prot · G509118 · 1981-12-31 00:00:00 — Deskatteplikfiga sociala ersättningarna har tillfört det kommunalaskatteunderlaget mer än vad som tidigare beräknats. Skatteunderlagethar ökat snabbare än både pris- och lönekostnaderna. Den kommunalakonsumtionsökningen har dämpats. Det är ett bevis på de kommunalaförtroendemännens fasta hållning när det gäller att sköta ekonomin. Kommunerna harfått nytta av de sänkta arbetsgivaravgifter som regering och riksdag tidigarehar beslutat om. Det är alltså de här faktorerna som gör att vi har fått enbättre ekonomisk situation för kommunerna. Det finns en bred enighet om att man1983 skall dra in eller frysa över 3 miljarder av de kommunala medlen. Däremothar partierna något olika metoder för att nå det här målet. En överenskommelsehar träffats mellan regeringen och moderata samlingspartiet. När det gällerdenna överenskommelse är det viktigt att understryka att man har kunnat lyftabort låt mig säga de sämsta bitarna i det moderata förslaget. Jag tänker påförslaget om kommunalt skattestopp, vilket också skulle ha inneburit ettingrepp i den kommunala självstyrelsen. Vidare har man i det moderata förslagettagit bort indragningen av skatteutjämningsbidraget. Det är viktigt attskatteutjämningen har kunnat byggas ut . Särskilt har detskett under de borgerliga regeringarna - det har blivit en fyrdubbling sedansocialdemokraterna lämnade regeringsinnehavet. Det är angeläget att påpekadetta. Det är också viktigt att skatteutjämningen kan bibehållas i sinnuvarande omfattning. Däremot har det inte gått att nå enighet när det gällerexpansionstakten. Där menar vi från regeringssidan att det realistiskaenprocentsmålet måste fastslås - också långtidsutredningen har pekat på detta.Vi anser att det är orealistiskt att tänka sig att man skall kunna gå ner tillO %, vilket även utskottets ordförande har deklarerat.Socialdemokraterna har föreslagit , och det har bildats majoritet iutskottet för detta förslag. Socialdemokraterna försöker i den allmänna debatten ochäven här framställa sitt förslag så, att man inte medverkar till någonsom helst indragning på den kommunala sektorn; man vill vara vän med alla. Mendå är det värt att påminna om att socialdemokraterna - och det är ett faktisktförhållande - när det gäller de specialdestinerade statsbidragen gjort enindragning till 600 miljoner - samma förslag som regeringen har. Man har alltsåaccepterat att 600 miljoner i specialdestinerade statsbidrag dras in. Det förslag som socialdemokraterna nu lägger fram omfiysning av de kommunalekonomiska medlen har också några märkliga effekter sombör noteras. Det slår mycket ojämnt mellan kommunerna, och det finns kommunersom över huvud taget inte berörs av de socialdemokrafiskaåtstramningsförslagen. Frysningsförslaget drabbar hårdare dem som försöker haen god hushållning med sina ekonomiska resurser. Det socialdemokratiskaförslaget innebär också att kommunerna kommer att sväva i ovisshet om deverkliga effekterna långt efter det att budgeten har antagits. Detförsvårar alltså den kommunala planeringen. Man kan också konstatera, vilketframgår av förslaget till lagtext, att regeringen inte behöver fastställa det tak som skall reglera indragningens storlek förrän ijanuari 1983. Detta måste skapa betydande osäkerhet för den kommunalpolitikersom skall utarbeta en budget och fastställautdebiteringsnivån . Man kan konstatera att det socialdemokratiska förslagetvidare öppnar möjlighet till en mycket kraftig centralstyrning av kommunernafrån regeringens sida. Socialdemokraterna tänker sig nämligen någon typ avdispenssystem, enligt vilket kommunerna skall få lyfta medel efter regeringensmedgivande. Det står också i reservafionen. Förhandlingar skall vidare tas uppom hur och när medlen skall få disponeras. har sagt att man skall ta detsamhällsekonomiska läget i beaktande. Det finns alltså ingen garanti för närdessa pengar skall betalas fillbaka - och om det över huvud taget skall ske. Vihar inte fått något entydigt besked på den punkten. Låt