undersökningen visar alltså att TV-reklamen i första handgått ut över direktreklamen och inte över dagspressen. Jag kan ge GeorgAndersson rätt i att man naturligtvis inte får hårdra resultaten av en sådanhär undersökning. Det återstår att analysera förhållandena på just den svenskamediemarkna- Medelsan visningen till radio och television, m. m. Medelsan visningen ull radio och television, m. m. den, ochdetta bör kommittén göra. Men eftersom den refererade undersökningen harbedömts som statistiskt relevant också av oberoende massmedieforskare, bör denkunna tjäna som en liten fingervisning. Vi moderater kan notera att tiden arbetar för oss när detgäller reklamfinansiering av etermedieprogram. Tiden är inte mogen , skrevArbetarbladet i går. Det tycks mig emellertid som om den mognar aUt snabbare.Arbetarbladet var inte helt avvisande, och för inte länge sedan uttalade sigfolkpartiets landsmöte för en utredning om reklamfinansieringen. Mot denbakgrunden är folkpartireservationen rörande utredningsdirektiven förmassmediekommittén något förbryllande. Från moderat håll har vi - i avvaktan på att tiden skallmogna - velat ge regeringen till känna att utredningsdirektiven också skallinnefatta reklamfinansiering av etermedieprogram. Jag yrkar därför bifallockså till vår andra reservation. Så några ord om mina med fleras enskilda motioner, somingår i den stora grupp som alltid avstyrks med hänvisning till att radio- ochTV-bolagen själva har att utforma sin programverksamhet. Jag tror mig intekunna direkt påverka programverksamheten med t. ex. en motion om sändningar påpolska för gruppen gamla och nya polska invandrare och flyktingar. Men det ärotvivelaktigt så att ett starkt stöd i sak från utskottet - trots formelltavslag - indirekt utgör en fingervisning. I det fall jag tog som exempel harjag fått flera hundra sympatiyttringar brevledes från i bosattapolacker, och dessa brev ämnar jag vidarebefordra till . Också i fråga om den motion som jag väckt tillsammans medKnut , nr 1325, om en sändare på för förmedling till avfinska TV-program, får jag hålla fill godo med utskottets avslagsyrkande. Trotsdet är jag optimistisk nog att tro att motionen, tillsammans med utskottetsbetänkande, för frågan något närmare sin lösning. I dessabåda sista frågor har jag inget annat yrkande än utskottet. AnL 118GEORG () replik; hävdar yttrandefrihet ochmångfald, säger man. Men jag har ett intryck av att det är ett diffustresonemang man för. Man täcker över sin rriediepolitik med sådana här vackraord. Inunder döljer sig andra starka intressen. pläderar manför att industrifolk skall få en speciell ställning i den nya mediekommittén.Nu skall de kulturpolitiska resonemangen föras litet åt sidan till förmån förindustripolitiska. Men det är ju de kulturpolitiska resonemangen som läggergrunden för målen yttrandefrihet och mångfald. När man från moderat håll för in begreppet näringsfrihet,tycker jag att det tarvar en närmare förklaring. Vad är det man är ute efter?Vi har sett ganska avskräckande exempel på mediesituationen i en del länder,där man lämnat all styrning därhän och låtit marknadskrafterna utvecklas fritt.Det är ganska avskräckande. Tiden medger inte att jag närmare beskriver situationent. GunnelLiljegren säger som så ofta tidigare att detta med reklamfinansie- ring är någonting fint,någonting nytt och någonting bra och att vi som är motståndare tillreklamfinansiering intar en förlegad ståndpunkt. Jagvill fråga: Vad vinner vi med reklam-TV, om vi nu går in för en sådan? Jag harredovisat de farhågor som finns. Skall vi övervinna dessa farhågor måste man hanågonting bra att erbjuda, dvs. kunna peka på några stora vinster. Jag kan inteförstå att programverksamheten på något sätt blir billigare medreklamfinansiering, och det är ytterst konsumenterna som får betala kalaset.Jag kan heller inte som tittare inse att jag får bättre behållning av en kvällframför TV, när det förekommer ett antal minuter eller kanske en halv timmesreklam. Nuhar man fått draghjälp av Svenska PR-Byrån. Den har skickat ut sin snyggabroschyr om den undersökning man gjort och där man fått de svar man ville ha.Vi har fått broschyren gratis, medan andra som vill ha den får betala ,så den får väl inte så stor spridning. Ta inte för gott vad som står där! Jagtycker det är en ganska ytlig beskrivning av den situation som kan uppstå pådagspressområdet. Jag tycker att man verkligen skall akta sig för att ta dettaför gott. Medélsanvisningentill radio och television, m. m. AnL 119 () repUk: Det är inte lätt att tillfredsställa herr utskottsordförandenbeträffande fördelarna med reklamfinansiering - det vet jag sedan förut. Jagkan inte finna att förhållandena i , som vi båda studerade tillsammans,var till alla delar avskräckande. Inte heller kan jag finna att de är det iFinland eller ens i , fastän man där bryter pågående program, något somdet aldrig varit tal om i någon av de tidigare propåer vi kommit med. Menför att hålla oss till har vi fått en redovisning frånSveriges Radios publik- och programforskning, kallad Priset på radio och TV.Det är en undersökning av allmänhetens uppfattning om och inställning tillolika sätt att finansiera . Enfråga som ställts gäller inställningen till reklam i TV. Ungefär hälften av detillfrågade hade redan sett reklam i TV utomlands. De tillfrågades om de tyckteatt reklam var bra, dålig eller både bra och dålig. 