prot · G509138 · 1981-12-31 00:00:00 — Men vad hjälper det de fattiga i ettland som exempelvis Internationelh ut\'ecklingssamar-bete m. m. ,om vi pumpar in biståndsmiljoner? Det kommer inte en krona till de fattigaste iBangladesh, . Det är där de politiska värderingarna kommer in. Vi görden värderingen att vi inte skall kasta ut de knappa biståndsresurser vi har påett sådant land, för de stannar på vägen, hos mellanhänderna, hos de styrande,hos överklassen och hos den inhemska oligarkin. Men värdering- som är politisk och borgerligt politisk - är: Det gör ingenting, låt ossskyffla in pengar i ! Där kommer de politiska värderingarna fram. Detär alltså högerpolitik. Det är avslöjande, tycker jag, att höra hur TorstenBengtson ställer upp på högerpolitiken i biståndsfrågorna. Vad sedan beträffar multilaterala anslag, som vi har talatom tidigare, och anslaget dll IFC-det går utmärkt bra med svenska för min del,jag behöver inga andra språk; jag klarar mig bra i som på andra hållmed svenska - så är det alldeles självklart att här har skett någonting annatän det talade om förut. När de första åtagandena gjordes rördedet sig inte om några biståndsmedel. Medlen togs inte från någonbiståndsbudget. Men , när det är fråga om en ny påfyllning, då skall man heltplötsligt plocka från biståndsbudgeten. Och det ställer och TorstenBengtson upp på igen! Där har vi på nytt värderingarna: Låt oss understödjaenskild företagsamhet i genom att ställa upp i den härorganisationen som skall låna ut pengar på kommersiella villkor - det är braatt använda de svenska biståndspengarna på det sättet. Kom sedan inte och tala om att försöka hålla biståndetovanför politiken, ! 38GERTRUD () replik: frågade: Vad villsocialdemokraterna då det gäller biståndspolitiken? Det bad han oss tala om iklara ordalag. Vi och hela den svenska har tagit ställning tilldetta. I utrikesutskottets betänkande 1978/79:1 står beträffande målen förbiståndspolitiken att de även i fortsättningen skall bidra tillresurstillväxt, ekonomisk och social utjämning, ekonomisk och politisksjälvständighet och en demokratisk samhällsutveckling. Detta utvecklas vidare,och det stod hela bakom när detta betänkande diskuterades. har i sju punkter talat om vad hanvill. Jag tyckte inte att det riktigt överensstämde med de tankegångar som jagförsökte lyssna mig till hos . Det finns alltså många linjer ibiståndspolitiken. Det finns också flera inom . kom sedan in på att det finns andralämpliga former för bistånd än de vi nu har. Han sade att vi i vissa fall närvi skall medverka till kraftverksbyggen skall överlämna det till de svenskaentreprenörerna. och får nu göra upp om vad detär för typ av biståndspolitik som vill ha! 39ALLAN () replik: talade om att moderaternavill sopa bort alla reservationsanslag. Det är helt felaktigt. Av vårabesparingsåtgärder på 800 miljoner uppstår 500 genom att vi yrkar avslag påregeringens höjning och resterande 300 miljoner bl. a. genom diversenedskärningar av reservationer. Men det rör på sin höjd en femtedel av dereservationer som finns, och det är inte detsamma som att sopa bort alla. 40 () replik: Det är ärligt av att direktsäga ifrån att det är politiska bidrag som kommunisterna vill ge. Men sedanriktar han en beskyllning mot mig, då han säger att också vi ger polifiskabidrag. Observera att av de svenska biståndsanslagen går till deländer som har betecknat som de fattigaste i världen. Detfinns ingen möjlighet att hävda att alla dessa länder som får bidrag skulle haen viss politisk inriktning. Det bevisar att icke ger några politiskabidrag. Om så skulle ha varit fallet, skulle vi inte ha gett bistånd tillländer som är socialisfiska eller kommunisfiska. Och det har vi gjort, därföratt vi anser att de fatfiga människorna i de fattiga länderna måste få bistånd,även om det finns en regim som är allt annat än önskvärd. Med hänsyn till den alltmer misslyckade politik som desocialistiska länderna för är det självklart att man ibland är tveksam om hurutvecklingen