mig också ta upp den kritik som socialdemokraternariktar mot de generella indragningar av skatteunderlaget som regeringen ochmoderaterna kommit överens om. Socialdemokraterna försöker framställa förslagetsom om det vore något särpräglat och unikt. Jag kan bara konstatera att vi härhar anslutit oss till en metod som kom fram redan under mitten av 1970-talet.Som de flesta här i kammaren känner till valde man då att låta denkommunalskatt tillfalla staten som hänförde sig till de beskattade socialaförmånerna. Det rörde sig då om högre belopp än det nu är fråga om.Socialdemokraterna har således inte tidigare stått främmande för att användametodiken med indragning av skatteunderlag till staten. Sammanfattningsvis kan jag konstatera att kommunerna ochlandstingen stärkt sin ekonomi mycket kraftigt vi har haftborgerliga regeringar. I 1979 och bokslut ökade kommuner och landstingsitt eget kapital med sammanlagt vartdera året. 1978 varökningen mycket större, och inget tyder på att bokslut skulle genämnvärt mindre kapitalökning. , när vi hade socialdemokratiskregering, var kapitalökningen för kommuner och landstingsammantaget. Många faktorer har samverkat till dessa förhållanden. Deborgerliga regeringarna har på en mängd olika sätt vidtagit åtgärder som stärktkommunernas ekonomi. De väsentligt förbättrade skatteutjämningsbidra-gen är ensådan sak. Skatteutjämningsbidragen utgjorde /76 knappt 3 miljarder kronoroch uppgår till . Lägre arbetsgivaravgifter, som jag tidigare nämnde, är enannan faktor som påverkat kommunernas ekonomi. Regeringens allmänekonomiskapolitik och de relativt återhållsamma löneökningarna har givetvis också haftmycket stor betydelse för kommunernas och landsfingens resultatutveckling. Även om kommuner och landsting sammantaget har fått enstärkt ekonomisk ställning och f. n. har mycket god finansiell situation finnsdet dock, som jag också tidigare påpekat, vissa kommuner och landsting som harsvag ekonomi. De senaste årens resultatutveckling och höga ränteläge har medfört att spridningen mellan kommuner och landsfing medsvag resp. stark ekonomi har blivit större. Därför är just det kommunalaskatteutjämningsbidraget väsentligt. är , ochbudgetdepartementet överens om att kommuner och landsting kommer att få enlikviditetsökning i storleksordningen . Samtliga partier äröverens om att en del av denna likviditetsökning skall dras in till staten. De totala statsbidragen till kommuner och landsting ökar ocksåvarje år med belopp i storleksordningen , om man inte vidtarnågra reduceringar. Detta är alltså s. k. automatiska ökningar. Jag yrkar bifall till reservation 1 och iövrigt till utskottets hemställan. 25HANS (): Både i debatten och i dagensdebatt har påvisats att förslaget om att beslagta kommunernas skatteinkomstericke är förenligt med omsorgen om den kommunala självstyrelsen. Det har variten allmänt vedertagen princip i att det är medborgarnas och dejuridiska personernas gemensamma inkomster som utgör underlag för den kommunalaverksamheten. Denna princip överges . Kommunernas skatteunderlag skall i fortsättningen tydligenanvändas som regulator för statens budgetunderskott. Om kommunerna sköter sinekonomi väl, ser till att de har inkomster som täcker deras utgifter, och omett tillfälligt överskott uppkommer till följd av särskilda omständigheter, ärdet tydligen skäl nog för regeringen att beslagta deras pengar. Åtgärden kan i nuvarande läge inte motiveras med att denär nödvändig för att bringa tillbaka den kommunala konsumtionsökningen. Den ärredan anpassad till den nivå som uttalat sig för. Det är förvånande att en regering med en centerpartist somstatsminister och en centerpartist som kommunminister vill ställa upp på deföreslagna åtgärderna. har ju fidigare varit förespråkare för enoanfrätt självstyrelse. Med ett visst vemod minns jag hur dennuvarande kommunministern i den kommunalekonomiska utredningen avvisade förslagsom kunde medföra ingrepp i den kommunala självstyrelsen. Och jag skall gärna vittna om att