prot · G509168 · 1981-12-31 00:00:00 — Av samma skäl har de miljardsatsningar som gjorts av staten föratt rekonstruera konkurshotade skogsägarindusfriföretag och rädda angelägnaarbetstillfällen avsevärt försvårats. Industriminister nödgades konstatera aftproblemen med virkesförsörjningen kvarstod, trots skattelättnader och ohkabidragsformer som genomförts till förmån för skogsägarna och trots högre virkespriser.Enligt de beräkningar som gjorts inom hans eget departement gick år1979-1980 miste om exportinkomster på totalt på grund avvirkesbrisfen. Regeringens egen långtidsutredning konstaterar att någonbättring inte är atf vänta med den politik som har förts. Vi riskerar att undernästa högkonjunktur gå miste om de nya exportmiljarder som landet så välbehöver. Mellan en tredjedel och hälften av bytesbalansunderskottet hade kunnatundvikas om regeringen hade fört en aktivare skogspolitik. Jag är angelägen om aft framhålla - och det har jag gjortmånga gånger förut - att många skogsägare sköter sin skog bra och avverkar irimhg omfattning. Jag vet att de skogsägare som sköter sin skog inte längrevill klä skott för de försumliga. De försfår att folk inte skall behöva kastasut i arbetslöshet därför att vissa skogsägare inte tar sitt ansvar för vårråvaruförsörjning, inte avverkar på ett ur såväl skogsvårdssynpunkt sområvamsynpunkt rimligt sätt. De förstår att denna misshushållning med våramöjligheter ytterst drabbar oss alla. Men regeringen envisas med att hålla depassiva skogsägarna om ryggen. Man vägrar tillgripa de åtgärder som denutredning man själv har tillsatt för att komma till rätta med virkesförsörjningsproblemenförordat. Begränsningar i virkesutbudet får inte bara effekter iform av lägre aktivitetsnivå i den svenska ekonomin och förloradeexportintäkter, sade industriministern . Han konstaterade att den ökadetakfen i strukturomvandlingen inom skogsindustrin tillviss del kan hänföras till virkesbristen och att det för att undvikakapitalförstöring och underlätta en socialt acceptabel omställningstakt ärangeläget att förbättra virkesförsörjningsläget. Hans slutsats blev då aft statsmakternamåste vara beredda till kraftfulla ingripanden, men aft han fann anledning attavvakta virkesförsörjningsutredningens förslag i dessa frågor, innan meragenomgripande åtgärder vidtogs. Isamband med den proposition som vi nu går att behandla har regeringen hafftillgång till virkesförsörjningsutredningens förslag. Man skulle kunna väntasig att åtminstone de förslag som utredningen nära nog enhälligt kommit framtill med stöd både av skogsägarnas företrädare i utredningen och bl. a.centerpartiets representant borde ha förmått regeringen att handla. Menregeringen avvisar de förslag om minimiavverkning som utredningen förordat ochsom tillstyrkts av flertalet remissinstanser. Regeringen är inte beredd attföreslå en så självklar åtgärd som att införa obligatoriska skogsbruksplaner. Defär oanständigt att regeringen med sin passivitet gör det möjhgt för vissagrupper i samhället att dra sig undan vårt gemensamma ansvar att få Sverigesekonomi på fötter, som den urholkar den sociala tryggheten förpensionärer, sjuka och arbetslösa. Socialdemokratinkräver ett handlingsprogram för skogsnäringen, där staten i samverkan medföretag och statliga organisationer tar ansvaret för att våra resurser inomskogsbruk och skogsindustri vårdas, tillvaratas och utnyttjas i hela landetsintresse. I de reservationer till detta utskottsbetänkande som föreligger tarvi på nytt - för vilken gång i ordningen vet jag inte -upp förslag tillåtgärder som skulle bli ett stöd för de aktiva skogsbrukarna och förmå depassiva att ta det ansvar för virkesförsörjningen som måste kunna åläggas densom äger skogsmark. Ipropositionen konstateras att det finns skogsägare som inte kan eller villställa upp på ett aktivt brukande, trots att skogstillståndet på derasfastigheter skulle möjliggöra detta. Det anmärkningsvärda är att jordbruksministerni propositionen å ena sidan slår fast att detta är ett uppträdande somsamhället inte kan acceptera, men å den andra inte är beredd att föreslåeffektiva åtgärder för att komma till rätta med detta uppträdande från vissaskogsägares sida. Det är en oförsvarlig brist på handlingskraft somjordbruksministern här har demonstrerat och som den borgerliga utskottsmajoritetenutan invändningar accepterar. Jagskall, herr talman, nöja mig med att konstatera detta. ' kommer isitt inlägg att närmare redogöra för innebörden av de socialdemokrafiskareservationerna. Jag yrkar bifall till samtliga. 