prot · G50970 · 1981-12-31 00:00:00 — Det var inte precis någon gracil dans, och detvar inte heller någon dans där paret tog särskilt många steg i takt. GöstaBohman ville som vanligt framställa sig som den svenska politikens storaansvarskännare. Ingen skall säga annat än att han gör det skickligt. låter nästan som om han menar vad han säger, och möjligengör han det också. Men han handlar inte så. I själva verket har - och på den punktentvingas jag hålla med - aUtid varit överbudens mästare i svenskpolitik. När det gällt överbud om skattesänkningar har man varit oöverträffad,i varje fall under de tider man varit i opposition; i regeringsställning harman tvingats acceptera ekonomiska realiteter och därmed också tvingats liggalågt med sina skaf tesänkningslöften. När det gäller överbud i sparförslag ärman minst lika bra. Summan av det hela blir dess värre att man klararuppgiften att också vara mästare i överbud när det gäller att åstadkommabudgetunderskott. Så var det faktiskt under jämviktsriksdagens dagar. När viandra tog på oss den inte alltför tacksamma uppgiften att föra ensamförståndspolitik, därför att samförstånd var den enda möjligheten för attdet här landet över huvud taget skulle styras, då valde i ställetatt ställa sig vid sidan och dela ut löften. Åtta miljarder skulle underskotteti statens affärer i helårseffekt ha ökat enligt den tidens moderatpolitik. Så var det också . Att bantabudgetunderskottet var inte något självändamål, sade man rent av. Däremot varskattesänkningar det. drog man sig inte för att anklagafolkpartiregeringen för att den förde en alltför expansiv politik. gör man ett lika stort nummer av att man bättre änregeringen förstår vad en stram finanspolitik kräver. Förvisso redovisar manhöga siffror i sina kolumner över besparingar. Ingenting känns tydligen försvårt aft spara på när det är rådslag i den moderata gruppen. Sjukförsäkringsförmånerna, som vi dess värre också måstebegränsa, vill man begränsa ännu mer. När det gäller bostadssubventionerna, somvi också något måste begränsa, vill man hugga för sig ännu mer, helt i glömskaav hur man protesterat mot de ytterst marginella kostnadshöjningarna förytterst få som avdragsbegränsningarna i skatteuppgörelsen innebär.Livsmedelssubventionerna vill man också ta mer av, obekymrad om effekterna förde barnfamiljer som man i andra sammanhang talar så varmt för. Människorna i de fattiga länderna, som för sin överlevnadär beroende av bistånd från oss som är rika, skall också enligt denrättvisefilosofi som är ha sin beskärda del av svångremspolitiken. Eftersom man , som jag sade, är lika frikostigmed skattesänkningslöften som man alltid varit i varje finanspolitiskt läge,så är det ju bara , prat i själva verket att man med denna hårdhänthet när detgäller besparingar skulle åstadkomma bättre statsfinanser för än vadregeringen kan göra. Det har ju inte så stor betydelse av vilket skäl somstatsfinanserna blir dåliga, om det beror på för små inkomster eller om detberor på för stora utgifter. Effekterna på sysselsättningen, påinvesteringstakten, på bytesbalansen och på välfärdspolitiken över huvud tagetblir ungefär desamma oavsett vad som skapar de försämrade statsfinanserna, dvs.förödande. Till detta kommer det som statsministern utvecklade:effekten på sysselsättningen av den för hårda åtstramningspolitik sommoderaterna Man kan inte utan vidare sänka efterfråganså att det motsvarar 6 miljarder utan att detta får konsekvenser försysselsättningen. Men antydde ju i sitt inlägg att det kanske ändåinte var så noga med sysselsättningen, i varje fall infe övergångsvis. Den socialdemokratiska elefanten har valt en annankoreografi. Medan sänker både skatter och statsutgifter villsocialdemokraterna höja både skatter och statsutgifter. Men det är inte bra attgöra det. Att höja momsen är att göra det dyrare för människorna attleva. Och skattehöjningar är över huvud taget ingen framgångsväg för att botaobalansen i den svenska ekonomin. Socialdemokratiska ekonomer inser det