prot · G5099 · 1981-12-31 00:00:00 — Vi har bara talat om dem når det är översvämning ochhungersnöd. Vi norrbottningar lever naturligtvis inte i en region medöversvämningar och hungersnöd. Men allt fler människor i vårt län får känslanav att vara bortglömda, att de styrande i kanslihuset inte bryr sig om deproblem som finns på länets arbetsmarknad. Det borde inte vara sä i ett landsom gör anspråk på att ha en utvecklad demokrati. Inte minst i denna kammaretalas det varmt om att solidariskt ställa upp för varandra. måste krafttag till om inte problem skallresultera i en tragedi. räcker det inte längre med vackra ord ochframtidslöften. Tiden är knapp och kön av arbetslösa ökar dag för dag. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. 87YNGVE NYOUIST (s): har jag vid många tillfällen haftvälgrundad anledning att tala om situationen vid våra mellansvenskajärnmalmsgruvor. Svartmålning eller inte, men finns det inga sådana atttala om - de är nedlagda allesammans. har Blötberget, Håksberg,Vårmlands-8 protokoll 1981182:9-10 berg och lagts ned. Kvar är bara ochGrängesberg med en tidigare utsatt nådatid av . I är tiden numinskad till . Jag skall också nämna en positiv sak: Under medverkan avett par borgerliga utbrytare kunde bifalla ensocialdemokratisk motion om 30 milj. kr. till uppförande av ett härdmagasin förgranuler i . Det arbetet påbörjas . Därmed ljusnar situationennågot i . Men gruvhanteringen i skall tydligen pressasytterligare. gäller det sulfidmalmsgruvor och prospektering. Sedan den nya ledningen i trätt till har en deluttalanden gjorts, som oroar oss starkt i . Det har bl. a. sagtsatt prospekteringsverk-samheten skall koncentreras till - dit skallLKAB orientera hela sin verksamhet. "Inte bara för att söka malm - utandet år här vi behöver tillskapa nya arbetstillfällen." Så uttryckerdirektör det. Och visst behövs det nya arbetstillfällen iNorrbotten - det har intygats av flera talare före mig. Men det är inte bra omdessa tas från . Vad kommer det att medföra? Ja, har detmedfört att Statsgruvor, ;s dotterföretag i , ställts påsvältkost. Sulfidmalmsgru-van Stollberg läggs ned. Det är en öppen fråga vadsom kommer att ske med gruvan i om ingen prospektering sker somtillför den nya . Med det är jag inne på prospekteringen i har en enhet i som disponerat av bolagets totala budget för undersökningar i mellersta och södra tonvikt på Bergslagen. Det senare området är ju bra undersökt i fråga omjärnmalm, men otillräckligt undersökt i fråga om sulfidmalmer och mineraler.Prospekteringsbolaget är uppbyggt kring en kår av högkompetenta geovetare, därvissa centrala funktioner som data, flyg, analysering, inmutningar m. m. utförsmed för enheterna gemensam utrustning och personal. Det flesta är stationeradei . Där är även personal- och administrationsfunktionerna belägna.Resursenheten i Bergslagen fungerar med ett minimum av administration. Nubehövs det klarhet beträffande prospekteringsbolagets fortsatta verksamhet,annars hotas hela prospekteringsbolaget av en kompetensutarmning. Denna kanbli förödande, och det kan ta att på nytt bygga upp verksamheten. Enheten i har arbetat upp goda underlag.Således föreligger ett basmaterial som kan värderas till ca 20 milj. kr. Mer änhälften av där förekommande indikationer återstår att följa upp.Specialutrustning och ändamålsenliga lokaler för provberedning ochborrkårnhantering har anskaffats genom medverkan av kommun. Landstingeti har medverkat till ett centralt borrkårnarkiv i Ludvikakommun. Det arkivet är f. n. under upprustning och utrustning. Denna resurskommer att bli av ringa värde för landet om statens eget prospekteringsbolagoch mineralverksamheten i regionen försvinner. Därför vill vi behålla Grånges-bergsenhetenav prospekteringsbolaget. Den viktigaste basresursen, som nu kan komma att förödas, är dock den stora detaljkunskap omområdets geologi och som bolagets geovetare byggt upp under de gångnaåren. Det är helt enkelt upprörande om koncentrationstänkande