139Jordbruksministern : Herr talman! ,vars förslag till vissa delar har varit en av utgångspunkterna för denproposition som behandlas, har redovisat nya alternativaskogsproduktionsprogram. De programmen är naturligtvis värdefulla som stöd förbedömningar av olika slag, men jag anser att det lika litet nu som år 1979finns anledning att lägga fast något detaljerat program. Strävan bör i ställetvara att söka åstadkomma en skogsproduktion åtminstone motsvarande utredningenshuvudalternativ. Därmed skulle det gå att uppgå balans mellan den långsiktigatillgången på virkesråvara och skogsindustrins genomsnittUga efterfrågan vidett normalt utnyttjande. Självfalletbör strävan vara en ökad produktion. Om en sådan produktion verkligen kommertill stånd och när den är möjlig att ta i anspråk är en uppgift för s. k.prognosverksamhet att bevaka. Att redan nu göra inteckningar i en ökadproduktion grundad på förhoppningar är farligt. Det visar erfarenheterna frånslutet av och början av 1970-falet. Jagvill säga att det är väldigt viktigt att man i den här debatten håller isärlångsiktiga och kortsiktiga frågor. Så görs tyvärr . De problem medvirkesförsörjningen som har behandlats här i kammaren vid en mängd tillfällenunder senare år har egentligen rört behoven i det korta perspektivet. Fråganhar varit hur virkesbehovet under konjunkturtoppar skall kunna tillgodoses. Detfinns då anledning att erinra om att toppar och dalar i skogskonjunkturenväxlar i ganska snabb takt och att man knappast kan åstadkomma en följsamhettill virkeskonjunkturernas krav med hjälp av lagar och förordningar. Jag villbara erinra om att var det stor efterfrågan på massaved- har massaindustrin kraftigt dragit ned sin produktion på grund avavsättningssvårigheter och fallande priser. ser sågverksindustrin mycket ljust på sina försäljningsmöjhgheter - sammasågverksindustri som såg relativt mörkt på tillvaron. Tro inteatt vi med politiska tvångsåtgärder skall kunna åstadkomma en virkestillgångsom följer dessa konjunktursvängningar! Socialdemokraternavill fördubbla skogsvårdsavgiften och den vägen tvinga skogsägarna att avverkamera. Skogsvårdsavgiften skulle då visserligen återgå i form av bidrag tillskogsägarna. Det faktiska förhållandet är ju att den skogsägare som själv intekan göra en arbetsinsats i sin skog måste avverka ungefär trefjärdedelar av vad som är långsiktigt möjligt för att undvika att bU beskattadför ett högre belopp än den verkliga inkomsten. Dennamodell för att använda skogsvårdsavgiften innebär att man bestraffar deskogsägare som har skött sin skog och avverkat vad de bör avverka, eftersom deinte kan utnyttja bidragsmöjligheterna. Dessa skogsägare får då lämnasubventioner till de skogsägare som misskött sin skog. Detta är inte förenligtmed i varje fall min rättskänsla. Jag tycker att det heller inte borde tilltalaen ansvarskännande och rätfsmedveten kammarledamot som . SvanteLundkvist förordar vidare en lagreglerad avverkningsskyldighet i enlighet medvirkesförsörjningsutredningens förslag. Jag vill framhålla att jag har avvisatdet förslaget, därför att det inte ger oss mera virke. Förslaget leder till enorimligt ökad byråkrati. Virkesmarknaden tillförs inte särskilt mycket virke,vilket flertalet remissinstanser också framhållit. Jagtror att vi i grunden är överens om att landets skogar skall skötas. Den somhar fått förmånen att äga en skogsfastighet skall också ha skyldighet att skötaden och utnyttja