och harvältaligt utvecklat det i mycket utföriiga skrifter. Och man vill gärna frågasig: Varför tränger denna visdom aldrig upp till den socialdemokratiskapartiledningen? Att höja utgifterna är heller inte bra. Vi skall stå fastvid våra löften till pensionärer och andra grupper, säger . Ingengrupp skall vara undantagen, vare sig den är liten eller stor, fattig ellerrik. Löntagare, pensionärer, barnfamiljer, offentliganställda, alla skallskyddas. Men inte heller det går, . Om allt det som visagt oss kunna göra i tider med en jämn ekonomisk tillväxt i och medett helt annat ekonomiskt klimat ute i världen skall kallas löften, då måste vii dag ha modet att svika dessa löften. Faller vi undan för den kortsiktiga lycka som det innebäratt få applåder från alla slags kongresser dit olika särintressen skickat sinaombud för att be om mer av en krympande kaka, då sviker vi det viktigaste avalla löften, löftet att skapa den balans i svensk ekonomi, utan vilken vi tillsist klarar varken pensioner, sysselsättning, barnomsorg, miljövård,äldreomsorg eller något annat över huvud taget. Också denna sanning finns på pränt i ert eget ekonomiskakrisprogram, uppenbarligen i hög grad påverkat av de sex ekonomerna. Varförinte ta och läsa det? Regeringen har, fru talman, valt en smalare, backigare ochförvisso blåsigare väg än opposifionen. Vi lovar inga skattesänkningar,eftersom vi vet att vi inte klarar att genomföra några stora sådana. Vi lovarinte heller att avstå från kännbara besparingar också på angelägna områden, däringreppen svider svårt både för dem som drabbas och för dem som tvingas göraingreppen. Det har blivit sämre i , säger och vill uppenbarligen i varje fall ge sken av att skulden för detta heltoch hållet faller på de borgerliga regeringarna. Det har blivit sämre i hela världen, - i allaländer oberoende av regering, i alla industriländer oberoende av om de haftborgerliga eller socialdemokratiska regeringar, i alla , i varje fallalla utan olja. Men i jämförelse med näsfan alla länder har det blivitmindre dåligt i , trots att varit i opposition. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf.14 () replik; sade att det var två elefanter som hade talat. Han ville väldärmed hävda att de hade efterträtts av två myggor, en mera lantlig och en låtoss säga mera välskräddad. Men det vore i så fall en beskrivning enbart avregeringens politik - däremot inte av de personer som är inblandade. Jagundrar vilket förhållande egentligen har till politisk moral.För ett år sedan var det stor show här. Brevet från "tillgivneThorbjörn" med ett absolut, specifikt löfte att skära ner med 12 miljarder1982/1983 ledde till att kunde säga till : Ni måstesläppa fram den här regeringen, för jag har fått bindande löften. vet vi attde andra borgerliga partierna har lurat skjortan av . Han sitterdär och kan inget annat göra än att svälja förtreten. Detär inte vår sak, men det egendomliga är att ni kan bära er åt så här motvarandra. Det är alldeles uppenbart att ni har lurat pensionärerna. Ni harsvikit löftet till dem. Det har ingen som helst känsla för.Ola tycks säga att det är rätt att svika löften, och tydligen framförallt löften till gamla människor. Jag tycker inte det. Det är kanske fråga omen annan syn på moral i politiskt hänseende. Aktiesparfonderna- fondkapitalismen - vad innebär de? Jo, de innebär ett obligatorisktkollektivt sparande som alla medborgare via skattsedeln får vara med om attbidra till. Men endast ett begränsat antal medborgare får glädje av dem -framför allt de välbeställda, de som har aktier förut, de som har lösatillgångar att sätta in. Men alla de utsatta grupperna - barnfamiljerna, dehandikappade, pensionärerna, de lågavlönade - får vara med och betala. Om mansparar , så är där och ger vederbörande . Det är naturligtvis ett kollektivt sparande. Det är bara det att detrelativt sett kommer ett fåtal till godo, och det tycker vi är orättfärdigt. Jagser att skall skaffa en särskild bank förtarvliga argument, som man skall dela