centerpartistiska kommunalmäntidigare visat ett starkt intresse för att värna om kommunernassjälvbestämmande. De tycks ha hamnat i dåligt sällskap ochdärmed tvingats överge sin tidigare respektabla hållning. Man frågar sig medoro hur länge det skall dröja innan är berett att också sälja utden kommunala beskattningsrätten. Det förslag som föreligger är inte bara ett allvarligtingrepp i den kommunala verksamheten utan har därtill fått en utformning som ärbåde orättvis och oförståelig. Om man nu vill dra in en del av det kommunalaöverskottet borde det vara rimligt att ta pengarna där ett överskott finns. Vadär det för rim och reson i att dra in pengar för dem som inget överskott har? landsting, som ärmitt hemlandsting, har landets högsta landstingsskatt. Landsfinget har ingetfinansiellt överskott. Volymökningen beräknas för både 1981 och 1982 liksom för1983 till mellan 0,1-0,. Även i övrigt är länet hårt drabbat med storarbetslöshet och ständig befolkningsminskning. Enligt utskottsmajoritetens förslag skall nu landstingetöverlärnna . till staten, vilket motsvarar en utdebiteringshöjningmed . Därtill skall kommunerna i länet avstå 26 milj. kr. Med en volymutveckling på sker redan en neddragningav den befintliga verksamheten. Det är uppenbart att i detta lägemåste höja skatten med och skicka pengarna till staten som ett bidragtill täckandet av statens budgetunderskott. Vi i skulle sätta värde på omutskottsmajoritetens talesman här i kammaren ville redovisa vad det är förmotiv som ligger bakom ett så orättvist och skadligt förslag. Vi har nog avbekymmer med att klara sysselsättning och befolkningsminskning. Dessasvårigheter kommer att förstärkas av att den redan förut höga utdebiteringenytterUgare höjs. Kanske kan hjälpa mig att förklara visdomen idetta förslag för invånarna i landsting. Kanske han kanförklara eller kommentera hur utskottsmajoriteten kommit fram till att t. ex.Olofström med dess dokumenterade svårigheter skall avstå ett belopp sommotsvarar . per invånare, och Åre, med landets högsta utdebitering och entom kassalåda, skall avstå . per invånare, medan det förmögna Danderyd-med en kommunalskatt som är nära . lägre än Åres - skall avstå endast 170kr. Är det, , sätt att i en besvärligsituation värna om dem som har det sämst, som det brukar heta? Menar majoriteteni utskottet att kommunerna skall bidra fill täckandet av statensbudgetunderskott i omvänd proportion till kommunernas resurser? Det kostade kommunerna en halv miljard att ta hem UlfAdelsohn från karnevalen. Det är illa nog, men därtill kom att den borgerligakompromissen fick ett helt orättfärdigt fördelningspolitiskt innehåll. Hurcentern kan ställa upp på detta är helt obegripligt. Att gör detförvånar ingen. Vid debatten och vid debatten har som företrädare för den borgerliga utskottsmajoritetenförsökt göra gällande att statsbidraget fill kommunerna har ökat kraftigt underden borgerliga regeringsfiden. Det är en minst sagt felaktig redovisning.Sanningen är att statsbidragets andel av utgifterna i stort sett har varitoförändrad . Andelen var 1960 21,, 1975 och 198022,. Men därtill kommer att i de senaste årens statsbidragingår bidraget till barnomsorgen som betalas genom en särskild avgift enligtöverenskommelse mellan organisafionerna på arbetsmarknaden. Avgiften harständigt höjts för att täcka de ökade kostnaderna för barnomsorgen. Dessutomhar kommunerna, vilket inte har använt sig av i 3 protokoll 1981/82:118-119 sina kalkyler, genom de tre senaste årens sparpaketberövats , i huvudsak genom indragning av skattekraft. Drasdessa belopp ifrån de utbetalade statsbidragen visar statsbidragsutvecklingenen klart negativ tendens under den borgerliga regeringstiden. På samma sätt förhåller det sig med påståendei debatten och om kommunernas finansieringskapital. Ökningenav det kapitalet motsvarar knappast inflationens inverkan på kommunernas ekonomi.Mellan 1978 och 1979 ökade visseriigen finansieringskapitalet från 17,1 till22,. Det var något mer än inflafionen. Men ökade