dess produktionsförmåga. Den skyldigheten har han också enligtskogsvårdslagen. Kom ihåg att den nya skogsvårdslagen endast har gällt ett parår! Därför har vi ännu inte sett de fulla effekterna av den. Jag menar alltsåatt det är alldeles för tidigt atf nu gå in med nya lagstadganden, eftersom vihar instrumenten. Det gäller bara att de skall verka, vilket de ännu intehunnit göra. Det är litetbekymmersamt att det från denna talarstol och i debattartiklar förs frampåståenden om atf den sittande regeringen skulle ha gynnat bönder ochskogsägare i alldeles särskilt hög grad. Jag lyssnade på debatten omkarensdagarna och upptäckte då att kommenterade just detta. Jagskall citera vad han sade: "Ni sänkte skogsbeskaftningen - jag tror detvar - med 700 miljoner. Då var det inte tal om budgetunderskott. Ni harinfört alla möjliga bidrag på skogsområdet. Ni sänkte skogsvårdsavgiften från . Då var det inte tal om budgetunderskott." Detvore värdefullt om , som rimligen är mera sakkunnig än OlofPalme i dessa frågor, ville hyfsa till siffrorna och tala om vad som ärriktigt. Vidare vore det intressant att få höra vad ni menar. Det som OlofPalme sade är helt uppenbart felaktigt. Det vore bra om vi nu här i kammarenkunde klara ut vilka förmåner regeringen har beviljat just den aktuellayrkesgruppen. Jag känner inte till några sådana. 140 () replik: Det är rätt anmärkningsvärt att jordbruksministern inte känner tillvilka bidragsformer som vi har fattat beslut om här i på förslag avjordbruksministern och andra för att försöka få fram defta virke. Det ärtveklöst ändå på det sättet. Jag räknade upp en hel del av dessa anslag ochkonstaterade att man har försökt att med ekonomiska stimulanser komma åtdet problem som vi alla inser existerar, nämligen att vi inte bara , utanäven framöver kan löpa risken atf ha denna brist på balans mellan tillgång ochefterfrågan på virke. Vi behöver få fram varenda kubikmeter i god ordning. Dåsäger jordbruksministern att alla vet att det är toppar och dalai ikonjunkturerna på skogsindustrins område. Problemet är aft få en anpassningtill dessa toppar och dalar. Ja, men det anmärkningsvärda är att när det ärtoppar i konjunkturen så att det finns goda avsättningsmöjligheter, får vi intefram virket. Det är detta vi förlorar miljarder på och som vi måste göranågonting åt. Ja,säger då jordbmksministern, men det är ingen brådska. Vi har tid på oss. Vi harnyss genomfört den nya skogsvårdslagen. Vi kan väl vänta och se vad den kommeraft ge. Jagskall citera vad jordbruksministern säger i propositionen. Först erkänner hanskogsägarnas skyldigheter. Det gjorde han även i sitt inlägg. Sedan kommerdetta stycke i proposifionen: "Detfinns emellertid skogsägare som av olika skäl inte vill eller kan ställa upp påett akfivt brukande trots att skogstillståndet i sig på deras fastigheterskulle möjliggöra det. Ett sådant uppträdande kan samhället inte acceptera. Detutbud av virke som just dessa fastigheter borde svara för kan vara denmarginalkvantitet, som skulle göra def möjligt att fullt ut utnyttja enhögkonjunktur." Kanjag av jordbruksministern få ett rakt svar på frågan: Av vilka skäl hållerjordbruksministern och regeringen de passiva skogsägarna om ryggen och vägrartillgripa de åtgärder som borde te sig naturliga för att vi inte skall i denna situationgång på gång nu och i varje god konjunktur framöver. Jag noterar att jag infe fick något svar av de förmåner som regeringen och kanske även jag har påståtts habeviljat skogsägare och bönder. Han bära hänvisade till att jag borde kännatill de bidragsformer som jag själv har föreslagit . Det är klart attjag känner till dem. Men de bidragsformerna har ju skogsägarna själva betalat.De bidragsformerna har kommit fram i den högre skogsvårdsavgift som jag har föreslagit.På tid som jordbruksminister inbringade den, om jag inteminns fel, knappa 40 milj. kr. mot ungefär 230 milj. kr. Från dessa pengarsom skogsägarna själva har betalat in till staten utgår de bidrag som skallvara