ut till medborgarna. kan man tyckaatt det är för mycket besvär. Det borde räcka med att låna ut tag ~ framför allt när han säger i sitt tal att vi vill ta ifrånmänniskorna möjHgheten att personligen äga andelar i produktionskapitalet. Detär ju ren osanning. Mendäremot menar vi att staten och skattebetalarna inte på det här sättet skallsubventionera aktieägandet och skapa den enda statssubventionerade börsen ivärlden. Och det är framför allt otillständigt i ett läge då man vill försämrasjukförsäkringen, svika sina löften till pensionärerna, försämraarbetslöshetsförsäkringen och skapa oerhörda svårigheter inför avtalsrörelsen.Ni måtte inte tro på att ni har en chans att få ansvar för landet om ni kanställa till det på detta sätt. Det är också signifikativt attThorbjörn , så länge jag har debattid kvar, inte vågar återkomma tillsjukförsäkringen. Antingen skall man göra så att detta gäller exklusivt förarbetare - och det har ni makt att göra - eller också skall ni riva upp denfria avtalsrätten, och då får ni tjänstemännen mot er. Jag begriper inte hurfolkpartiet skall kunna gå med på det. Då förstör ni den möjliga positivaeffekten av devalveringen och förstör inför avtalsrörelsen. När det gäller arbetslösheten och er belåtenhet: Det är 40000 fler arbetslösa än , och vi har förmodligen just nu denhögsta siffran någonsin för arbetslösheten. Detta har skett därför att ni intehar gått med på de anslag som har begärt. Det är en avregeringen självförvållad hög siffra. Då gäller inga sådana salvelsefullabrösttoner som försöker anslå. Ni har medverkat till dessautomordentligt höga arbetslöshetstal, och ni har ingen politik att sätta istället. Min taletid är ute, men sammanfattningsvis kan jag säga:Det har blivit sämre i under borgerlig regering - särskilt mycket sämrei jämfört med andra länder på de allra flesta punkter. Det borgerligablocket har ingen polifik för att föra ur krisen, sätta landet påfötter och skapa ordning igen. Det är endast socialdemokratin som har ettsådant program. Därför kan vi ha en utsträckt hand till alla grupper för enkonstruktiv samverkan för att föra ur krisen. 15 () replik; Till statsministern först. Om regeringenlägger sina förslag före eller efter oppositionen spelar ingen som helst rollför den sakliga bedömningen av var någonstans regeringens förslag ligger - omdet skall vara någon medelproportional eller om det inte är fråga om det. Jagskulle vilja att statsministern hjälpte mig att tala om hur man räknar ut attni ligger mitt emellan de två förslagen, om ni lägger ihop socialdemokraternasoch helt ojämförliga alternativ. Dessutom är det i sak fel, ominte är inställd på att bryta några löften, för när detgäller inriktningen av den ekonomiska politiken har tvåpartiregeringen lovatatt fullfölja den ekonomiska politik som vi var ense om i trepartiregeringen iden reviderade finansplanen . Ni lovade då att spara minst 12miljarder kronor - i princip oberoende av konjunkturerna, av konjunkturerna skulle man spara . Sedanbekräftades detta av riksdagsbeslutet , att det skulle vara minst 12miljarder kronor i utgiftsnedskärningar för nästa budgetår. Det klarar ni infe- det är bara att erkänna det. åberopar behovet avefterfrågestimulans. Men till den negativa sidan hör att ökat budgetunderskottbetyder ökad upplåning, högre räntenivå, större risk för inflation, en sämrekreditmarknad, ett sämre investeringsklimat och en försämrad handlingsfrihet.Detta hör också till bilden. Det är därför som vi har fullföljt de åtagandensom regeringen gjorde och som har bekräftat. Då det gäller skatteuppgörelsenfrågade statsministern: står ni moderater? Ni har ställt er utanför. Vi står fortfarande för denöverenskommelse som vi träffade i regeringen . Svårare än såär det faktiskt inte. Ni valde att träffa en överenskommelse medsocialdemokraterna. Det är ett faktum. Det är inte mycket att snacka om . Nivalde den vägen framför att stå fast vid överenskommelsen med oss. Då det gäller generella subventioner finns det anledningatt än