och "sparsamhet"skall få förskingra allt detta. Med den hårda åderlåtning på arbetstillfällen somBergslagen varit utsatt för, borde inte regeringen tillåta attytterligare utarma området och helt renskrapa det från framåtsyftande åtgärderi dess urgamla näring. I fortsättningen skall jag hålla mig specifikt tillKopparbergs län, där konjunkturbilden präglas av arbetslöshet, varsel,konkurser och betalningsinställelser bland länets industriföretag. I går kunde vi läsa den ledsamma nyheten att Vattenfallhade nobbat ASEA i och placerat en mångmiljonorder på transformatorerhos i . Här försvinner sysselsättningstillfällen i ett svårtdrabbat område. gick 5 440 personer arbetslösa iKopparbergs län - en ökning med 1 500 sedan samma tid i fjol.Ungdomsarbetslösheten fortsätter att vara hög och omfattar 2 470 personer under24 år. De unga utgör av den totala arbetslösheten. Länsarbetsnämndenbefarar en betydande ökning . För stålindustrin kvarstår den låga orderingången, vilkenlett till varsel om korttidspermitteringar i flera företag.Strukturomvandlingen fortsätter med kontinuerlig neddragning av antalet anställdasom följd. Träindustri, snickeri- och trähusfabriker, har mycketstora problem genom det låga bostadsbyggandet; det har redanberört. Inom byggnadsverksamheten förutses en ytterligare kraftig nedtrappningdenna vinter. Den egentliga byggarbetskåren i länet uppgår f. n. till ca 3 500personer. Av dessa var 500 utan arbete, och antalet beräknas stigatill minst 1 000 . Därmed skulle av byggnadsarbetarna varaarbetslösa. Därtill kommer artbetslöshet bland målare, VVS-montörer, elektrikerm. grupper samt ett betydande antal anläggningsarbetare. I värsta fall kandet bli en 40-procentig arbetslöshet i hela detta avsnitt, åtminstone om denoreglerade byggsektorn sjunker lika mycket som den reglerade. När byggarbetsmarknaden faller ihop så fullständigtbetyder det att landet befinner sig på katastrofkurs. Det visar tyvärr: att maninte längre bygger de bostäder som behövs, att maninte längre underhåller vårt fastighetsbestånd tillfredställande, att maninte bygger de vägar och energianläggningar som vi behöver, att man ytterst inte vårdar våra gemensammaangelägenheter, som exempelvis omsorger om barn och äldre i vårt samhälle. Under förmiddagens debatt sade industriminister atti samhälle härskar inte dogmen över verkligheten. Ja, det må vara omman saknar både ideologi och dogmer. Tyvärr tycks man också sakna enverklighetssyn. Den 21september har vår länsstyrelse i skrivelser till industridepar- tementetoch sammanställt lånets svårasysselsättningsproblem och föreslagit en rad åtgärder för att mildra problemen.Jag hoppas, herr talman, för skull att regeringen tar någon hänsyntill vad ambitiösa myndigheter sammanställt och begärl! För ungdomen i länet, liksom för alla andra arbetsföra, årändå rätten till arbete det starkaste kravet på samhället. 88 (); Herr talman!,Jag skall som ende värmlänning i den hårlånga debatten så här i slutet växla in på ett område som berörtsmycket litet, nämligen hur situationen ser ut inom den svenska skogsnäringen,och bara ta ett par exempel från mitt eget hemlän. Skogsnäringen och skogsindustrin får alltid sitta emellannår konjunkturerna böljar upp och ner. Är det inte i den ena änden, medminskad avsättning, så är det i den andra, med bristande tillgång på råvara.Den ökade mekaniseringen i skogen, virkesbrist och införande av data är någrafaktorer som skär hårt bland anställda i skogsnäringen. I har t. ex. sysselsättningen inom skogsindustrinminskat med 2 000 arbetstillfällen , och mönstret torde vål varadetsamma i de övriga skogslänen. Det är alltså en ganska dyster bild som ges. när manblickar bakåt på den svenska skogsnäringen. Det hjälper dock föga att gorma ochdomdera över det som varit. Blickarna måste våndas framåt. Inom arbetarrörelsenkommer vi att fortsätta ett konstruktivt arbete med sikte på att hejda krisenoch återupprätta den balans och stabilitet som behövs. Vi förutsiitter då attdet