prot · G50913 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:13 1 § Meddelande om svar på interpellationerna1981/82:7 och 41 Jag hade för avsikt att besvarainterpellationerna nr 7 av av och nr 41 av LahjaExner av i ett sammanhang . Med hänsynlill alt den ene av interpellanlerna är förhindrad att närvara i kammaren dendagen, har jag kommit överens med interpellanlerna atl besvara bådainterpellationerna . 2 § Föredrogs och hänvisades Skrivelse 1981/82:29till civilutskotlet 3 §Föredrogs och hänvisades Motionerna 1981/82:35tich 36 till justitieutskottet /82:37 lill socialutskottet /82:38-42till utbildningsutskottet /82:43 till civilutskottel /82:44 och 45 lillskatteutskottet /82:46 till finansutskottet /82:47 till skatteutskottet1981/82:48 lill försvarsutskottet /82:49 till socialförsäkringsutskotlet1981/82:50 till socialutskottet /82:51 till jordbruksutskottet /82:52till trafikutskottet /82:53 till arbetsmarknadsutskottet /82:54 lillcivilulskoltet 1981/82:55 och 56 till skatteutskottet /82:57 tillfinansutskottet Åldersgräns för innehav av offentligt uppdrag 1981/82:58lill skalleulskoitel /82:59 till försvarsutskottet /82:60 tillstx-ialförsåkringsutskollel /82:61 till socialutskottet /82:62 lilltrafikutskottet /82:63 till jordbruksutskottet /82:64 tillarbelsmarknadsulskotlel 1981/82:65 lill civilutskoltet /82:66 tilljustilieutskollel 1981/82:2om proportionella val till statliga nämnder (prop. 1980/81:185) 1981/82:3om vissa iryckfrihelsfrågor ni. Vad utskottet hemslålll bifölls. 5 S Åldersgräns för innehav av offentligt uppdrag Föredrogs betänkande 1981/82:4 omvissa frågor rörande den statliga förvaltningen m. m. 2TORKEL (): Jag tänker bara uppehålla mig vid denfolkpartistiska reservation som år bifogad belånkandet. På alla andra punkterhar jag bara att yrka bifall lill utskottets hemställan. Vi anser inte alt människor bara för att de uppnår en vissålder aulomaliskt år odugliga att klara av en viss uppgift. Når del gällervissa statliga förtroendeuppdrag finns det emellertid en automatisk giljotin.Blir man över en viss ålder, då år man helt enkelt oduglig, då kommer man intei fråga. Alla i denna kammare torde hålla med om all detta år ettorimligt siitt alt resonera på. var vi åtminstone så överens altkammaren, efter hemställan från ett enigt utskott, skrev till regeringen ochbegärde en översyn av de åldersgränser som finns för vissa offentliga uppdrag.1 dag får faktiskt nämndemän, ordförande, letlamöter och suppleanter itaxeringsnämnder samt ledamöter i arrendenämnder och hyresnämnder inte varaäldre än . Det finns ingenting som såger atl den som iir pånågot sätt skulle vara diskvalificerad atl delta i en sådan nämnd. Del finnsinte heller någonting som såger atl en person somär yngre ån skulle varaspeciellt kvalificerad för atl sitta i motsvarande niimnd. Del gäller här en typ av uppdrag dår personen i fråganomineras av olika politiska instanser. Del år självfallet dessa som får bärahuvudansvaret för atl de personer som nomineras år lämpliga att inneha deposter de år nominerade lill. Regeringenhar nu haft på sig all fundera (iver den hår saken, men ingentinghar egentligen kommit fram. Vi begär i vår reservation att man skyndar på, såalt ändringar kan vara klara före ingången av nästa mandatperiod för att deskall få någon effekt . Därmed skall den som är i närheten avåldersgränsen , som fortfarande vill och som bedöms lämplig av dem somnominerar ha möjlighet att fortsätta uppdraget. Majoriteten i utskottet tycker uppenbarligen inte att detär någon som helst brådska med denna förändring. Jag kan inte se varför maninte skulle kunna påskynda ärendet, som faktiskt inte är så stort aft det finnsanledning att söla. På detta sätt plockas det nu bort människor som är lämpligaför sina uppgifter och i stället sätts andra in. Jag yrkar bifall till fp-reservationen. Åldersgräns för innehav av offentligt uppdrag Anf.3 (): Vi kan notera att i konstitutionsutskottetsbetänkande nr 4 har en liten reservation. I den motion