detfrån 22,7 till , vilket inte ens täcker inflationensinverkan. Det finns ingen anledning att göra gällande attutvecklingen när det gäller transfereringarna har varit gynnsam för kommunerna. Tvärtom är det fråga om enständig minskning av kommunernas resurser. Den borgerliga utskottsmajoritetenanser tydligen att de föreslagna åtgärderna är så allvarliga för kommunerna attde måste skylas över med högst tvivelaktiga uppgifter. Får jag också, herr talman, eftersom jag har tid kvar, taupp ett påstående som har gjort under hänvisning till detsocialdemokratiska förslaget. Han säger; Kan det vara rimligt att man skall tapengarna från de kommuner som har stort överskott på grund av att de har haften god hushållning? Det är ett utomordentligt tvivelaktigt yttrande. Vad är detsom säger att det är fråga om god hushållning om kommunerna samlar pengar ikassalådorna och har låg utdebitering därför att de har haft en dåligutbyggnad av omvårdnaden och av servicen till sina medborgare? Man kan medsamma fog hävda raka motsatsen; god hushållning är att ge invånarna engod omvårdnad och den service de begär. Det finns ingen anledning att göragällande att hushållningen är god därför att en kommun för tillfället har höglikviditet. Om man verkligen skall pröva om hushållningen är god eller inte,skall man studera hur den service som erbjuds invånarna är beskaffad och vilkakostnader den medför för invånarna. Då kan man möjligen få ett underlag för enbedömning av huruvida hushållningen i en enskild kommun är god eller inte. Jag beklagar det dokument som har kommit frånfinansutskottet när det gäller kommunernas ekonomi. Jag kan förstå om man i ettträngt ekonomiskt läge letar efter möjligheter att få in pengar tillstatskassan, och dem kan man i och för sig diskutera. Men vad man inte kanacceptera i detta läge är det intrång i det kommunala beskattningssystemet somförslaget innebär. Och det allra värsta är den orättfärdigafördelningspolitiska inriktning som förslaget har. Efter den erfarenhet jag harbåde av i och av centerpartistiska kommunalmän tycker jag detär obegripligt att har velat ställa upp på det förslaget. Jag har åtskilliga gånger sagt attdet vore bra om vi tänkte oss för när vi använder olika uttryck i den politiskadebatten. ha lyssnat till dagens debatt måste jag konstatera att dethar använts ord som verkligen inte hör hemma i en seriös debatt som denna, isynnerhet som vi har så mycket gemensamt i utgångsläget för den. Låt oss kommaihåg att utgångsläget är att vi ändå måste komma till rätta med de samhällsekonomiskaproblemen, inte minst på de områden där det är nödvändigt med en korrigering avogynnsamma trender. Regering och riksdag kan inte, som många redan har sagt,komma förbi att den kommunala sektorn därvidlag måste vägas in med stor tyngd.Det är vi alla överens om. Om vi har en gemensam uppfattning så långt, dåtycker jag också det finns anledning att vara försiktig med påståenden som intehar täckning i realiteten. Här har exempelvis , för att ge ettenda exempel, använt sig av uttrycket "beslagta kommunala pengar". När det nu påstås att det föreliggande förslaget stridermot grundlagen, så vill jag hänvisa till att vi har fört den debattenhär i kammaren. Det gjorde vi , då socialdemokraterna stod fadder förtvå Hagauppgörelser i rad, vilka på sitt sätt betydde att man räknade avkommunala pengar till staten. Det var precis vad som skedde efter dessauppgörelser. Men då hörde jag ingen socialdemokrat säga att man lade beslag påkommunala skattepengar. Då var det en normal åtgärd för att korrigeraavvägningen av skatteintäkter mellan staten och kommunerna. Det finns anledning att mycket klart markera att alla harskäl att verkligen vara aktsamma om den kommunala självstyrelsen. När PaulJansson tidigare påstod - om det nu var ett påstående - att jag vill vara medom att avskaffa den kommunala självstyrelsen, så har jag anledning att med storkraft tillbakavisa detta. Jag har under mina år i den kommunala verksamheten, underåren i och i regeringen