en gång påminna om att generella subventioner som strös över allamänniskor i landet, över dem som äter och dem som hyr, måstebetalas av alla - på ett eller annat sätt. Det vi inte betalar kontant tillhyresvärden eller i butiken får vi betala i skatt. Och det vi inte betalar i skattfår vi betala genom ökad skuldsättning, skulder som måste betalasigen antingen av oss själva som har fått de här förmånerna, eller av våra barnsom får bära denna räntebörda. Detta är ett ekonomiskt axiom, och det kännersäkert till precis lika bra som jag. Vi kan inte hålla på attkonsumera i på lån, genom att vigga oss fram på det sätt som sker. kallade och mig för elefanter. Jagvet inte om liknelsen är så bra. Om jag skulle vara lika spirituell eller elakskulle jag tala om som "musen som röt". Det är i och försig lika spirituellt eller lika litet spirituellt, men liknelsen är, sedan manlyssnat på , ändå fullt försvarlig. Jag noterade att att alltid har haft rätt i allting och att alla andra harhaft fel. Den visan har vi hört här i kammaren. Jag vill frågaOla om han anser att det är rätt eller fel, bra eller dåligt, att ökautlandsupplåningen, om det är bra eller dåligt att öka budgetunderskottet pådet sätt som fortfarande sker. Till upplysning kan jag nämna attbara ökade den StatHga upplåningen med mer än 6 miljarderkronor, och ökade den med . Det är siffror somtalar. Jag noterar sedan litet mer i förbigående att vi har fåttett nytt ord då det gäller att beskriva impopulära åtgärder - åtgärder som manvidtar trots att man är medveten om att de kan vara besvärhga för människornaoch leda till att man får färre röster i ett val. Detta kallar "överbud", ett begrepp som därmed fått en helt ny politisk innebörd. Slutligen: Vi talar här i om att vi gör mycketstora uppoffringar för att hjälpa . Och vi skall hjälpa ,men vi skall ha klart för oss- när vi gör de insatser som behövs föratt hjälpa dem som har det besvärligare än vad vi har och för att gagna fredenssak - att det inte är någon nämnvärd uppoffring i sak för dagens generation attge pengar till utlandet som vi har lånat i utiandet. En helt annan sak vore omvi gjorde motsvarande uppoffringar här hemma, minskade på vår egen levnadsstandard.Nu är det utomlands lånade pengar som vi delar ut. Och skuldbördan får sedanbetalas av våra barn och barnbarn. Det är den bistra sanning med vilken vilever . Och medvetandet om det bör leda till en något mer 4 protokoU 1981/82:70-71 nyanseradsyn än den som herr utrikesministern gav uttryck åt . 16 (vpk) replik: Statsministern blir oerhört förnärmad när jagsäger att regeringen medvetet ökar arbetslösheten. Han blir förnärmad när jagpåpekar detta enkla faktum. Vi har bara begärt svar på frågorna vad ni villgöra för att få ned arbetslösheten, vad ni vill göra för att öka sysselsättningen.Men när jag ställer sådana frågor får jag helt obegripliga svar. Jag betraktar mig som någorlunda normalbegåvad, men jagförstår ändå inte vad regeringen och statsministern menar när de talar om vadregeringen har gjort. Ni talar om att ni har satsat vissa summor på det ena,vissa summor på det andra. Men jag kan inte nöja mig med det, eftersomarbetslösheten är rekordhög. Och det måste väl statsministern inse. Varförskulle det vara så fruktansvärt svårt att få raka och klara besked om vilkakonkreta åtgärder ni tänker vidta för att få ned arbetslösheten? Det är ju dekonkreta åtgärderna och effekterna av dem som skall synas i sömmarna. Jag hävdar att sanningen är att ni har gett upp. Ni bryrer inte längre om att arbetslösheten ökar. Och det visar ni genom att skära nedanslagen till för att avkorta beredskapsjobben ochförsämra arbetslöshetsersättningarna. Ni har gett upp. Så enkelt är det. Sedan säger ni att alla skall vara med och spara. Ja, menmed spara menar ni sociala nedskärningar och försämringar för vanliga människor- för barnfamiljer, pensionärer och lågavlönade. Det är de som har drabbats avera s. k. sparåtgärder. Ni har försämrat barnbidragen, ni har slopatvärdesäkringarna av