som liggertill grund för reservationen yrkas att hos regeringen begär "atttillämpliga lagar och förordningar ändras så att ingen övre åldersgränsfastställs för innehav av offentliga uppdrag". I reservationen hemställsbeträffande åldersgräns för innehav av offentligt uppdrag att som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Man skulle med rätta kunna tro att folkpartisterna iutskottet hade andra kanaler till regeringen än en reservation för att få sinaönskemål tillgodosedda. Men när de nu har valt den här vägen -reservationsvägen - skall vi naturligtvis diskutera frågan. Vi kan hänvisa till föregående behandling av enmotion av samma motionärer med samma motionskrav. Ett enigt utskott föreslog dåför ett enigt att regeringen närmare får pröva behovet av övreåldersgränser som ett villkor för valbarhet lill offentliga uppdrag. Dettabeslöt att ge regeringen till känna. Någon folkpartireservation förelåg inte den gången. Ettenigt utskott instämde med motionärerna i att huvudprincipen bör vara att ingaövre åldersgränser skall finnas för offentliga uppdrag. Så är också fallet förkommunala och kyrkokommunala uppdrag. Men för förtroendemannaupp-drag idomstolar och vissa domstolsliknande organ infördes övre åldersgräns, nämligen . redovisade i föregående årsbetänkande vilka uppdrag som fortfarande har en övre åldersgräns. Åldersgränsen70 år gäller för dels nämndeman i hovrätt, tingsrätt och fastighetsdomstol,dels nämndeman i länsrätt och kammarrätt, dels nämndeman i försäkringsrätt,dels ordförande, ledamot och suppleant i taxeringsnämnd, dels ordförande,ledamot och suppleant i fastighetstaxeringsnämnd. Dessa utses helt eller delvisav kommunfullmäktige eller landsting. Bland statliga organ, där statlig myndighet utserledamöter, finns en övre åldersgräns i följande fall: nämndeman i denmellankommunala 8 protokoll 1981/82:11-13 Åldersgräns för innehav av offentligt uppdrag skatterätten,som utses av regeringen, ledamot av arrendenämnd och ledamot av hyresnämnd. Under föregående var utskottet enigt vidbehandlingen av detta ärende. Vid årets behandling föreligger alltså enfolkpartireservation. Det är en reservation som i sak inte avviker frånutskottets ställningstagande, men den avviker på så sätt att den misstrorregeringens vilja - och kraft - att fullfölja beslut. Det är nämligen så, herr talman, att frågan om huruvida deövre åldersgränserna skall slopas eller ej bereds f. n. inom regeringskansliet.Den prövning av åldersgränserna som inletts inom böravvaktas, innan ett förnyat ställningstagande görs i frågan. Detta sägerutskottet i betänkandet. Denna prövning vill dock inte folkpartisterna avvakta. Det är min och utskottels mening alt en regering börbeakta ett beslut. Jag villhärmed, herr talman, yrka bifall till utskottets förslag. 4 () replik; år tydligen bestört överatt jag tycker att det är lämpligt att kan påminna regeringen om attdet ibland gäller att passa vissa tidpunkter, så alt det inte händer någraolyckor. Att man offentligt kräver någonting sådant av regeringen verkar varalitet ofint. Man skall uppenbarligen i sann socialdemokratisk anda springabakvägen. Det gör inte vi i . 5 () replik: Vi är överens i sak iden här frågan. I har vi den traditionen att vi litar påregeringen. Vi granskar ju också hur regeringen handlägger de beslut somriksdagen har fattat. Ett enigt utskott överlämnade denna skrivelse tillregeringen under föregående . avvaktar vi regeringens prövning,eftersom vi vet atl frågan bereds inom . 