moroten i detta stimulanspaket. Detskulle vara väldigt hyggligt av , om han erkände att det är pådet sättet och tog tillbaka det påstående som han gjorde om att vi skulle habeviljat skogsägarna oskäliga förmåner på andras bekostnad. Det förhåller sigju inte så. Ärdet riktigt som påstod i debatten att regeringen har sänktskogsvårdsavgiften från ? Eller vilka menar att deriktiga procenttalen är? Manfår inte fram virket, sade . Nej, jag försökte ju förklara fömthär hur konjunkturerna växlar. är efterfrågan god och ibland är dendålig. Vad skall då tvångsavverkningen på av tillväxten tillföraskogsindustrin i detta läge? Jagtror i stället på samma metod som vi egentligen bägge pläderar för: att man medbåde piska och morot kan stimulera fram avverkningen. Jag redogjorde förut föratt den höjda garantiavgiften efter de förhöjda taxeringsvärdena och den höjdaskogsvårdsavgiften leder till att den som inte arbetar i egen skog måste avverkatvå tredjedelar av vad han långsiktigt kan avverka, för att inte riskera att fåen skatt som är större än inkomsten från det han avverkar. Jagvill säga att jag tror mycket mera på informafionen i def här fallet. Jag harmed glädje noterat skogsägarrörelsens insatser för att stimulera och aktiveraskogsägarna, bl. a. genom det informationsprojekt som går under mottot:"Sköt din skog". Detta arbete kommer att intensifieras ochbreddas. Därmed tror jag att man når många enskilda skogsägare. Menjag tror också att det vore värdefullt - eftersom det är på det sättet att del av den enskilda skogen ägs av löntagare som tillhör fackligaorganisationer inom , TCO och LO - att kraven på ökad avverkning inom detenskilda skogsbruket också skulle gälla dessa skogsägare, som ofta är bosattapå annat håll och som därför har svårt att själva arbeta i skogen. Jag hoppasatt en sådan upplysningskampanj också skulle kunna rikfas fill dem, liksomuppmaningar om tvångsawerkning. 142 () replik: Jordbruksministern utnyttjade den felsägning som gjorde sig skyldig till när han talade om procent i stället förpromille. Det gällde alltså sänkningen från 0,6 till . Jordbruksministerngjorde ett nummer av det. Menjordbruksministern måste väl ändå medge att det är fel aft det skulle vara viaskogsvårdsavgiffer man har finansierat alla de förändringar som skett när detgällt att förbättra situationen för skogsägarna. Skattesänkningarna har migveteriigt infe finansierats genom en höjning av skogsvårdsav-giffen. En del avde bidragsformer som utgått har finansierats via skogsvårdsavgifter - även bidragsom vi för vår del har varit med om aft stödja. Detviktiga i sammanhanget är ju aft kpnsfatera att vi med de ekonomiskasfimulanserna, precis som långtidsutredningen själv säger, icke når de effektersom vi är ute efter att nå. Härgår alltså jordbruksministern som katten kring het gröt. Jordbruksministernvill inte erkänna atf vi löper risken att förlora miljardinkomster genom att viinte får fram vad han själv kallar för viktiga marginalkvantiteter från depassiva skogsägare som vi inte kommer åt med de åtgärder som ärvidtagna. Jordbruksministern vägrar att medverka fill aft överväga ett stöd-och avgiftssystem som skulle kunna vara lösningen på problemet. Han vägrar attvidta de åtgärder som virkesförsörjningsutredningen i övrigt har föreslagit.Och - det konstaterar jag på nytt- detta i en situation då landet har så storaekonomiska svårigheter atf sjuka, pensionärer och barnfamiljer drabbas avförsämringar av sina förmåner! Det är en situation som är helt orimlig, om manser det utifrån hur vi skall fördela de bördor som skall bäras under den krissom jordbruksministern och hans regering har medverkat fill att skapa. Det är möjligt att def var en felskrivning i manus. Dethade väl varit bra om det hade rättats fill i protokollet, för det ser ju litetilla ut om det står atf skogsvårdsavgiften är , när den i realiteten är 0,. Sedannoterar jag att nu erkänner att skogsägarna själva betalar debidrag som går ut till dem. Han sade att def skedde "fill störstadelen". Alla bidrag till skogsägarna, som går över skogsvårdsavgiften, ärpengar som de själva betalar in. Så var det på tid, och så ärdet . Skillnaden är bara den att skogsvårdsavgiften är betydhgt större och att bidragen har utökats till andra områden, allt i syfte att stimuleratill avverkning. Närdet gäller skogsavdragen är det ju så att dessa ersatteskogsvärde-minskningsavdragen . Dessa avdrag hade funnits sedan kommunalskattelagenstillkomst , dvs. Detta är alltså ingen nyhet. Def endasom skett är en teknisk omläggning av skattesystemet som sådant. Mendet intressanta är ju när säger att i då landet är i ensvår ekonomisk situation, måste man se till aft få fram virke och kunnaexportera. Def håller jag med om. Frågan är bara vem som skall fa hand omdetta virke, när vår massaindusfri kör med 65 å av sin kapacitet. Vemskall ta hand om def här virket? Till vilka priser ska man exportera? Erkänn attkonjunkturerna går upp och ned och att vi nu tyvärr befinner oss i en svacka!Vad är det som gör att vi skall ta fram virkesmängder somindustrin infe har användning för? Eller är det så att syftet medtvångsa-werkningen egentligen är att sätta marknadsekonomin ur spel och låtaindustrin så att säga betala det pris som den önskar för den virkeskvantitetsom den skall ha? Dettaär det yttersta motivet för att jag vägrar att godta en tvångsavverkning i dethär systemet. Jag ställer upp för samhällsansvaret, och jag ställer upp för attvi skall använda skogen som den naturresurs den är - den skall användas på ettlångsiktigt riktigt sätt med hänsynstagande till naturvård och miljövård i alladess aspekter. Men jag vägrar att ställa upp på en tvångsawerkning även i denmycket milda form som utredningen har föreslagit. Talmannenanmälde aft anhållit atf fill protokollet få antecknat att haninte ägde rätt till ytterligare replik. 144 (): Till grund för den här debatten och det betänkande som vi nu behandlarligger virkesförsörjningsutredningens betänkande. I stort sett har nugenomfört de olika förslag som där lades fram. Förstvill jag rikta ett tack fill jordbruksministern för hans fulla stöd för denmoderata reservationen i virkesförsörjningsutredningen, där vår representanthelt gick emot tvångsawerkningar. Jag tycker att det är glädjande att han såhelt ställer upp för den reservationen. Likaså vill jag tackajordbruksministern för hans fulla anslutning till marknadsekonomin. I sindebatt med talade han om de olika ekonomiska system vi har attvälja mellan: planhushållning, som den socialdemokratiska skogspolitikenofelbart skulle leda till, och marknadsekonomi, som vi bekänner oss till. Imånga debatter i och utanför denna kammare har man framhållit skogsnäringensbetydelse, nu senast från . Ettstort problem, som jag ser det, när vi för vår skogspolitiska debatt är att viinte får föra en debatt som spänner över hela fältet. Vi har skogsproduktionen,vi har skogsindustrin, och vi har marknadssidan. Såsom kammarens arbete ärupplagt får vi ingen samlad debatt om skogspolitiken, men jag tror att detskulle vara nyttigt aft föra en sådan. Desenaste veckornas debatt och utspel från politiker, organisafioner ochföreträdare för olika organisationer - främst branschorganisationer - gör frågar sig vilket öde vår skogsnäring går fill mötes. En fråga som bordediskuteras i alla sammanhang när man talar om skogen och skogsnäringen är strukturfrågorna ochskogsindustrins dimensionering. En balans mellan råvara och industri måsteeftersträvas. Moderatasamlingspartiet har därför i en motion som följts upp med en reservation filldet aktuella betänkandet föreslagit en ändring av 136 a § byggnadslagen som gäller prövning av fiberförbrukande industrier. Vi gör det med anledning avatt lagen konserverar industrins befintliga struktur och försenar denstrukturomvandling som vi talar om här, vilket försämrar vår internationellakonkurrenskraft. Efterlevnaden av lagen i dess nuvarande form beträffande råvaruförbrukningoch produkfion kan inte kontrolleras, varför