prot · G50992 · 1981-12-31 00:00:00 — Vi får anledning att mer i detalj återkomma när del nya betänkandetligger på bord. Låt mig nu emellertid ta upp några principiella synpunkteravseende förhållandena mellan staten, landstingen och kommunerna när det gällerbesparingar. Jag vill börjä.-med alt understryka den kraftansträngning somkommunerna gjort för att bryta den tidigare myckel snabba expansionen. Det äruppenbart alt medvetenheten om landets besvärliga ekonomiska läge har präglatde planer kommunerna gjort upp . Hur har dåstatsbidragen till kommunerna utvecklats ? Om man jämför statsbidragen till bäde primärkommuner ochlandsting med de externa utgifterna kan man konstatera, att kommunerna är 1960tillfördes av sina externa utgifter i statsbidrag. Den siffran var 1980 , alltså en kraftig ökning. Vi skall komma ihåg atl volymökningen i kommunernaunder den liden varit betydande. En sammanställning visar atl var 21 %av kommunernas externa utgifter statsbidrag, medan siffran var -alltså lägre. Del är viktigt atl utifrån denna sammanställning konstatera attunder den socialdemokratiska tiden förekom förändringar i statsbidragens andelav kommunernas utgifter. man sedan över till att studera hur statsbidragen harutvecklat sig kan man konstatera att summan 1976 var 21,2miljarder. 1982 är siffran 44,8 miljarder. Den delen har ökat kontinuerligtfrän 1976 till 1982 och alltså inte minskat någol år. Av de totalastatsbidragen lill kommunerna var skalteuljämningsbidragen 2,3miljarder, och 1982 ligger de pä 10,1 miljarder. Del finansiella sparande som kommunsektorn beräknasuppvisa närmar sig 3 miljarder. Prognoser visar att det kanbli närmare 5 miljarder. Orsakerna till dessa väntade förbättringar avkommunsektorns ekonomi är bl. a. följande: Skatteunderlagethar ökal snabbare än priser och löner. De skattepliktiga sociala ersättningarna har givit mer änsom tidigare beräknats. Titlar man pä hur skalteuljämningsbidragen har utgått perinvånare lill 1982 kan man konstatera att för primärkommunerna varskatleut-jämningsbidragel per invånare . landstingskommunernavar motsvarande siffror . Även om man räknar med inflalionen uppgår ökningen från1976 lill 1982 till . Oavsett om man ser totalt eller fördelat per skattekronahar statsbidragen ökal som vi har haft borgerliga regeringar. Del har skett en ökning av den kommunalaskalteutjämningen, vilket gynnar fattiga kommuner och län. De nya reglerna för bidrag lill barnomsorgen, som träder ikraft , innebär atl resurserna fördelas mer jämlikt mellankommunerna. Alla kommuner har fått vara med och dela på kostnaderna dels viaarbetsgivaravgifter, dels via statsskatten. får alla också vara med och delapå bidragen genom alt all barnomsorg räknas in i underlaget -framförallt innebär inräkningen av dellidsförskolan mycket. Del blir en utjämningmellan kommuner med hög sysselsättningsgrad, exempelvis , och kommuner medlägre sysselsättningsgrad, exempelvis inlandskommunerna. Detta är ylteriigareelt exempel pä hur regeringen försöker fördela statsbidragen mer jämlikt mellankommunerna. Socialdemokraternasnu föreliggande förslag innebär bl. a. följande: Överskottet1983 skall inte fä användas för utbyggnad. Del av skatteintäktsökningen 1983 sätts in på spärradskatlereglerings-fond. Höjd skall leder till större avsättning. Avskaltehöjning får behållas. Medel kanlyftas efter regeringsbeslut. Socialdemokraterna accepterar också neddragning avspecialdeslinerade statsbidrag. Del socialdemokratiska förslaget slår mycket ojämnt. Mångakommuner drabbas inte alls. Den höjda momsen drabbar alla kommuner med 8-10öre. Socialdemokraterna försöker i debatten ge sken av atl dealdrig medverkat i någon indragning av kommunala medel till staten. När vi i mitten av 1970-lalet gick över till beskattad sjukpenningtillfördes statsverket den uttagna kommunalskatten. Det rörde sig då om högrebelopp än . Det måsle noteras atl socialdemokraterna instämmer iregeringens analys av det kommunalekonomiska läget. Man inser att kommunernahar etl starkt