6MARGARETA (); Som motionär skulle jag vilja göra någrakommentarer till min och motion. Vi har velat peka på denorättvisa som finns, då man för vissa offentliga uppdrag har en åldersgräns på70 år. De äldre har aldrig varit så många som - vare sigprocentuellt eller reellt. Äldre personer har heller aldrig varit så friska ochvitala som de är vid t. ex. . Vi har ca 1 250 000 ålderspensionäreri vårt land , och antalet äldre kommer att öka kraftigt . Det är därför ett slöseri all man isamhällsarbetet inte tillräckligt drar nytta av äldre personers livserfarenhetoch kunnande på grund av att man beslutat om fastställda åldersgränser. Mångainser att ett samhälle med valfrihet är det bästa, men då skall denna valfrihetockså gälla de äldre. De skall ha samma rätt som andra att utvecklaindividuella intressen och att bli individuellt behandlade. Liksom i alla andra sammanhang bör även här gälla"rätt person på rätt plats", oberoende av ålder och kön. Åldrandet årnämligen en individuell process som sker successivt, varför man inte kanfastslå någon speciell åldersgräns för när man blir gammal. Detta har ju ocksåbl. a. kommit till uttryck i att man infört en rörlig pensionsålder. Pensionärerna bör ha rätt atl vara representerade i olikapolitiska organ. är det viktigt att alla åldrar är representerade iolika statliga och kommunala nämnder och styrelser. För att man har uppnått enviss fysisk ålder bör man inte kategoriskt uteslutas eller diskrimineras frånvissa uppdrag. Åldersgränsen uppåt bör därför slopas. Dennaspärr gäller , som både och nämnt, fört. ex. nämndemän i länsrätt och tingsrätt liksom för ledamöter itaxeringsnämnder, hyresnämnder och arrendenämnder. Varför man just för vissauppdrag skall ha denna spärregel är svårt alt förstå. Del finns väl knappastnågon som vill stå upp och försvara den. Vi har ju haft och har närliggande exempel på hur piggaoch 70-åringar kan vara regeringsledamöter, riksdagsledamöter,landstingsledamöter eller kommunalpolitiker. Därför är det högst förvånandeatt dessa undanlag med en 70-årsgräns finns. Någon sådan existerar ju inte utei samhället i övrigt, varken inom föreningar eller inom olika organisationer. Den här frågan har ju tidigare tagits upp här i ,bl. 1978 då hade en motion just om slopande av övre åldersgränsför samhällsuppdrag. hade och jag också en motion isamma ärende, där vi begärde att tillämpliga lagar och förordningar skulleändras så, att ingen övre åldersgräns fastställdes för innehav av offentligauppdrag. Också utskottet ansåg då att huvudprincipen bör vara att inga övreåldersgränser skall finnas för offentliga uppdrag. Men utskottet menade, attäven om starka skäl synes tala mot att bibehålla de existerande övreåldersgränserna för offentliga uppdrag, kunde utskottet inte ställa sig bakommotionärernas krav atl utan närmare utredning slopa dessa gränser. Man kan fråga sig vad det är som konstitutionsutskottetvill ha utrett. Anser man att det kan finnas vissa fördelar med 70-årsgränsen,eller fungerar det inte bra med 70-åringar i alla de uppdrag - alltså det storaflertalet - som finns t. o. m. på hög nivå som jag nämnde? Jag tycker att utskottsmajoritetens betänkande i årfaktiskt är mer vagt än . säger man att "frågan om de övreåldersgränserna skall slopas eller ej bereds inomregeringskansliet. Den prövning som inletts inom av åldersgränsernabör avvaktas innan ett förnyat ställningstagande görs i frågan." Utskottet vill tydligen först se vad den prövning som nugörs inom kommer att leda till och först sedan uttala sinegen viljeinriktning i frågan. Man kan tydligen inte tillstyrka att dennaodemokratiska spärr las bort, utan man vill avvakta och se. Det är juriktigt som reservanterna i utskottet påpekar att ett fullföljande Åldersgräns för innehav av offentligt uppdrag Åldersgräns för innehav av offentligt uppdrag avställningstagandet borde ha varit att lagförslag om borttagande av70-årsspärren skulle kunna antas . alltså före nästamandatperiod. Om nu kammaren skulle gå på utskottsmajoritetens förslagom att vänta och se. skulle jag i ett sådant läge vilja vädja lill regeringenatl med anledning av det beslut som tog skyndsamt lägga framett förslagom att den för våra pensionärer kränkande 70-årsgränsen vid vissaoffentliga uppdrag slopas. Personliga kvalifikationer- inte någon godtyckligåldersgräns-måste vara avgörande. Jag ber med anledning av vad jag här framförtoch med anledning av vad sagt fä yrka bifall lillreservationen. 