finns resonabelt folk i alla läger, att realistiska bedömningar leder insikt på alla kanter om att man måste resonera sig fram. En passiv och gnällig inställning till krisen år i sigsjälv förödande. Dessutom passar det inte arbetarrörelsen att någonsin dratäcket över huvudet och bara hoppas på ett bättre klimat. Det behövs en klaranalys av problemen, och svårigheterna måste hanteras med beslutsammaåtgärdsprogram. Det behövs med andra ord en offensiv för skogen av finskmodell även i . Tyvärr har vi nog inte tagit skogsproblematiken riktigtpå allvar. Jag vill påstå att slösades bort. Men börjar detvånda. pratas det mera skog . Det gäller även här i riksdagen.Offensiven tycks också ha börjat, framför allt i fråga om skogsvården. Den nyaskogsvårdslagen var nödvändig för att vi skall faen båttre skogshygien.Röjningsplikten tvingar skogsägarna att förstå hur viktigt det är att vi kommeri fatt med röjning i ungskog och plantskog. Röjningsbehovet är enormt på många fastigheter. Enligt deninventering som gjorts har man ett tidsschema att följa, och personligen anserjag att detta skall följas. I de fall skogsägaren bjuder till och visar ettintresse att fullgöra sina skyldigheter tycker jag dock att skogsmyndigheternaskall vara generösa med dispenser, om skogsägaren inte riktigt hinner med allt.De skogsägare som struntar i atl följa anvisningarna, som varje skogsiigarefått sig tillsända skriftligen, bör dock klämmas åt, och härkan mycket väl ett vitesföreläggande vara motiverat. Råvarutillgången för skogsindustrin är väl kanske fördager det största hotet möt-sysselsättningen. Hur skall denna fråga någonsinkunna lösas? Här behövs åtgärder för att öka virkesuttaget. Vi har i den statliga virkesförsörjningsutredningen tagitfram några exempel på åtgärder som vi har ställt oss bakom och som jag trorkommer att ge ett tillskott av råvara . Jag hinner dock inte härredogöra för dessa förslag i detalj. Ett betänkande väntas . 1 fråga om skogsvårdsåtgärderna har det inte varit någrasom helst delade meningar i utredningen. Men från socialdemokratiskt håll anservi att åtgärderna inte räcker, och därför har vi i en reservation föreslagitett avgifts-och stödsystem som skulle komplettera de andra förslagen. Vart för sig kanske inte dessa förslag ser sårevolutionerande ut. Men sammantagna kommer de att tillföra den svenskaindustrin ett rejält virkestillskott - jag är fullt övertygad om det. Målsättningen för den svenska skogspolitikenmåste vara att förmå de passiva skogsägarna att bli aktiva. Det är avgifts- ochstödsystemets mening. Som ett led skogsvårdsstyrelsernasinventeringar, som görs hemmansvis, mycket bra. Hår måste allaägarkategorier behandlas lika. Hår måste alla. domänverket, kyrkan,bolagen och privatskogsbruket, ta precis samma ansvar. Ingen iigarkategori börundantas. Det finns goda brukare inom alla kategorier, men det finns också desom slarvar och är dåliga brukare av sitt skogsinnehav. En stor grupp av depassiva utgörs av sterbhus eller s. k. dödsbon. Jag brukar säga att enmålsättning därför måste vara att förkorta livslängden för dödsbon. Jag anser att arvtagarna bör få högst på sig attlösa sina interna problem efter det att exempelvis föräldrarna har gått bort. finns det ingen tidsbegränsning, utan skogen kan bli stående hur länge somhelst innan syskonen enar sig. Likaså bör ställföreträdare för sterbhus utses.En riksdagsmotion från mig om detta bifölls 198(1, och en statlig utredningväntas komma med ett förslag . Jordbruksministern har bestämt sig. Han avser att inomett par veckor lägga fram en proposition för , dår han föreslår ettfortsatt förbud mot anvåndning av kemikalier vid bekämpning av lövslyet iskogen. Dispenser kommer att ges dår ingen annan metod ån kemisk bekämpning kananvändas, t. ex. når det inte finns arbetskraft att tillgå. Det tillkilliga stopp mot användning av kemiska medel iskogsbruket som råder kommer sålunda, om beslutar i enlighet medpropositionen, att bli ett permanent stopp, där det i vissa