utgångsläge . Men det socialdemokratiska förslaget öppnar för direktregeringsinblandning i enskilda kommuners ekonomiska angelägenheter.Regeringen skall ge dispenser från de skisserade reglerna om när och huråterbetalningarna skall ske. För har det varit angeläget att bygga utskalleutjämningen. Sedan regeringsskiftet har de belopp som fördelas genomskatleutjämning mer än fyrdubblats. Det är mot denna bakgrund det varit möjligtall ta med kommuner i besparingspaketet. Utformningen av det förslaget får vianledning att återkomma till när finansutskottet har behandlat frågan och denligger pä bord. Jag yrkar bifall lill reservationerna 3 och6, lill återremiss- Nr 92 yrkandet under avsnitt B 2 om den kommunala ekonomin samt i övrigt lill den utskottets hemställan. 18 (): Finansdebatt anförande skulle egentligen handla omkommunernas ekonomi, men först vill jag säga ett par ord till den förreskidåkaren , som slingrade sig ganska bra ispåret. sade att vi ser ljuset i tunneln. blirdet bättre i igen. Sedan försökte han dra samma skrytvals som införvalel 1979, dä alla kurvor, enligl viss utsago, pekade ål rätt håll. Så varemellertid inle fallet, och så är det inte nu heller, . Rapporterfrän mänga konjunkturinstitut och ekonomiska bedömare visar alt vi inle harnågon förbällring att vänta under en framöver. Regeringens egenlångtidsutredning talar om en arbetslöshet på . tror inlepå någon snabb ökning av exporten eller på någon förbättring i ekonomisktavseende. Det är, , litet för tidigt all kika efter ljuset itunneln - del ljus som han kanske i drömmen Irodde sig skymta. Det är ganska intressant när miltenpartisler stiger uppoch talar om arbetslöshet. Då går de utanför landets gränser och säger: Del ärmyckel värre på andra håll, i , , osv. Vad hjälper delde arbetslösa i ? Om går ut till ungdomarna här pä och säger att det är mycket värre arbetslöshet i andra länder, är dehjälpta av det? Blir de tröstade av etl sådant resonemang? Centerpartisterna återkommer med förkärlek lill 1972. Jaghar efter debatter med centerpartister ute i landet lill leda hört talet om hurdet var 1972. Då hade vi arbetslöshet . Sedan satteregeringen snabbi in åtgärder för alt rätta till detta, och var delstrax mycket bättre. Det är bara atl konstatera alt arbetslösheten harfördubblats . Det går inte att komma ifrån detta faktum. log upp en sak till som var intressant. Hanpekade på alt utlandsupplåningen kommer all fortsätta alt minska. Del ärriktigt atl vi hade en lägre utlandsupplåning - nämndesiffran 9 miljarder. Men det beting som riksgäldskonlorei nu har fåll ligger pånära 20 miljarder igen. Den siffran kan få verifierad, omhan" talar med parlivännen , som också sitter iriksgäldsfullmäktige. Det var nog litet förhastat atl påslå att kurvan förudandsupplåningen har börjat peka nedåt. ordförande harför yrkat återremiss till utskottet av betänkandets avsnitt omden kommunala ekonomin. Tillåt mig först uttala den meningen att jag somledamot av finansutskottet inte anser att den produkt som vi lämnat från oss ärså dålig att den förtjänar delta öde. Men det anser tydligen utskottels ordförande, vilket måsteupplevas som ganska märkligt, inle minst av honom själv. ' För och dess utskotts skull, och med hänsyntill det anseende som vi som riksdagsmän bör vara angelägna om alt hävda dä delgäller vårt arbele, vill jag dessutom framhålla att vi har svårt atl accepteraatt vi skall tvingas agera transporlkompani för partiledarkompromisser på denborgerliga sidan som kommii till efter del atl våra väl genomarbetadebelänkanden ligger pä bord. talade lidigare om altsprida ett löjets skimmer över arbete. Genom denna återremissmedverkar han nu själv lill alt göra del. Enligt vad jag kan finna så var det vidutskottsbehandlingen gott om tid för den borgerliga majoriteten i utskottet allskriva sig samman. Det är, herr lalman, inte bra för anseende altutskotten här i skall behöva drabbas av sådana här turer därför atlen viss partiledare har varil ute och flugit för att - enligt