skall bli. Det socialisfiska systemet befinner sig ju nu ifullständig upplösning och kännetecknas av ineffektivitet och ofrihet. De mål som talar om sammanfaller i viss månmed de mål som jag har tagit upp. Men socialdemokraterna vill, som jag tidigarehar sagt, gärna snegla åt politiska mål i de fall där bistånd inte kanmotiveras. Länderna kan ha bruttonationalprodukter percapita, medan FN:s fattigdomskriterium ligger vid . Då är det frågaom politiska ställningstaganden, därför att man gillar den regim som finns ilandet. och jag har inte på något sätt olikauppfattningar. Jag anförde bara två exempel, kabelfabriken i ochkakelplattefabriken i . Efter vad jag förstår har de satsningarnaslagit mycket väl ut, och det är en väg som vi säkerligen kan använda. Den harockså använts, redan under den socialdemokratiska regeringens tid. Jag förstårinte att kan ha något att anmärka på det. När det slutligen gäller min vän kan dethända att jag sade alla reservationsanslagen. Det var i så fall fel, för jagskulle säga reservationsanslag. Och det är bra många av dem som har tagits ianspråk. Vi kan då vara överens om att - om det nu sades, vilket jag interiktigt kan avgöra - ta bort ordet alla. Det var uttrycket reservationsanslagsom användes, och det var detta som jag betecknade som en viss småfinurlighet. Internationelh utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. 41OSWALD (vpk) replik: Det är bara att konstatera att TorstenBengtson helt och hållet ställer upp på högerpolitiken när det gällerbiståndsfrågorna. Det är klart att större delen av det svenska biståndetmåste gå till fattiga länder. Det är en självklarhet, som inte behöver påpekas.Det är också en självklarhet, , att det främst är i de ländersom har olika former av socialistiska system som biståndet har kommit ned tillde breda folklagren. Ge något exempel på svenska biståndsländer medkapitalistisk marknadsekonomi - det finns sådana också - som på ett effekfivtoch mycket bra sätt har fördelat de svenska biståndspengarna i jämförelse medvad andra stater har gjort! 11, ex. Vietnam-det förkättrade-har det svenskabiståndet verkligen kommit till nytta. Det har konstaterats t. o. m. avföreträdare för . Det svenska biståndet har kommit till oerhört stornytta i länder som och Mogambique. Men i t. ex. har det intekommit till nytta. Vi kan mycket väl starkt kritisera hur biståndspengarna haranvänts i . Det är mycket svårt att påvisa någon effektiv användning avalla de miljoner som har pumpats in där. Det är vi också kritiska mot. Det är också skamligt av att i falletVietnam tala om att det socialistiska systemet har medfört en upplösning, där håller en stor krigsmakt som tar pengar från andra områden avsamhället. Varför måste hålla en stor armé, ? Har detnågonsin fallit in att tänka på de sakerna? Har inte i30-40 år varit utsatt för aggressioner och direkta anfall, först från ochsedan från , och därefter också via , innan man var tvungen attslå tillbaka för att klara sin gräns mot det landet? Säg något land som undersådana förhållanden inte skulle försöka bygga upp ett nationellt försvar! Detfår vara någon måtta på de oförskämda påståenden som gör här ikammaren. Men det är som sagt ingenting att förvånas över, med denhögerinriktning i sitt tänkande som så tydligt har avslöjathär. 42GERTRUD () replik: menar att det vi har sagt ommålen i viss mån sammanfaller. Från socialdemokratisk sida står vi fast vid detbeslut som fattades och de mål som angavs som inriktning för biståndspolitiken.Nu säger att socialdemokraterna sneglar åt politiska mål. Deländer som är valda som programländer är valda enligt de kriterier somriksdagen har slagit fast. Det har också sagts i att mankan lägga tonvikt vid olika mål. Men det är inte alltid så att det är BNP percapita som är avgörande. De länder i som också övriga partier ärmed om att ge bistånd till, , m.fl., tillhörinte de fattigaste. Jag vill påpeka att utskottet sade - och antog -följande: Främjandet av ekonomisk och social rättvisa liksom en jämnarefördelning av resurser hör dessutom, som ovan närmare utvecklats,till huvudsyftena med den svenska biståndsverksamheten. Det är detta som har varit vägledande - det utgår jag från- för när den har valt programländer. Jag vill fortfarande attTorsten och skall göra upp om vad som är centerpolitik,för ni talar inte samma språk. 