verkligen försökt görainsatser för att stärka den kommunala självstyrelsen. En betydande avvecklingav den statliga styrningen av kommunerna är på gång, ett arbete somstat-kommun-gruppen är ansvarig för. är därutöver - det vill jag ta medi den ekonomiska debatten - mycket bestämd i sin inriktning på att åstadkommaskatteutjämning mellan kommunerna i så stor utsträckning som möjligt, och manvill få fill stånd ett allmänt statsbidrag som ger skatteutjämningseffekt. Jagtror det är en mycket viktig inriktning, som jag hoppas det skall bli enighetom. En förbättrad skatteutjämning ökar den kommunala självstyrelsen. Jag vill därutöver säga att när regeringen hargjort den bedömning som här har redovisats av finansutskottets ordförande, avRolf Rämgård och andra, så är skälet att vi anser att det också finns anledningatt sammanväga de statliga och kommunala sektorerna. Regeringen gör i budgetproposifionen en mycket klarmarkering av vilken vikt man lägger vid den kommunala sektorn. I ett läge då vimåste föra en stram utgiftspolitik, har endast den kommunala sektorn fått chansatt öka -och i realiteten någonting mellan 1,5 och 2 %under 1982. Målsättningen är i volymökning. Det är enmarkering av den betydelse som regeringen tillmäter kommu- nernasansvar för människornas service. För vi skall komma ihåg att bakom alla de härresonemangen är det ju ändå människor. Det är inte fråga om skatteutjämningar,det är inte fråga om de tekniska termerna, utan bakom allt detta döljer sigindivider. Det finns anledning, tycker jag, att mycket klart understryka attregeringspolitiken innebär omsorg om människorna. Sedanvill jag gärna än en gång säga, att skall vi få en rimlig chans att på långsikt verkligen slå vakt om tryggheten för de svaga i samhället, då måste viockså göra en sådan prioritering att vi skaffar resurser för detta. Självklartär det ingen som i och för sig finner glädje i att t. ex. minskasysselsättningen inom den offentliga sektorn. Naturligtvis är den balanseringengjord för att vi skall få resurser till insatser på andra områden som kan göravår motståndskraft starkare och bidra till en utveckling framöver. Detär ju enkelt detta, och därom tycker jag att det borde råda stor enighet.Egentligen finns det också en rätt stor enighet, och vi har anledning attmarkera detta i en sådan här debatt. Sedanvill jag bara kort säga att det ofta sker en märklig redovisning. Det förs härilandet, bl. a. i massmedia, en diskussion om att regeringen gör de häråtstramningarna, när i grund och botten en bred majoritet i är enigom att det skall ske. Socialdemokraternaställer upp på att de specialdestinerade statsbidragen skall minskamed 600 miljoner. Det sägs inte ett dugg i debatten utåt om att vi är eniga påden punkten. Man kritiserar i de socialdemokratiska leden på det kommunalaplanet att det sker förändringar, men man är medansvarig på riksplanet till deförslag som föreligger. Man diskuterar, som gjorde, hurregeringens förslag för 1983- för det gäller bara 1983 - drabbar de enskildalandstingen och kommunerna. Men man tar väldigt litet med i bilden vad detsocialdemokratiska frysningsförslaget innefattar. Närdet gäller den kommunala planeringen är det min och regeringens målsättning attvi skall kunna fullfölja intentionerna från kommunalekonomiska utredningen ochfrån riksdagsbeslutet om att regeringen före finansplanensfastställande skall överlägga med kommunförbunden. Så har också skett.