uppgift -förverkliga gamla pojkdrömmar. Jag upplever del inträffade som en sidovördnad motriksdagen och dess arbete, som vi som enskilda riksdagsmän inte bör acceplera. När det sedan gäller sakfrågan, nämligenkommunernas ekonomi, är det ytterst beklagligt alt man från borgerlighetenssida nu är beredd att så hårt angripa den kommunala sektorn. i världen klagades det ofta på att det satt för mångakommunalmän i . Del talades om landstingspartiet i osv. Detär riktigt att det fanns fler kommunalmän i då än , eftersom förstakammarens ledamöter valdes av landstingen. Men det är inte utan, herr talman,att man i dagens situation längtar tillbaka till det systemet och förstakammaren. Dä fanns det åtminstone vissa borgerliga riksdagsmän med sädankommunal förankring och sådant kurage att de slog vakt om kommunernas ochlandstingens intressen. tycks detta mod saknas. Man vågar inte säga sin meningoffentligt, utan endast i slutna rum. Det finns borgerliga ledamöter som haruttalat atl det socialdemokratiska förslaget är bäst, men del vägrar de säga istörre församlingar. a. har uttalat sig i den riktningen.Min bänkkamrat från , som också sitter iLandstingsförbundets styrelse, har visserligen inte uttalat sig i denna sak,men han har sagt att man bör ha intresse av atl hävda kommunernas ochlandstingens intresse i detta sammanhang. Den kommunala beskattningsrätten och den kommunalasjälvstyrelsen är så vikliga hörnstenar i vår demokrati att de icke fåråsidosättas. Ingen i denna kammare bör vara okunnig om att det som håller päatl ske innebär ett djupt ingrepp i den kommunala självstyrelsen. Jag ärytterst förvånad över vad den borgerliga majoriteten i konstitutionsutskottethar uttalat i dessa frågor. De säger att de inte tycker att detta strider motden kommunala självstyrelsen och dess kärna, den kommunalasjälvbeskattningsrätten, därför att det bevarar utrymme för en fri sektor frånkommunerna och även bibehåller åtminstone en viss frihet för dem vad gäller altfastställa skattens storlek. Ett "litet" utrymme räcker således tillförde borgerliga ledamöterna i . Det är ett ganska märkligluttalande. Är det så enkelt, och är det så litet man behöver när det gäller denkommunala demokratinoch dess självstyrelse? Det är, som jag ser det, illavarslande. Eftersom senare i debatten kommer alt taupp de konstitutionella aspekterna på detta, skall jag inte närmare beröra dem. Som utskottet framhåller på s. 100 i förevarandebetänkande är regeringens förslag till generella begränsningar av kommunernasfinansiella utrymme dåligt anpassat till det faktum alt den finansiellaställningen varierar kraftigt mellan olika kommuner och landsting.Regeringsförslagel slår blint utan hänsynstagande till enskilda kommuners ochlandstings situation. I vissa fall blir följden alt kommuner och landsting meden stark finansiell ställning klarar sig relativt lindrigt, medan andra somredan i utgångsläget har det sämre drabbas hårt. För de senare återstår i såfall bara att höja utdebiteringen. Det kommer i sin tur all försvåragenomförandel av den aviserade inkomslskattereformen, försvåra kommandeavtalsrörelser och försvaga näringslivets internationella konkurrenskraft. Detframstår som ytterst egendomligt att regeringen i rådande läge är beredd attmedverka lill en sädan polilik. De invändningar som utskottet reser mot regeringensförslag gäller nalurliglvis i än högre grad de förslag som framförs imoderalernas partimotion nr 2018. Det är nu bara all konstatera att regeringengått till mötes genom den kompromiss som har träffats. Detbekräftar än en gång atl regeringen lever på näde. Som bekant har utskottsmajoritelen, som i detta fallutgörs av socialdemokraterna, vall en annan väg för att begränsa kommunernasfinansiella överskott. Det bör enligt vär mening bli en sådan utformning attinga ingrepp sker i den kommunala beskattningsrätten. Det är också en metod somfullt ut har accepterats av styrelserna i . I detta förslag tas vederbörlig hänsyn till att deekonomiska förutsättningarna varierar