43 () replik: "Upp flyga orden, tanken stillastår." Det var som sade det, och det tänkte jag på när OswaldSöderqvist talade. Ord är ord, och man kan kasta ur sig vilka ord som helst.Utan att jag på något sätt har anslutit mig till politik i det härsammanhanget konstaterar att jag för högerpolitik. Ord ärord, som sagt, och kan säga detta om det än är aldrig såfelakfigt. Jag företräder centerpolifik och inte något annat parfis politik. Det har gjorts utvärderingar av hur de svenska bidragenhar kommit till nytta, och jag rekommenderar att läsa dem, såatt jag slipper förklara. Det är bara att ta del av dem. När jag förklarade att det kommunisfiska systemet ärodugligt, gällde mitt uttalande inte bara . Det är genomgående över helavärlden så, att det kommunisfiska systemet visar den allra sämsta effektivitet.Folket i kommunistiska länder får en dålig levnadsstandard på grund av attsystemet är så ineffektivt. Dessa länder kan varken konkurrera påvärldsmarknaden eller på något sätt ge invånarna i landet bättrelevnadsstandard. Till vill jag säga att jag klart ochkonkret har sagt ifrån att vissa av målen sammanfaller. Punkten 6, ekologiskbalans och hushållning med vaddens naturresurser, var den punkt som togupp och ville lägga till, men tyvärr fick vi inget stöd frånsocialdemokraterna. Punkten 7, som gäller respekt för mänskliga rätfigheter,hoppas jag att socialdemokraterna instämmer i. Om man trampar mänskligarättigheter under fötterna nästan hur som helst, bör det svenska biståndetkunna avbrytas, och det menar vi från sida att vi i så fall skallgöra. i medelinkomst är FN:s definition påfatfiga länder. Jag ber då socialdemokraterna att betänka - kommunisterna skallvi inte tala om- att motsvarande siffra för är 1 060, alltså fem gångerså mycket. med 870 ligger också långt över. som det har funnitsförslag om, inte från socialdemokraterna just nu men från kommunisterna, har750. Mogambique ligger lågt, bara . , , är väl detfattigaste vi kan leta fram. Även om det svenska biståndet är över 6 miljarder, förslårdet väldigt litet, och då måste man försöka använda pengarna till att hjälpa demänniskor som bäst behöver biståndet och inte av politiska skäl vilja ge dettill andra länder. Internationelh utvecklingssamarbete m. m. Förste vice talmannen anmälde att att fill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 5 protokoll 1981/82:138-139 Internationellt utvecklingssamarbete m. m. 44RUNE (): Jag hade inte rätt att delta i replikskiftetdå det gällde påpekanden att de outnyttjade reservationerna varmycket stora för vissa mottagarländer samt för katastrofbiståndet och att dettatagits till intäkt för vad de kallar besparingar. Jag vill säga litet grand omorsakerna till de outnyttjade reservationerna. För det första har många en begränsadplaneringsförmåga - det ligger liksom i ordet u-land - och hellre än att sättain pengar i dåligt förberedda projekt vill vi vänta, hjälpa till med förberedelseroch därefter genomföra projekten. Det saknas alltså inte biståndsprojekt, ochdet är verkhgen ingen risk att inte medlen används för sitt omsedda ändamål. För det andra sker det f. n. en omläggning av biståndet ivissa länder, t. ex. och . I fråga om sker den frånimportstöd till mera ändamålsbestämt stöd. Det innebär att vissaövergångsproblem uppstår och därmed också fillfälligt outnyttjade resurser. Ifallet kommer mer att satsas på underhåll av redan gjorda insatser,och det kräver också en viss förberedelsetid. Jag vill inte heller undanskymmadet faktum att det är rätt stora inre problem i , men det är vårförhoppning att den svenska biståndsverksamheten skall kunna gå fram obruten. För det tredje beror den