fall kan medgesdispenser för t. ex. hyggen som år avlägset belägna, långt ifrån tåtorter och iområden där det inte går att få tag på arbetskraft. Om - jag betonar det - det hår förslaget går igenom iriksdagen innebår det att såväl de efterskipningar i fråga om lövröjningen sommåste inhämtas och de nya lövröjningsbehov som uppstår helt enkelt måste klarasgenom Detta i sin tur kommer att kräva mycketstora arbetsinsatser och tillgång på utbildad arbetskraft. Alla krafter i samhället måste därför medverka till attvia arbetskraft klara av det stora röjningsbehov som finns ochsom kommer att uppstå. har genom den röjningsinventering somskogsvårdsstyrelsen inlett visat sig ha betydande arealer skogsmark som är ibehov av lövröjning. I exempelvis Sunneregionen, där en inventering nyligengjordes av , visade det sig att röjningsbehovet var mycketstort. Av de 78 000 ha skog där man gjorde en översyn befanns inte mindre än 15 000 ha vara i stort behov av röjning - sålunda en mycket kraftig eftersläpning. Det kommerföljaktligen att finnas ett stort behov av kunnig arbetskraft som kan ställastill skogsägarnas förfogande. På mänga brukningsenheter där röjningsbehov föreliggerkommer inte ägarna att inom föreskriven tid hinna utföra den röjning avplantskog eller ungskog som föreskrivs i 9S skogsvårdslagen. För att man skallklara röjningsskyldigheten måste därför utomstående arbetskraft anlitas imycket stor utsträckning. Här kommer följaktligen en rad arbetstillfällen att uppståpå olika håll i landet. Möjligheterna till utbildning av arbetskraft,duglig att delta i den röjningen, måste därför undersökas. Det voreintressant att höra vilka åtgärder som regeringen - som inte är företräddhär i kammaren - ämnar vidta för att exempelvis vid landets skogsbruksskolorpåbörja utbildning av röjningspersonal. Jag skulle i det fallet förslagsviskunna tänka mig en treveckorsutbildning. Det finns många punkter inom näringslivet där det ärstora brister -brister som skulle kunna åtgärdas om man bara ville lätta påprestigen hos beslutsfattarna och erkänna för sig själv vilka fel som finns. Ett ytterligare exempel skall jag ta, och det gällervirkestransporterna. Där behövs en övergripande samordning. Virket körs nuomkring kors och tvärs inom landet. Virkesbilarna möter varandra någonstans iJönköpingstrakten, den ena på väg ner med virke från , den andrapå väg upp till , med virke från södra regionen. Jag vet att dethar hänt - jag har exempel på det - att norska virkesbilar har kommit hit mednorskt virke och lastat av vid en skogsindustri någonstans i . Direktdärefter har man rest och lastat på virke för leverans till - dettaendast från den industri som man levererade det norska virket till.Vi frågar oss verkligen; Var finns logiken i detta? Det finns alltså ett stortbehov av en utredning om virkesströmmarna, och det är en brist att vi inte haren sådan utredning här i landet. Herr talman, ! De krav och förslag som vi frånarbetarrörelsen lägger fram avvisas oftast som dagdrömmer! Ge oss för all del då en chans att bevisa att våra förslag ärrealistiskt förankrade! Det ärskogsnäringens jobb det här gäller, och vi vill ha dem kvar i de lån där de såväl behövs, inte minst idet län som jag självkommer ifrån, där av befolkningen, dvs. ca 7 000, saknar arbete. Det vore mycket, herr talman, att säga om arbetslösheten iVärmland, men den torde för de flesta vara så känd att jag avstår därifrån ochslutar med detta. 