kraftigt i olika kommuner och landsting.Förslaget har sin utgångspunkt i vad som anförts i den socialdemokratiskapartimotionen 2016, nämligen att överskotten 1983 inom den kommunala sektorninte bör användas lill att bygga ul den kommunala verksamheten utöver vad detsamhällsekonomiska utrymmet tillåter. Utskottet slår vidare fasl att, somtidigare nämnis, utrymmet för den kommunala konsumlionsökningen bör vara 2 %per år. Det av oss föreslagna systemet skiljer sigväsentligt från den konfiskation som man är ute efter pä borgerligt håll.Enligt värt förslag skall man nämligen få göra fondavsättningar i riksbanken.Man skall ha möjlighet att lyfta pengarna, om man behöver dem, för alt hindraskaltehöjningar. Vidare skall man i vanlig ordning få ränta på pengarna,diskonto plus . Dessutom har man kvar äganderätten till sinapengar. Egentligen kan det inte vara svårt för landstings- ochkommunalmän som känner ansvar för sin verksamhei hemma i kommuner och landstingatt träffa ett val. Med det här systemet fär man också en effektiv spärr mothöjda kommunalskatter 1983. Dessutom förbättras möjligheterna all undvikaskattehöjningar även 1984 och 1985, dä skattereformen skall genomföras. Detförslag som utskottet förordar är alltså vida överlägset de förslag som 4 protokoll 1981/82:92-93 mittenpartiernaoch har lagt fram. Jag avslår i detta sammanhang från attkommentera de reservationer som har lämnats till utskottets betänkande avmittenpartierna och , eftersom jag anser att reservationerna i dettaläge, efter partiledarkompromissen , är överspelade. Lål mig i stället någol kommentera uppgörelsen och desskonsekvenser för kommuner och landsting. gjorde ju etl ganskaavslöjande uttalande . Det gick ut på att det egentligen inte varsjälva sakfrågan som den uppgörelsen handlade om. Närmast var det elt uttryckför att mitlenpartiregeringens överlevnad är beroende av godavilja. Jag kan förstå all utskottets ordförande känner sig besväradöver, som han själv uttryckte saken, det dubbelkommando som f. n. råder ifinansutskottet. I della taktiska spel drabbas nu kommuner och landsting ännuvärre än vad som skulle ha blivit fallet med regeringens ursprungliga förslag,vilkel hade varil illa nog. Det är ja upprörande att våra kommuner och landsting, somi allmänhet sköter sin ekonomi mycket bra, på detta sätt skall bestraffas ochfå sina skattemedel konfiskerade, för alt hjälpa regeringen med dessbudgetunderskott, som uppstått till följd av att ekonomin har misskötts. Det är bara att konstatera atl många kommuner ochlandsting nu tvingas atl kraftigt höja skatterna, om man inte skall varatvungen att skära hårt i den sociala välfärden och servicen till invånarna. Däremot har uppenbarligen moderalerna lyckats bra då detgäller atl skydda sina starka valmansfästen i de rika kommunerna. Tar viDanderyds kommun som exempel visar det sig att man där, efter den borgerligakompromissen, bara behöver betala 4,7 milj. kr. eller per skattekronai stället för enligt regeringens ursprunghga förslag 24 milj. kr. eller 1,96öre per skattekrona. kommer undan med 5,2 milj. kr. eller 0,29 perskattekrona i stället för som enligt regeringens förslag 20 milj. kr. eller1,22 per skattekrona. Om man omsätter detta på enskilda inkomsttagare, så fårexempelvis en direktör i med en årsinkomst på . en lättnaduttryckt i kommunalskatt på . Går man däremoi till det lillafaltiga kommun i , så blir del ingen nåd införmittenpartister och moderater. Invånarna där åker pä en höjning avkommunalskatten med . om man räknar in landstingsskatten, som sannoliktockså kommer att höjas. Det innebär atl en anläggningsarbetare i Jokkmokkskommun, som tjänar . , får sin kommunalskatt höjd med 2 000 kr.