stora outnyttjade reservationenför bredare samarbete och förmånliga u-landskrediter på att systemet är underinkörning. Det tar innan dessa biståndsformer blir kända och innanman hittar lämpliga beredningsformer. Jag vill poängtera att pengarna verkligenbehövs för ändamålet. Reservationen till det multilaterala biståndet har sjunkitkraftigt. Den utgör f. n. kr., och dessa pengar behövs för att snabbtkunna aktualiseras och aktiveras när behov uppstår. Det är t. ex. fråga om extrabidrag för energiinsatser, till olika utvecklingsbanker m. m. De reservationerav medel som kvarstår outnyttjade från föregående år kan alltså inte tas ianspråk för nya ändamål. När det gäller besparingarna vill jag säga att de faktisktinte är någonting annat än nedskärningar av biståndet. Jag tycker attmoderaterna borde ha kurage att erkänna det. Jag vill fillägga: ärinte ensamma om att kräva att det svenska biståndet skall vara så effekfivt sommöjligt. Det är ett naturligt krav från de parfier som står bakom den svenskabiståndspolitiken och naturligtvis därmed också ett krav frånregeringspartiernas sida. säger alltså att man vill göra densvenska biståndsverksamheten effekfiv. Jag efterlyser i det sammanhangetdirekta recept på hur denna effektivitet skall uppnås - recept som står i ettutveckhngsförhållande till den biståndspolitik som vi bedriver f. n. Jag saknarden receptangivelsen. Sedan vill jag bemöta den handlingsteori som BertilMåbrink framförde i sitt anförande. Han sade att driver regeringenoch därmed de partier som ingår i regeringen, och , mot ettuppgivande av den fastlagda målsättningen för biståndspolitiken. Jag villstillsamt påpeka för att har de flestareservationerna och de flesta invändningarna mot regeringens biståndspolitik.Det tycker jag vederlägger Minkompanjon i utrikesutskottet, , har lämnat över till mig attnärmare utveckla utskottsmajoritetens syn på reservafion 5 från omavbrytande av påbörjad biståndsverksamhet i och reservationerna 6och 7 - nr 6 från socialdemokraterna och nr 7 från - om återflödetill av bundet bistånd. Närman har att ta ställning till de frågor som reses i dessa reservationer måsteman först granska de fastlagda kriterierna för svensk biståndsverksamhet. Svenskbiståndsverksamhet riktar sig i första hand till de fatfigaste länderna. Denhar sin viktigaste grund i en humanitär samhällssyn, att man skall hjälpa sinamedmänniskor när dessa har det svårt. Känslan av solidaritet med de fattiga ochförtryckta och med dem som drabbats av krig och andra katastrofer är ensolidaritet som inte stannar vid landgränser. Den går från människa dllmänniska, och den har hela världen som sitt fält. Biståndsverksamhetenhar också sin grund i filosofin, att den innersta kärnan till den oro och däravföljande konflikter som finns i världen är en orättvis fördelning av jordensresurser. Den oro och rädsla som skapar konflikter och krig har endrivhusmässig grogrund i analfabetism och dåliga möjligheter till kontakt medomvärlden. Hunger och sjukdomar i släcker liv ochfullbordar den fullständiga utslagningen. Klyftanmellan fatfiga och rika länder blir ständigt större. Detta sker trots attFörenta nationerna i högtidliga deklarafioner fastslagit det stora behovet avhjälp till och lagt ett ansvar på de rika länderna i världen attlämna bistånd till de fatfiga, har anslutit sig fill denna biståndsverksamhetoch också gått över den fastlagda undre gränsen av BNI och satt sin gränsvid av BNI, Den ekonomiska kris som drabbar världen har varit särskiltsvår för de fattigaste länderna. Priserna på deras import av exempelvis oljaoch andra nödvändiga varor ökar snabbare än priserna på deras exportvaror,, som stor grupp, har en negativ utvecklingskurva i jämförelse medvärldens i-länder, och den ekonomiska krisen gör också att klyftan växer inomgruppen . De länder som kommit ett stycke på väg i sinindustrialiseringsprocess klarar sig relativt bra, medan de fattigaste ländernahalkar alltmer efter. Paradoxalt nog kan man i denna dystra målning av