89 (); Att ekonomiska läge år allvarligthar nu debatterats i kammaren i . Att vår industri måste öka sinkonkurrenskraft och att en rationalisering och effektivisering är nödvändig föratt vi skall kunna öka vår export och trygga sysselsättningen ,råder det också stor politisk enighet om. finns djupa motsättningar i synen på hur dettaskall gå till och vilka medlen skall vara. Sysselsättningsläget inför vinternär skrämmande, men även på står vi inför så stora förändringar påarbetsmarknadenatt vi inte viljelöst kan låta oss från samhällets och deanställdas sida stå vid sidan av reella möjligheter till inflytande påutvecklingen. Inom svenskt näringsliv har en betydande koncentration avägarintressena skett i accelererande takt. Allt färre äger allt mer.Anknytningen mellan ägarintressena och orter-regioner suddas ut. Anknytningenmellan ägarnas eget tekniska kunnande och därmed intresse förproduktutvecklingen har också i stor utsträckning försvunnit. Jag vill ge ettexempel pä hur situationen för svenskt näringsliv kan se ut . En enda familj äger så stor andel av aktierna i enrad svenska företag att denna familj i praktiken helt kan avgöra möjlighetentill jobb eller inte jobb för 47 000 anställda. Med familjer ochkring-effekterna på sysselsättningen på berörda orter blir siffran mångagånger större. Jag syftar på familjen i den s. k. . Det flnns inom familjen oenighet om fördelarna av attbehålla detta starka inflytande inom familjen resp. ge möjlighet för andra attgöra "klipp". Dessa andra är inte så många personer i praktiken.Anders Walls namn har nämnts, och han har ju redan nu ett visst inflytande påsvenskt näringsliv för att inte ta till överord. Striden står om investmentbolaget , som har storaaktieposter i (), Korsnäs-Marma (), () samtförsäkringsbolaget (). pågår en utredning om Fagerstasframtid, som benämns Perspektivplan -85. väntas styrelsen i FagerstaAB bestämma sig för att lägga ner Forsbackaverken och minska sin stålproduktioni . Det skulle innebära att 350 jobb försvinner i och likamånga i . Anledningen är att borrstålstillverkningen flyttas tillSandvik AB. Det finns f. n. i världen fyra stora producenter avbergborrstål; , med Forsbackaverken, sydafiikanska Bohab ochkanadensiska . kontrollerar alltså två av världensstorproducenter, . Det är egentligen ganska kusligt attspekulationer och motsättningari finanskretsar skall kunna driva ett spel för privata intressen som kanäventyra jobben för tiotusentals anställda i många av våra företag. Om det går dithän att nya ägare släpps in och skaffar sigkontroll över , vet man ingenting om vilka transaktioner som skulle bliföljden. Varken de anställda och deras familjer eller de fackligaorganisationerna har några möjligheter att styra ägarförhållandena. Men detfinns all anledning att reagera inför ovissheten att någon ny "klippare"börjar flytta pjäser i ett spel som kan ha avgörande betydelse för framtidenför 47 000 anställda. De nuvarande ägarna tycks vara inställda på att drivaindustriell verksamhet både i Fagerstakoncernen och i , med fortsatt ochutvidgad samverkan. Några fusionsplaner anses dock inte vara aktuella. Skulle däremot nya ägare släppas in vet man inte vartåtdet bär hän med exempelvis , som varit utsatt för korsdrag närTrend-lnvest försökte skaffa sig kontroll över koncernen. Syftet var då främstatt komma åt de attraktiva Krångedeaktierna. Hade den affären lyckats är detovisst om överlevt som självständigt företag. Då agerade man medframgång på fackligt håll tillsammans med ägarintressena i koncernen. sade i debatten om löntagarfonderna i går:"Verkligheten kan vara skrämmande." Han har så rått. Att 47 000anställda skall sakna möjlighet till inflytande över sina egna jobb och heltvara i händerna på vad som händer inom en familj i en syskonträta årskrämmande. En så stor och ekonomiskt bärkraftig koncern som Fagerstamåste rimligen ta sitt ansvar för sysselsättningen i och . Omkoncernen lägger ner och föriindrar produktionen så att sammanlagt 650anställda förlorar sina jobb. finns det starka skål att ställa krav på attbolaget medverkar till annan produktion och ersättningsjobb för dem som blirfriställda. Om vi hade haft löntagarfonder, hade självfalletbedömningen av vad som är nödvändigt av förändringar för att effektivisera ochrationalisera produktionen varit lika aktuell som med nuvarandeägarkonstruktion. Kanske hade man då t. o. m. tidigare börjat arbeta på att haen beredskap för förändringar och ett större intresse av differentieradproduktion. I alla händelser hade insynen och