31 ansåg att den var bra,21 att den var dålig och 42 att den var både bra och dålig. Med bra menas välantingen underhållande eller informativ. Det är ett ganska platt ordval i denhär utredningen. Det är realistiskt att tro att reklaminslag precis som på bioär både positiva och negativa. Så är det ju med alla TV-program, och det finnsingen anledning att dramatisera frågan. Dettaär en kulturpolitisk fråga; Vad skulle man vinna med reklam i TV? frågar , Naturligtvis skulle det innebära vinst. I de länder som den härundersökningen refererade hade reklamen i TV gått ut över direktreklamen. Menmåste inte vi som ömmar för dagspressen fråga oss om dagspressen inte skulledrabbas hårdast av att TV-avgifterna måste höjas. Resultatet om vi inte införreklam i TV blir ofrånkomligen att licensavgifterna måste höjas. Människormåste kanske välja - skallvi avstå från att prenumerera på en Medelsan visningen till radio och television, rn. tidningeller skall vi avstå från TV? Det förvånar mig att socialdemokraternafortfarande skyggar för att få en fullständig information i reklamfrågan. Jaghar inte pläderat för införande av reklam i TV, utan för att detskall ingå i utredningsdirektiven att utreda frågan. Alla de frågor som GeorgAndersson ställt till oss moderater kan ställas till utredningen, och vi får isinom tid svar på dem. AnL 120 () replik; Jag kan förstå utifrån hennesutgångspunkter. Hon har inget principiellt motstånd mot reklamfinansieringen,utan ser gärna att den införs. Därför är det naturligt för henne att kräva attdetta skall in i utredningsarbetet. Men har man ett principiellt motstånd, enövertygelse om att det är viktigt att försöka undvika reklamfinansiering, dåskall man inte gripa sig an med en utredning om vilken form avTV-reklamfinansiering man skall införa och hur. Då är det naturligt att ställakravet på den nya mediekommittén att pröva andra finansieringsvägar. Det finns andra finansieringsvägar. Det är icke uteslutetatt fortsättningsvis höja mottagaravgiften något. Vi kan inte avsvära oss denmöjligheten. Men jag tror att man här målar upp en skräckbild. Om vi i börjanpå hade talat om vad mottagaravgifterna skulle uppgå till ,skulle man sagt att det är orimligt. På motsvarande sätt tror jag framtidenändå ger utrymme för viss höjning av mottagaravgiften. Vi har i vår motion om alternativa finansieringsvägarpekat på den ordning man har i , där man har en viss avgift på apparaturenoch på det sättet skapar en delfinansiering av själva TV- ochradioverksamheten. Sedan återkommer till undersökningarna.Jag vill än en gång varna för den ytliga bild den här speciella reklambyrån harredovisat för oss. På samma sätt tror jag det finns anledning att med en nypasalt ta de opinionsmätningar i övrigt som redovisade. Fråganär komplicerad, man kan inte bara gå ut på gatan och fråga: Ja eller nej tillreklamfinansiering? Kvar står frågan vad vi skulle vinna. Vi skall ändåsammantaget i detta nationalhushåll betala programverksamheten. Det ärkonsumenterna som får stå för den kostnaden. Vi mäste naturligtvis iaktta enstram ekonomi också inom mediaområdet och möta utvecklingen med storsparsamhet. Men jag är, som sagt, icke främmande för att man successivt ocksåhöjer mottagaravgiften. AnL 121GUNNEL () replik: Det finns inga djupare analyser att stödja sigpå. Jag får hålla mig till publik- och programforsknings lillaskrift som visar att det redan nu är ett stort motstånd mot höjdamottagaravgifter, 66 av 140 anser att programmen inte är värda pengarna,står det här. Man har också gjort en enkät där man presenterar ungefärden modell på reklaminslag som massmedieutredningen förordade, dvs,tolv minuters reklaminslag före och efter nyhetsprogrammen i varje kanal. fick manfram att 75 personer förklarade sig nöjda, ganska nöjda eller mycket nöjda,medan 18 skulle hamna under gränsen och vara ganska missnöjda eller mycketmissnöjda. Jag vill inte alls godta dessa siffror utan vidare. Jagtar dem så gärna med två nypor salt, men de är en fingervisning, och man kanbehöva analysera saken djupare, AnL 122 ();