7 (): Jag vill påminna om att utskottet är heltöverens med motionärerna i sakfrågan. Det är viktigt att ta till vara ävenäldre personers livserfarenhet och kunnande i beslutande församlingar. I denfrågan föreligger inga misshälligheter. Utskottet uttalade också sin egenviljeinriktning vid behandlingen av en liknande motion under föregåenderiksmöte. Vi avvaktar nu regeringens beslut i den här frågan. Det har tagit ett år-jag är medveten om det-men vi iutskottet litar på att regeringen kommer att beakta beslut. Jagskulle nästan vilja fråga om man på folkparlihåll starktmisstror regeringen. 8 (): Till vill jag säga altvi på folkpartihåll inte alls misstror regeringen. Vad jag vände mig emot varatt det. som jag tycker, åren skillnad i utskoltsbetänkandel jämfört medförra året. tyckte jag mig finna en viss viljeinriktning, precis somWivi-Anne sade. Men saknar jag den uttalade viljan att slopa70-årsgränsen. Det är därför jag är litet besviken på utskoltsmajoritetensskrivning . Men som jag sade redan i mitt tidigare anförandeförutsätter jag att regeringen nu mycket skyndsamt kommer att slutbehandla denhär frågan. Sedan är det också riktigt, hoppas jag. som Wivi-AnneCederqvist sade, att vi i sak är överens. 9 (): Det är ocksåkonstitutionsutskottets mening att regeringen skall beakta beslut.Det skall inte vara nödvändigt att fatta liknande beslut för attpåminna regeringen. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. Utskoftets hemställan bifölls med 285 röster mot 36 förreservationen a' Vissa kommunala och . 1 ledamot avstod från att rösta. 1981/82:5om användningen av datateknik i riksdagsarbetet Utskottets hemställan bifölls. 7 S Vissa kommunala frågor Föredrogs betänkande 1981/82:6 omvissa kommunala frågor. 10HILDING (): Vi har från socialdemokratiskt hållåterkommit med vår motion om kommunernas och landstingskommunernas möjlighetatt delta i internationella opinionsyttringar. Vi vill öppna sådanamöjligheter. Låt mig påminna om att det en gäng var olagligt att deltafrån kommunernas sida i internationella hjälpaktioner. Kommuner gav dockkatastrofhjälp. Det gällde vänorter som hade drabbats av kalastrofer. Menkommunerna gick också in i hjälpaktioner av mera allmän karaktär. I dessa dagarkan det finnas all anledning atl erinra om att ett myckel stort antal kommunerbidrog till Ungernhjälpen . Troligen är det fler kommunalmän änjag som deltog i beslut om detta utan att vi efteråt kände oss ha begått någotstörre fel. ' Bakom dessa insatser från kommunernas sida låg humanitära skäl.Men besluten uttryckte också en indignation, en protest mot ryssarnas inmarschi . kom en utredning till stånd om kommunernasrätt atl delta i sådana hjälpaktioner. När vi kom till utredningen hade viskilda meningar, och under de första sammanträdena kämpade vi också motvarandra. När vi började tränga in i materialet, kom vi emellertid alltmer framtill en gemensam ståndpunkt. Och när utredningen var slut kunde vi lägga framett enhälligt betänkande, som gick ut på att kommunerna och landstingen skulleha rätt att lämna katastrofhjälp. Detta förslag fördes vidare i en proposition tillriksdagen, som under stor samstämmighet antog den. Sålunda har kommuner ochlandsting numera rätt att delta i internationella hjälpaktioner. Såvitt jag harmig bekant har det inte uppstått några som helst olägenheter av denna möjlighetsom kommunerna och landstingen har fått. Däremot går det enligt rättspraxis inte för kommuner ochlandsting att vidta andra åtgärder för internationella opinionsyttringar. Detär ett par fall som har tilldragit sig särskilt stor uppmärksamhet och som jagdärför vill referera för kammaren. Det första inträffade , dåstadsfullmäktige i beslöt rekommendera sina organ att inte köpasydafrikanska varor. Detta beslut överklagades, och ärendet gick tillregeringsrätten, som ansåg att kommunen hade överträtt sin kompetens ochupphävde beslutet. Det andra fallet, som också har uppmärksammats mycket,inträffade något . beslöt rekommendera sinaorgan atl inte inköpa vindruvor och sallad från odlare i