möjligheterna att få gehör förförslag påverkat intresset från de anställdas sida. Men kravet på enomställning med beaktande av det sociala ansvaret borde kännas lika stort frånprivata ägarintressen. särskilt i så ekonomiskt bårkraftiga koncerner. Tyvärrär verkligheten skrämmande, som antydde. Det sociala ansvaret harinte alltid ansetts förenligt med företagsekonomiska principer. Jag vill sluta med att låsa en kort dikt av är hämtad ur Bilder ur fosterlandets geografi. Den belyser bäst vad jagmenar. En rundresa på kapitalismens baksida visar nedlagdamänniskor, nedlagda liv. Det är naturligtvis trist. Till och med de vackra namnen utandas tristess. Fagervik.Svartvik, Essvik, , Tolkare.Eda, Svanö, Turbo, . På 25 årstryper strukturen 54 fabriker ochutplånar namn från den näringsgeografiska kartan. Det är inte utan att jag brinner av längtan efter enungdom som vänder sitt ansikte mot fosterlandet och lärsig se vilka det är som rycker i trådarna och skapar den geografiskatristessen. 90GUNNAR i (m); Under några tidigare allmänpolitiska debatterhar jag av och till försökt recensera våra mera framträdande politiska artisteroch deras prestationer. Jag skall försöka göra detta även . men då ur enspeciell synvinkel: det s. k. politikerföraktets. publicerade beredskapsnåmnden för psykologisktförsvar en liten skrift, "Förtroendet för politiker", författad avTorsten . Han redovisar och kommenterar en enkät- och intervjustudieöver den svenska allmänhetens attityder till sina politiker åren 1973-1980.Rapporten år preliminär, men har likväl publicerats , därför att den senasteutvecklingen varit så negativ att den anses pocka på uppmärksamhet. Svenskafolkets förtroende för sina politiker tycks vara lågt och undan för undan bliallt lägre. Spelar det någon roll om allmänheten misstror - ellerföraktar, som massmedierna brukar såga - sina politiker? Bör det föranledanågon självrannsakan? Bör det föranleda några motåtgärder frän de misstroddasoch föraktades sida? I känslan av att det faktiskt spelar en roll och att detbör tas på allvar av dem det vederbör, engagerade jag mig ien debatt i saken. Jag gjorde detta bl. a. därför att jag ansåg mycket avkritiken vaia orättvis och osaklig, i varje fall när det gäller . Vadsom därefter förekommit, i artiklar och brev, har klart visat att kritiken imångt och ni\'cket beror på bristande kunskap om politikens problematik ochpolitikernas arbetsvillkor. Man blandar också samman politikerna som personermed det politiska systemet och med omständigheter utanför systemets räckvidd.Jag skall be att få återkomma till detta. Men jag vill redan nu understryka att jag tror det årnödvändigt att sprida en bättre upplysning till allmänheten om de faktiskavillkor under vilka vi hår i arbetar och vad man rimligen kan fordraav den enskilde riksdagsmannen. Låt mig först och främst ta upp terminologin. DenÖstermanska rapporten talar om "förtroendet för politiker". Jagtycker det iir en just terminologi. 1 massmedierna älskar man att tala om"politikerföraktet". förledande och farlig terminologi. Förakt är en känsla somdet inte är hälsosamt att odla för någon. Den som föraktar känner sig moralisktöverlägsen den föraktade och ser ned på denne. Man skall vara bra säker på sinegen förträfflighet för att kunna göra det. så förträfflig själv,vore det då inte bättre att försöka hjiilpa den föraktade till rätta? Blir maninte egentligen moraliskt sämre själv-en hårdare människa-genom att stöta borthellre än att räcka en hand? Jag tror det. och jag skulle därför i första handvilja ha en terminologisk utrensning av begreppet poUtikerförakiet. Det år skadligtoch farligt för samhällsdebatten och för demokratin. Med misstroende är det enannan sak. Politiker kan inte utan vidare räkna med att mötas av förtroende.Förtroende är en tillgång som man försöker bygga upp och börvara riidd om, så att man inte förlorar det. Det gäller både individerna ochkollektivet. 1 svensk politik är inan uppenbarligen nu i färd med att förloradet.