läget seett hoppfullt tecken: de länder som fått hjälp att utveckla sina resurser harfått en egen kraft att klara kriser. Denna vetskap motiverar en svenskbiståndssatsning på de fattigaste länderna. Det gäller särskilt de afrikanskaländerna söder om . Den motiverar också att fortsätter denlångsikfiga biståndsverksamhet där man nu kan skönja en spirande egentillväxtkraft. Sedanjag nu betonat målinriktningen för den svenska biståndsverksamheten vill jaggranska reservation 5 från moderat håll. Den har som yrkande att vidländerval bör prioritera sådana som slår vakt om de mänskligarätfigheterna och strävar efter en demokrafisk utveckling. Reservanternaföreslår också att biståndsarbetet skall omprövas eller avbrytas när det gällermottagarländer som bedriver anfallskrig eller har Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. trupper påfrämmande territorium eller där de grundläggande mänskliga rättigheternakränks. När lämnar bistånd till ett mottagarland, tecknarvi avtal med detta land. Det är alltså ett ömsesidigt avtal, som skall hållasav båda parter. I dessa avtal har vi inga reservafioner för politiskaförändringar; vi skriver inte in några föreskrifter för regimen i landet. Kortuttryckt ställer vi inte upp några politiska villkor för vår hjälpverksamhet;vi ger hjälpen till mottagarlandets folk, inte till dess regim. Vår biståndsverksamhet har också långsiktighet sommålsättning. Program för sjukvård, undervisning och utveckling av näringslivetmåste ses i ett längre perspekfiv för att lämna efter sig bestående resultat.Även om vi ser våra u-landsprojekt i 10-20-50-åriga tidsperspektiv är det enförväntad utveckling som är närmast dramatisk jämfört med den samhälletsmognadsprocess som och andra västländer genomgått, där denna tagitårhundraden. När vi bedömer våra projekt i måste vi tillåtafördröjningar, fördyringar och också rena misslyckanden. Vi måste ta risker.Den lokala grund dessa projekt har att stå på är oftast mycket bräcklig.. Viskall naturligtvis ständigt pröva nya vägar för att göra vårt bistånd såeffektivt som möjligt och satsa på de viktiga behov som finns hosmottagarlandet och den kunskap som vi själva besitter. I en proposition 1977/78 om riktlinjer för det svenskautvecklingssamarbetet heter det: "Ett av målen för det svenskautvecklingssamarbetet är att detta skall bidra till ett demokratisktsamhällsskick i . De brister som finns i detta avseende kan alltså ioch för sig inte utgöra hinder för att inleda eller fullfölja sådantsamarbete." Den uppfattningen har alltjämt giltighet. Detta utesluterinte att allvariiga och långvariga kränkningar av mänskliga rätfigheter kanmotivera att ett pågående biståndssamarbete omprövas. Det bör emellertid än engång fastslås att biståndssamarbete bygger på långsiktiga förutsättningar samtatt biståndet inte bör begagnas som utrikespolitiskt påtryckningsmedel. Dettahar vid ett flertal tillfällen fastslagit. Det står emellertid klart att det är befogat att frånsvensk sida påtala fall av allvarliga kränkningar av mänskliga rätfigheter ochpåminna mottagarlandet om att dessa kan inverka negativt på vårtutvecklingssamarbete. Det bör vara regeringen, och då i första handutrikesministern, som har att välja de lämpligaste och mest effektiva formernaför sådana påtalanden. Liknande synpunkter kan läggas på de fall därmottagarlandet bedriver angreppskrig. Vid tidigare behandlingar i hardet fastslagits att det är svårt att fastställa entydiga regler för hur manskall handla i sådana fall. Varje enskilt fall måste underkastas en särskildprövning. Det är en princip som måste godtas av de partier som står bakom densvenska biståndssatsningen. Utskottets majoritet ser ingen anledning att ändraståndpunkt i dessa avseenden och avstyrker alltså reservation nr 5. I ett somvanligt kraftfullt anförande har talesman Herneliussärskilt granskat det svenska biståndet till och då specielltuppehållit sig vid Bai . Jag är den förste, , atterkänna att detta projekt medfört svårigheter i genomförandet: fördröjningar,fördyringar och misslyckanden som krävt omplanering. Även från mitt parti,, har varnande ord sagts om projektets storlek, teknologi ochråvaruförsörjning. Vi har dock varit med om att sätta skutan i sjön, och harvi skyldighet att se till att den fungerar och flyter innan vi lämnar överprojektet definitivt. har inte resurser att avsluta projektet på egenhand. Ett avbrytande från svensk sida skulle innebära att djungeln snabbtskulle ta herraväldet och nödtorftigt dölja byggnader och rostiga maskiner. Detvore ett svårt haveri för svensk biståndsverksamhet i stort. Detta får barainte ske. Vi måste göra anläggningen färdig, och vi måste se till attvietnameserna klarar skötseln av anläggningen. har haft besök av en representativdelegation från . , liksom vid flera andratillfällen, framförde den sitt klara avståndstagande frånVietnams intervention i . Med hänsyn dll ddigareställningstaganden har vi inte betraktat detta avståndstagande som ett hot motden svenska biståndsinsatsen i . Socialdemokraterna begär i sin motion - dettaöverensstämmer också med majoritetsskrivningen i utskottet då det gällerVietnam - att landramen höjs till 400 milj. kr. I propositionen föreslås 345milj. Den nedtrappning som regeringen föreslår har som naturlig bakgrundatt Bai går mot sin fullbordan och att medelsbehovet dit efterhand minskar. Vi har gjort en särskild ansträngning för att klara , som jag har sagt tidigare här, och efter hand kommer övrigabehov i in i en naturlig prioritering. Vi väger de behov som finns iVietnam mot de behov som finns i våra övriga mottagarländer, och vi måstefördela resurserna med hänsyn fill detta. Som jag betonat i mitt anförande, medinriktning på den moderata reservationen, använder inte regeringen biståndetsom politiskt påtryckningsmedel, och jag vill avvisa den åsikten, såsom den harframförts i den socialdemokratiska motionen angående . Jag vill också säga litet om det bundna biståndet ochåterflödet av det svenska biståndet till . Flera studier visar attåterflödet till från det bilaterala biståndet totalt sett uppgår till40-50%. Det övriga återflödet är , vilket sammanlagt, på ett ungefär,gör . Det bundna biståndets andel kan beräknas till av det totalabiståndsanslaget. Syftet med den svenska biståndspolitiken är, som jag sagttidigare, att främja utvecklingen i mottagarländerna. En följd av det biståndsom och andra länder ger är att inköp av varor och tjänster görs ii-länderna. Det vore skrymteri att säga att detta återflöde skulle vara avringa intresse för vidkommande. Det ger ju ett värdefullt tillskotttill vår ekonomi och till vår sysselsättning. Det svenska biståndet har ofta en bred svensk resursbasatt falla tillbaka på i fråga om teknologi, varor och tjänster. Jag anser attdet måste vara riktigt Internationelh utvecklingssamarbete m. m. Internationelh utvecklingssamarbete m. m. attutnyttja den kunskap och de resurser som vi har i på t. ex. energi-ochmiljöområdena. Återflödet av det bundna biståndet uppgår till mindre än entredjedel av återflödet i dess helhet eller, som jag sade, till av dettotala biståndsanslaget. En betydande upphandling i sker alltså,oavsett om biståndet är bundet eller ej. En ökning av andelen bundet biståndskulle sannolikt endast medföra att en del av ökningen tas i anspråk för varoroch tjänster som utan bindning ändå skulle ha upphandlats i . För åstadkommande av en nettoexportökning av någonbetydelse skulle andelen bundet bistånd behöva höjas mycket kraftigt. Denåtgärden skulle skapa stora olägenheter för mottagarländerna, och samtidigtskulle möjligheterna att nå de biståndspolitiska målen försämras, eftersominriktningen av det landprogrammerade biståndet skulle behöva ändras på ettgenomgripande sätt. Vi skulle behöva mycket snabbt lägga om de projekt som vihar på gång. Till detta skall man också lägga att förutsättningarna förSverige att i internationella sammanhang verka aktivt för att andrabidragsgivande länder skall sluta att kräva bundet bistånd skulle minska.