pensionerna, ni har medvetet fört en politik som harpressat upp hyrorna och matpriserna, vilket alltid drabbar de lågavlönadehårdast. Visst är ni duktiga att tala om arbetslöshet. Men ärdet ju så att den aldrig går att prata bort. Medan ni talar vackert om attbekämpa arbetslösheten och berömmer er för allt vad ni har gjort, ökar den förvarje dag och för varje räkning. försvann över 40 000 industrijobb. Läser man sedan i regeringens finansplan, som skaH varanågot slags strategi för era åtgärder för att minska arbetslösheten, blir maninte särskilt mycket mera upplyst: "Om inte arbetsmarknadens funktionsförmåga förbättrasriskerar vi att få en kraftig ökning av arbetslösheten ." Vad är det för någonting? Kannågon i regeringen förklara för de arbetslösa vad detta betyder? Ärhuvuduppgiften att kämpa för att arbetsmarknadens funktionsförmåga skallförbättras? Är det det ni går ut och lugnar de 100 000 arbetslösa med: skallni känna er lugna, för nu har regeringen funnit grundbulten till arbetslöshetsproblemen,denna geniala förklaring? Jag vill påstå att det här är värre floskler än närgamle arbetsmarknadsministern var ute och önskade de arbetslösa iQlofström lycka till. Går man vidare i denna förträffliga finansplan kanman läsa: "Sysselsättningsläget påverkas också av att arbetskraftsutbudetökar långsammare." Jagförmodar att ni vill säga att antalet nytillkommande på arbetsmarknaden kommeratt minska. Det är alltså den andra lösningen på arbetslöshetsproblemet. Mende 13 000 personer som tillkommer på arbetsmarknaden - vad skall de vänta på?Och de 150 000 redan arbetslösa? Nej,ni har gett upp kampen mot arbetslösheten, herr statsminister. Så enkelt ärdet. Det är ni som är skyldiga de 150 000 arbetslösa och de 50 000 arbetslösaungdomarna ett svar : Vad tänker ni göra? Varför har ni givit upp? Dettaär ändå en politik som ligger långt ifrån löftena om 400 000nya jobb. Till : Åtgärder för att möta arbetslösheten via arbetsmarknadsstyrelsen- i kompletteringspropositionen , i septemberpaketet 600 milj.kr., 460 milj. kr. Detta är pengar till beredskapsarbeten, tillbyggen, till särskilda åtgärder för ungdomar, till omskolning osv. Till detta kommerde åtgärder vi vidtog - bl. a. devalveringen för att anpassa detsvenska näringslivets kostnader så att konkurrensförmågan skulle förbättras. Vadfinns det för förslag från kommunisfisk sida som tar över effekten av dessaåtgärder? Det är ju så att ni på den socialisfiska sidan, i synnerhet nikommunister, alltför ofta bortser från realiteter. Ni bortser från att vi måsteha ett konkurrensdugligt näringsliv, som utgör basen för hela vår ekonomi. Detär icke möjligt att bara via statliga åtgärder öka sysselsättningen i ett land. OmLars kallar sådana resonemang för floskler, då slår det tillbaka påhonom själv. GöstaBohman frågade hur jag skulle ha räknat ut att mittenregeringens förslag lågmitt emellan och socialdemokraternas. Jag har aldrig försökt migpå att räkna ut att vi låg mitt emellan. Vi har lagt vår budget, och så väntarvi medan ni går igenom den och presenterar era förslag. Så finner jag att nivill dra ner statsutgifterna med 6 miljarder och socialdemokraterna vill ökadem med 6,5 miljarder. Då konstaterar jag inte att vi ligger mitt emeHan, utanatt det då ändå framstår som klart att regeringens budgetförslag är väl avvägt,eftersom de båda stora oppositionspartierna för sin del har så vitt skildautgångspunkter. Mendet här är egentligen inte den viktiga diskussionen. På det jag menar vara denviktiga frågan har jag inte fått något svar av . Det var ändå så,att vi väldigt ofta diskuterade de här sakerna också i trepartiregeringen. Detär ingen lösning att bara strama åt på de offentHga utgifterna. Det räcker intemed att bara spara sig ur den här situationen, utan de åtstramningsåtgärder somvi vidtar på offentligsidan måste mötas med offensiva insatser och åtgärder fördet konkurrensutsatta näringslivet, om det skall kunna räkna med ytterligareefterfrågan från omvärlden. Sådana åtgärder är nödvändiga