år 1983, om man tvingas kompensera detta inkomstbortfall med skattehöjningar.Om det finns nägra borgerliga väljare i , så borde det inte finnasmånga kvar efter valet . Slutligen bara ett par ord om reservation nr11, där vi socialdemokrater yrkat bifall till vissa motioner som kräver översynav skalteutjäminingssystemet. Vi anser del alltså nödvändigt att man snarasttillsätteren brett förankrad parlamentarisk utredning med uppgift alt se överdet nuvarande skatteutjämningssystemet. Som det framhålls i motion 1661, a. få till uppgift att undersöka vilka möjligheter det kan Nr 92 finnas attminska de stora skillnaderna i utdebitering till den del dessa inte Onsdagenden återspeglarfaktiska skillnader i ambitionsnivå. Vi tror att det är viktigt att en q rnars 1982 sådanutredning kommer till stånd. Sannolikt kommer man inte att ha råd atthelt bygga ökade satsningar på skatteutjämningen. Men man kan Finansdebattförbällra rättvisan i systemet, och det är detta vi vill ha undersökt. Med del anförda yrkarjag bifall till utskottets hemställan under B 2 i finansutskottets betänkandenr 20 vad det gäller den kommunala ekonomin. Jag yrkar följaktligen avslag påEric äterremissyrkande, avslag på de borgerliga reservationerna ochbifall till reservation nr 11. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 19 () replik; Till skulle jag vilja ställafrågan: Vad har ni gjort tidigare för att komma till rätta med den härsnedfördelningen, som ni säger att vissa kommuner i har drabbatsav? Det är ju en snedfördelning som förekommit och som man borde hakunnat rätta till som vi hade en socialdemokratisk regering. Vi är alla överens om atl man får en bra likviditet ute ikommunerna. Alla är också överens om att man skall ta in en del av detfinansiella överskottet i kommuner och landsting. Faklum är ju alt kommuner och landsting har stärkt sinekonomi mycket kraftigt som vi haft de borgerliga regeringarna.Enligt 1979 och bokslut ökade kommuner och landsting sitt eget kapitalmed sammanlagt 10 ä vartdera året. 1978 var ökningen mycketstörre. Ingenting tyder pä atl bokslut skulle ge nämnvärt mindrekapitalökning. , när vi hade en socialdemokratisk regering,var kapitalökningen 1 ä 2 miljarder för kommuner och landsting sammantaget. Detär klart att många faktorer har bidragit lill detta förhållande. Det är inteminsl den borgerliga regeringens ekonomiska politik som har stärkt kommunernasekonomi. a. har skatteutjämningen, som jag tidigare påpekade, ökatförutsättningarna för kommunerna. Därför är det ganska anmärkningsvärt närsocialdemokraterna lägger fram sitt förslag, som i sig ocksä innebär att mandrar in ekonomiska förutsättningar för kommuner, I synnerhet gäller detta förkommuner som har skött sin likviditet och står i begrepp alt görainvesteringar, för vilka kostnaderna har sparats in - detta drar manin med den socialdemokratiska modellen. Även denna modell kan geanmärkningsvärda effekter. Den slår myckel ojämnt i förhållande till olikakommuner. I princip kan man konstatera att storstadskommuner somStockholm och förortskommunerna drabbas i mycket ringa grad även enligt ermodell. Däremot får förslaget mycket hårda effekter för glesbygdskommuner medstark finansiell ställning, alltså sådana kommuner som har fört en försiktigekonomisk politik. Jag kan som en jämförelse nämna att det för kommun innebär ungefär 20öre per skattekrona och för 22. Går man sedan längre upp, finner man attdet t. ex. i blir 1,45 per skattekrona. Det är ocksä ett resultat avert förslag. Anf.20 (vpk) replik: Jag måste uttrycka oro för all socialdemokraterna ocksä accepterar detsom är utgångspunkten för regeringens förslag. Jagövervägde atl begära replik med anledning av inlägg, där han sadeatt kommunerna hade ett starkt utgångsläge . Men jag kan lika gärnabegära replik med anledning av inlägg - han talade också om detfinansiella överskott i kommunerna som kan dras in. Frågan blir: Är det sä attdet finns etl överskott i kommuner och landsting om man ser till de verkligabehoven? Jagbesökte en kommun där ledande företrädare beskrev silualionen. Undernågra är, säger man, har man tvingats atl pruta på en hel del angelägnauppgifter. Man har fält skjuta planer osv. Men sitterman faktiskt och skär i redan befintliga verksamheter. I det fallet gällde detexempelvis social hemhjälp, ungdomens fritidsverksamhet