Överläggningar ägde rum , alltså före det år somvi nu diskuterar, nämligen 1983. Jag vill klart deklarera att det är mycketviktigt att fullfölja den samrådsuppläggningen. Manhar ibland erfarenheter, som någon har sagt, från att sitta på andra sidan avbordet. När jag såg förre - eller kanske jag skall säga förrförrförre-finansministern passera kammaren, erinrade jag mig att i sambandmed Hagauppgörelserna 1974 och 1975 fanns det förslag om att reducera dekommunala skattepengarna med 1,8 miljarder och 8,1 miljard för 1977.Då hade vi överläggningar om att få någon kompensation från statens sidagentemot kommunerna. Vi fick med oss 600 miljoner, men det var ju en mycketliten del av de pengar som de förslagen tog ifrån kommunsektorn. var också med vid de överläggningarna, och jag vill gärna säga attvi har ungefär samma uppfattning, oavsett på vilken sida om bordet Därför vill jag, herr talman, understryka att när jag lyssnar på denhär debatten och försöker analysera vad förslagen innebär kommer jag till attsamstämmigheten är större än skiljaktigheterna. När därutöver intepreciserar sig på väsentliga punkter beträffande hur en eventuell - jag sägereventuell - socialdemokrafisk regering tänker göra med de kommunala pengarna,som fryses eller hålls inne på annat sätt, är det väl ytterligare ett mycketklart besked om att det verkligen inte är så lätt att klara den häravvägningen, som trots allt är så viktig, om man vill nå det mål som jag hoppasatt vi är överens om, nämligen att också garantera en god socialomvårdnad och utveckling för människorna i det här landet. Anf.27 () replik; kan väl inte bestrida att det har skett betydligtstörre transfereringar från staten till kommunerna under senare delen av1970-talet . Det finns ju dokumenterat i både siffror och statistik,inte minst från kommunerna. Sedantill den effekt som det socialdemokratiska frysningsförslaget får för en kommunsom har sparat; tyckte att det var ett märkligt påstående jaggjorde. Man kan väl konstatera att det socialdemokratiska förslaget får enmycket stor betydelse för utbetalningsfasen, om t. ex. en måttligt stor kommunhar en pågående stor investering. Antag att en liten kommun bygger enhögstadieskola och under fidigare år har avsatt medel för det ändamålet. Denblir skyldig att låsa en väsenfiig del av dessa medel i , mensamtidigt kan kommunen ha antagit entreprenör som har satt i gång bygget ochinte har några möjligheter att stoppa det. Det blir ju en effekt. Manpåstår nu att socialdemokraterna aldrig skulle gå med på att beskära denkommunala självbestämmanderätten och menar att vi har gått in för att heltenkelt ta ifrån kommunerna beskattningsrätten. Det är ju helt felaktigt. Somjag tidigare sade står den kommunala sektorn för en stor del av den totalaekonomin i landet, och därför måste den också inlemmas i kalkylen när detgäller effekterna på budgetunderskott och liknande. Man måste alltså ta medkommunerna i beräkningarna av besparingsarbetets effekter. Detär märkligt att socialdemokraterna, som jag nämnde, ger sken av att man aldrigtidigare har använt den här tekniken. Som konstaterade har man tagitin medel . Den beskattade sjukpenningen t. ex.filifördes ju helt och hållet statsverket, och där rörde det sig om betydligtstörre belopp än det gör . 28 ()replik: Det var i ett replikskifte med som jag rakt ut i luftenställde frågan: Kan det möjligen vara så, att kommunministern kan tänkas varainne på samma banor som eller vad har han för kommentarer? LennartBlom underkände ju i sitt anförande fullständigt kommunalmännens förmåga attklara de här uppgifterna ute i kommunerna. Det är därför bra attkommunministern nu säger ifrån på den här punkten. Nr 118 Då kan vi väl fortsättningsvis lita på - som vi hargjort tidigare - Onsdaeenden såsom värnare av den kommunala självstyrelsen? fick vi detbeskedet, 14aoril 1982 °'' ' ' " välgörande. Mendet gör en ju inte mindre fundersam över att regeringen ändå till Den kommunala bär fram ett förslag om att dra in kommunala skattemedel och ekonomin använda dem till att - i viss mån - täcka statligabudgetunderskott. detta som vi har vänt ossemot. Att först gör den tydliga markeringen att han verkligen villvärna om den kommunala självstyrelsen men sedan ändå kommer till medsådana förslag gör att vi blir lite fundersamma. Vihar tidigare fört en debatt här om kommunalt skattetak, som centerpartisternasagt sig inte vilja ha. Men i den här skrivningen, sedan de kommit överens medmoderaterna, tar de in en diskussion om kommunalt skattetak, och detta skalldiskuteras också i den tänkta kommande expertgruppen.