som inte tecknatavtal med det . Ett enahanda beslut fattades avkommunfullmäktige i . Båda besluten upphävdes av regeringsrätten. Delta ärrättsläget f. n. Motionen syftar till att det skall bli möjligt förkommunerna att delta i internationella opinionsyttringar i situationer dåmänniskor trakasseras och över huvud taget förnedras på grund av politiska,sociala, fackliga eller ekonomiska förhållanden. Låt mig villigt erkänna att det finns vissa komplikationeri att ge kommunerna en sådan rätt. Men nog bör det finnas möjligheter attövervinna dessa problem. Nog känns det kränkande att man inte i en kommun skallkunna få besluta att inte köpa sydafrikanska varor, när man hårt vänder sig motden sydafrikanska apartheidpolitiken. Nog känns det svårt att behöva fattabeslut som man vet strider mot rättspraxis, om man vill ge uttryck åt sin meningpå detta sätt i ett landsting eller i en kommun. Och nog bör det finnasmöjligheter att inom lagens råmärken kunna ge uttryck åt sin opinion i sådanahär frågor. ansåg man det vara omöjligt när det gällerkatastrofhjälpen, men sedan vi utrett ärendet kom vi fram till att det var heltmöjligt. Man borde väl i varje fall kunna gå med på en utredning, en prövningav denna fråga. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till densocialdemokratiska reservationen. På övriga punkter tillstyrker jag utskottetshemställan. 11BRITTA HAMMARBACKEN (c); I slutet av det här betänkandet finns ettsärskilt yttrande med anledning av en centermotion från allmänna motionstiden.Den motionen har , och jag har begärtordet för att få tillfälle atl litet kommentera motionens tema; Hur uppnår vigod kvalitet i vårt liv? Enligt min mening är del speciellt viktigt all vi vågarställa oss den frågan i som är så präglad av ekonomisk debatt som den viupplever . Ingen vill väl sätta i fråga att ekonomin är en hörnpelareisamhällsbygget. men vi motionärer anser att vi också måste bygga framtidenssamhälle med hjälp av andra hörnpelare. I vår motion har vi velat peka påalt vi behöver ett vidare synsätt, som utgår från helhetsbegreppetmänniska-samhälle. En sådan helhetssyn innebär alt reformeringen av vårtsamhälle aldrig behöver upphöra i kärva ekonomiska lider. Vi måste emellertidvåga söka nya former av lösningar, när vi märker behovet av förändringar. En sådan helhetssyn innebär bl. a. att vi respekterar allamänniskors lika värde och rätt samt atl vi utsträcker vår jämlikhetsambilionöver åldrar och hudfärger, och rum, över kön och yrken. Med en sådan helhetssyn kommer vi kanske attlära oss att hushålla med våra resurser - både naturens resurser och demänskliga. På köpet kanske vi upptäcker att vi dessutom gynnarsamhällsekonomin. Det är nämligen så alt en ökad materiell levnadsstandard intenödvändigtvis förbättrar människans välbefinnande. Jag tror det är viktigt atttillägga: åtminstone inte här i vårt skyddade hörn av världen. Tvärtom kan juden materiella standardökningen ske lill ett så pass högt pris på andra områdenatl resultatet blir en försämrad totalsituation för den enskilda människan. Vi riskerar att värdera en ntveckling bara i kvantitativatermer . Vi skyggar för den kvalitativa debatten. Vi skyggar för attmänniskor känner sig onödiga i vårt samhälle - eller alltför stressade ochupptagna. Vi skyggar för att ungefär var fjärde svensk lever ett liv därångest, oro, trötthet eller nedstämdhet är förfärande vardagligt. Vi skyggarför att 2 000 svenskar tar sitt liv och ungefär 20 000 försöker göradel. Vi har accepterat principen att vi skall visa solidaritetmed dem som behöver hjälp. Men det har skett mer och mer via skattsedeln ochgenom ekonomiska skyddsnät. Och det har visat sig vara otillräckligt. Vibehöver en form av solidaritet som är anspråkslös men som fyller ett oändligtstort tomrum . Problemet är att vi ofta här i känner osshandfallna, när vi inte kan ta till de sedvanliga mekanismerna. Vi kan intelagstifta om varsamhet, och vi kan inte heller från den här kammaren regleraomsorgen. Och inte heller kan