den ur rättssäkerhetssynpunkt ärofillfredsställande. Jag kan nämna att en svensk industri som vill öka sinförbrukning oftast får nej. Däremot kan en i utlandet baserad indusfri köpa hurmycket råvara den vill i det här landet. En svensk industri som inte fåretablera sig här i landet har möjlighet att etablera sig i ett grannland ochföra ut råvara ur landet utan att på något sätt överträda bestämmelserna. Vihävdar att en effektiv kontroll av lagens efterlevnad förutsätter att denkompletteras med ett flertal regler som dels medför ren planhushållning förhela skogsnäringen - det är dit socialdemokraternas politik kommer att föra -,dels medför omfattande byråkrati. Problemetär också - det är därför vi skulle vilja ha en samlad skogspolitisk debatt överhela fältet - atf om man reglerar en näring så riskerar man att mycket snabbtfå reglera också andra näringar, som berörs av den näring som man börjarreglera. Det framtvingar successivt motsvarande utveckling inom andranäringsgrenar. Detta leder till ett planhushållningssamhälle, i förlängningenett rent socialistiskt samhälle. Därförär det förvånande att utskottsmajoriteten - även våra borgerliga bröder ochsystrar - går med på denna skrivning i jordbruksutskottets betänkande:"Utskottet anser det för sin del inte rimligt att statsmakterna i det lägesom f. n. råder inom skogsnäringen skulle avhända sig ett så viktigtindustripohtiskt styrmedel som den nu aktuella prövningsregeln." Man talaralltså om styrmedel. Jag yrkar bifall till den moderata reservationen nr 3, som behandlarjust 136 a § byggnadslagen. Sånågra ord till i den debatt som han förde. Somjordbruksministern mycket riktigt sade finns det toppar och dalar ikonjunkturen. Men när man hör och andra företrädare för denpolitiska sidan verkar def som om skogsnäringen skulle lösa alla problem i dethär landet. SvanteLundkvist påstod atf bristen på råvara har gjort att landet har förlorat 4-6miljarder. Jag är glad att han nyanserat siffran. Jag har sett referat där hanhar använt betydligt högre siffror. Men låt oss säga 4-6 miljarder. Jag hävdaratt det i många fall hade varit omöjligt att marknadsmässigt plocka ut de därmiljarderna. Jagroade mig med att gå tillbaka och titta i Svenska Cellulosa- ochpappersbruksföreningens årsskrift. Jag bara konstaterade hur läget var för ohkabranscher som man talar om. Tidningspapper har en minskning av försäljningenoch problem på marknaden. På massasidan går en stor del fill lageruppbyggnad.Massalagren 1981-1982 ligger över normallagren. Vi håller på aftbygga upp massavedslager, alltså råvarulager till cellulosaindustrin av ganskastora mått. Def är det fakfiska läget. När vi skall diskutera skogspoUtik skulle man, som jagsade, vilja ta upp hela fältet, dvs. även marknadssidan, avnämarsidan. Denglömmer som alltid i de pohtiska debatterna, men hanborde tänka htet längre och även se hur avnämarsidan ser ut . Det är infelångt till EG, till våra västeuropeiska stater, och om han såg situationen därkanske han skulle kunna nyansera sina påståenden litet grand. Svensk skogsnäring är i den situationen att vi av olikaskäl har svårt att variera avverkningarna. Jag kan bara ta några exempel.Awerkningska-paciteten är mycket svår att svänga. Vi hade större möjlighetertidigare. Arbetarskyddslagarna är ett skäl. De sätter stopp för ensamarbete iskogsbruket. De ensamma gubbarna som man tidigare kunde plocka ut underhögkonjunkturen har mycket svårt att göra några insatser. Man får helt enkeltinte jobba själv. Vi har problem på arbetsmarknadssidan. Om man drarkonsekvensen av detta måste slutsatsen bli, aft skall vi ha en jämn ochkontinuerlig avverkning - vilket gäller enhgt de socialdemokratiska förslagen -måste också industrisidan hjälpa till att bygga upp sina lager. Ilågkonjunkturerna måste de öka sin lagerhållning för att ha atf ta av ihögkonjunkturerna. Så var def , men - med ett ränteläge sominnebär höga kapitalkostnader - är industrin mycket ovillig att bygga upp sinaråvarulager.