och andra viktigauppgifter. Jagär rädd atl socialdemokraterna med sitt förslag, även om det har en annanutformning och är mindre utmanande än det borgerliga förslaget, ändåprincipiellt har accepterat att man går in i den kommunala ekonomin på dettasätt utifrån statsfinansiella bedömningar. Jag vill också erinra om att närplanerna på att undandra kommuner och landsting skatteunderlag förstpresenterades och mötte starkt motstånd, så betonades från borgerligt håll attdet bara var en tillfällighet. Men hör vi att det skall tillsättas en expertgrupp.Vad skall den göra? Förmodligen skall den smida nya ränker mot landels kommuneroch landsting. Jag tycker alt det som socialdemokraterna skriver omregeringens förslag borde man också länka över - att det är ett principielllmycket allvarligt steg, som gör all man öppnar slussar för längre gåendeingrepp i framliden. Medverka inte lill atl dessa slussar öppnas! 21 ()replik: Försl lill min kanalvän - jag fär säga så, eftersom vihar haft htet gemensamt i en kanalmotion här i . Jaghoppas atl ser skillnad på vårt förslag och regeringens förslagoch särskilt det här kompromissförslaget. Vi säger att vi räknar med att detbUr ett visst finansiellt överskott 1983. Sedan kommer sannolikt, som vibedömer det, kommunerna inte att ha samma överskott i fortsättningen. Dä har vivelat så alt säga ge kommunerna chansen alt fä låna ut de här pengarna lillsiaten, få ränta på dem i vanlig ordning, behålla äganderätten till dem, fä utpengarna när man behöver dem, då den kommunala ekonomin blir sämre, sä att mandärigenom kan förhindra skaltehöjningar. Det mäste väl ändå, ,vara en avsevärd skillnad mellan atl fä låna ul pengar ochfå betalt i ränta och atl bli besluien på pengarna och aldrig fä se någonersättning för dem. Det är en väsentlig skillnad det här är fräga om. Jag trornog all inser det om han närmare funderar över saken. Jag är också orolig för den expertgrupp som. går man ut från mittens och sida och säger atlförslaget innebär en provisorisk lösning, och att man tillsätter enexpertgrupp. Då förmodar jag att den expertgruppen skall komma med ett förslagsom på något sätt permanentar detta provisorium. Del är jag, i likhet med NilsBerndlson, myckel orolig för. Hur det förslaget ser ut fär vi sannoliktanledning alt granska den dagen det läggs fram. frågar varför vi inle gjorl något åtolikheterna i kommunernas ekonomi genom skatleutjämning. Det har ju häntnågonting i samhällsekonomin . Har inte märktdet? Det är detta som gjort utjämningen mera angelägen . Jag ärlitet förvånad, för jag hade faktiskt räknat med all i utskottet få stöd avRolf Rämgård. Vi satt ju och blinkade åt varandra över bordet. Jag trodde attRolf Rämgård skulle stödja oss, för han hade också en motion om översyn avskalteutjämningssyslemet. Men avstod från att yrka bifall till denoch tog alltså stryk i utskottet på den punkten. 22 (vpk) replik; I mitt förstaanförande pekade jag på att även det socialdemokratiska förslaget innebär enganska kraftig försämring i kommunerna, särskilt i enskilda kommuner. kan titta på och i . Jag har också exempel på enrad kommuner i som faktiskt fär släppa till mer med detsocialdemokratiska förslaget. Men, säger , det ärbara ett lån, ochhan frågarom jag inte ser skillnaden. Jo, jag har påpekat att det ligger enskillnad i att regeringen direkt vill dra in pengarna till statskassan. Men jagser också farorna och riskerna i att man över huvud ansluter sig till synsättetatl det finns ett överskott i kommunerna, när de har väldiga uppgifter altklara sociala åtaganden och när de behöver göra insatser för att bekämpa denhöga arbetslösheten, inte minst ungdomsarbetslösheten. Även om det är fråga omell lån - det framgår f. ö. inte sä tydligt av den föreslagna lagtexten närkommunerna skall få tillbaka pengarna - befarar jag att man drar nödvändigaresurser från kommunerna, resurser som borde fä sällas in . Om de sättsin , skulle det ha stimulerande betydelse ocksä för sysselsättningen. 23ROLF RÄMGÅRD (c) replik;