för den industri härhemma som säljer i konkurrens Jag upprepar; Detta är den verkligt svåraavvägningen, alldeles oavsett vem som sitter i regeringen. Vad jag konstaterar nu är att efter de stimulansinsatservi har gjort, vidtar vi nu de här sparåtgärderna. Det är vår bedömning att vidärigenom skall få en positiv utveckling. Denna positiva utveckling ärnaturligtvis i hög grad beroende av den internationella konjunkturensutveckling. Så tillbaka till det som och hargemensamt. Jag fick ett antal frågor av , och dem svarade jag på.När det gäller besparingsmålet citerade jag ordagrant vad som stod i denreviderade finansplanen och sade att det är en självklarhet att vi också somtvåpartiregering skall leva upp till vad vi redan har gått till med.Både och kan gå tillbaka till denna proposition ochjämföra formuleringarna där med formuleringarna i mitt brev. De är ordagrantlika, och det är alltså inget nytt löfte. Sedan om skatterna, . Jag har här ett dokumentav . Också ni moderater var med om att vi skulle överlämna det tillsocialdemokraterna som underlag för diskussioner om skatterna. Där finns i bil.3 en skiss till en särskild beräkningsgrund för den statliga inkomstskatten. Iallt väsentligt följer den slutliga uppgörelsen denna skiss. , den politiska moralens högste beskyddare, lässvaret i mitt brev, läs vad som står i den reviderade finansplanen, så är detbekymmer som dras med redan borta! pensionärer - i vilket avseende har vi luratpensionärer? Jag har redovisat hurusom pensionärerna fått en förbättradekonomisk standard. Titta på hur mycket samhällets stöd till de handikappadehar ökat ! När det gäller barnfamiljerna påminde jag om densocialdemokrafiska inställningen till flerbarnsfamiljerna liksom beträffandeATP-poäng för vård av barn i hemmet. Hur är det med ert förslag om en 2-procentig momshöjning,som ni vill genomföra? Vad betyder detta netto för pensionärerna, ?Vad betyder det för barnfamiljerna? Gör sådana jämförelser och studeraresultatet! Jag tror att flera än jag är alldeles ur stånd att fatta vad detegentligen är som ni opponerar er mot när det gäller pensionärerna och vad niegentligen lovar pensionärerna. Men vi får tillfälle att återkomma till dettasenare under , om ni inte kan klarlägga det . Såvitt jag förstår är några saker klara när det gällerkollektiva löntagarfonder. Pengarna skall tas från ett eljest möjligtlöneutrymme, och en vinstfördelning skall ske i företag med goda vinster.Pengarna skall gå till fonderna. Men löntagarna får inte personligen äga sittsparande i fonderna. Ni tar från de anställda pengar som de eljest hade fåttsom lön efter skatt. går pengarna till kollektiva fonder, och löntagarna fårinte äga dem. Då är det väl i högsta grad moraliskt att konstatera att ni tarifrån människorna möjligheter att bli delaktiga i produktionskapitalet. Jag har frågat varför ni gör detta, men haraldrig kunnat ge något svar. Jag förstår honom. Detta är ju en frontförändringjämfört med hur vi har känt er socialdemokrater tidigare på den ekonomiskapolitikens Ni förändrar grunden för vår socialt och miljömässigtreglerade marknadsekonomi. Får jag , fru talman, säga att det nu gäller attfullfölja den ekonomiska politik som regeringen har lagt grunden till. Det ären ansvarsfull kombination av sparåtgärder och offensiva satsningar på näringslivet.Det är på så sätt vi skall kunna skapa stabilitet i ekonomin och trygghet isysselsättningen. Vi har särskilda skäl att fortsätta den politiken, eftersomvi redan har kunnat se exempel på att den har givit resultat. Vi är dock inteute ur problemen. Det krävs fortsatt tålmodigt arbete. Förste vice talmannen anmälde att , anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätttill ytterligare repHker. Förtrycket ligger åter tungt och kvävande överPolen. Inga propagandafraser kan dölja det faktum att naket våld nu i ännu ettland blivit det svar som mött folkets vilja och förhoppningar. har det visat sig att den ordning somSovjetunionen påtvingat inte kan bestå utan förtryck.