vi klara att skriva paragrafer om att bry sig om.Vi behöver samhällets uppmuntran och stöd lill ett nytänkande i det här fallet,men vi får inte gömma oss och glömma bort att det til syvende og sidsl kommeran på oss själva helt och hållet. Livskvalitet måste med nödvändighet ha olika innehåll förolika människor. Samhällets uppgift kan bara vara att försöka underlätta försina medborgare att gemensamt skapa sig en tillvaro med livskvalitet. Vårmotion ger exempel på olika vägar alt gå för atl nå det målet. Det innebärockså att den har spaltats upp på olika utskott. Behandlingen har blivit någotsplittrad, och det tycker jag är beklagligt, eftersom jag tror att vi behöveren samlad debatt i de här frågorna. Men ändå har den del av motionen sombehandlas och som behandlats av ett grundläggandetema, nämligen möjlighet att påverka. Det är genom att delta och våga göra eninsats som vi kan förändra vårt samhälle i mänsklig riktning. I betänkandetgörs en uppräkning av de initiativ som regeringen har tagit för atl stärka denenskildes möjligheter att själv påverka, de försök som pågår, de utvärderingarmanväntar på och de utredningar man har tillsatt, som arbetar med de Jag tror att det är rätt väg. Det ärhär vi måste börja: hos oss själva. Vi behöver ökat självförtroende och ökademöjligheter, Låt mig ge några exempel: Lokala initiativ och lokalt ansvar måste få ökat spelrumframöver. Det är viktigt för hela det politiska systemet i vårt land attmänniskorna känner ökad delaktighet i besluten. Det är viktigt att vi har dettasom riktmärke när vi arbetar med det kommunala styrelseskicket. Blicken måstenu vändas mer mot det kommunala basplanet. Jag tror inte att det är så viktigtatt inrätta fler komniunalrådsposler. oppositionsrådsposter, politiskasekreterare och annat, utan man måste se det som mindre angeläget änsträvandena att förbättra den kommunala demokratins verkligt lokala förankring.I lokala organ sker samhällsskolningen. träningen för kommande uppdrag i kommuner,landsting och riksdag. Det fyller alltså en demokratisk funktion. De tidigaresvaga grupperna deltar på ett helt annat sätt i det lokala föreningslivet. Alltfler människor får uppleva att de drarsitt strå till stacken. De känner sittvärde, och de blir värderade. Vi har nått en litet bit på vägen till det godasamhället. Men det behövs i det arbetet lyhördhet, uppslagsrikedom och förmågaatt engagera. Folkrörelserna fullgör viktiga demokratiska funktioner i vårtland. Folkrörelselanken innebär att fler skall kunna vara aktiva och ta ansvari samhällsarbetet. Fler skall få tillfälle att engagera sig, aktivt skaffa sigkunskaper i samhällsfrågor och delta i opinionsbildning. Alla skall kunna kännaatt de behövs. En sådan tanke innebär att makten fördelas mellan mångamänniskor. med och fatta beslut skall vara en del av vardagen. Om man uppfattar folkrörelsearbetet så, kanfolkrörelserna-det vet jag-spela en oerhört viktig roll när detgäller demokratin. Den fjärde aspeklen på den framlida planeringen .som jagskulle vilja ta upp är ungdomens engagemang i samhällsarbetet. Vi vet från undersökningar av olika slag att värderingaroch attityder grundläggs av förhållanden som råder i ungdomsåren. Den allmännaekonomiska och kulturella miljön påverkar, liksom hem, skola och föreningsliv.Vi vet också att ungdomsgrupperna är underrepresenterade i de kommunalaförsamlingarna. Men från demokratisk utgångspunkt kan ingen uppgift varaviktigare än att på ett aktivt sätt engagera ungdomen i samhällsarbetet. Härhar de politiska partierna och folkrörelserna en nyckelroll. Det är allas vårtansvar att fullfölja en sådan planering att vi får med ungdomen i det framtidaarbetet. Jag har ett förslag till riktlinje församhällsutvecklingen, till utgångspunkt för livskvalitet och till samlandemotto. Vår paroll måste vara; Kunskap måste förenas med känsla, för att detskal| leda till förnuft. har i sitt anförande kommenteratsocialdemokraternas reservation i betänkandet med anledning av en helt annanmotion.