prot · G50929 · 1981-12-31 00:00:00 — Det framhålls ibland all riksdagsledamöternakontinuerligt borde upprätthålla sin civila syssla vid sidan om riksdagsuppdragetför att vi inte skall glömma bort hur det känns ute i yrkeslivet. Delta trorjag inte så mycket på, även om tankegångarna bakom sådana propåer i och för sigär myckel beaktansvärda. Vi får nog vänja oss själva och allmänheten vid attdet i huvudsak är ett heltidsuppdrag så länge vi sitter i detta hus. Det skall naturligtvis inte förnekas alt det - vilketHilding var inne på - undan för undan har gjorts försök attrationalisera riksdagsarbetel, och en del smärre resultat har det väl blivit.Och det går kanske att hitta på ytterligare förbättringar inom den nuvarandeordningens ram. Men att det den vägen skulle kunna bli några störreförändringar tror jag inte ett dugg på. Det krävs nämligen enligt min meningdjupare grepp i påsen, och det är vad vi föreslår i motion och reservation. Vad vi menar är att själva uppläggningen av riksdagensarbetsår reser hinder för en bättre tingens ordning. Vad som hände vid omläggningen till riksdagsstart - vilken i och för sig var nödvändig - var att denna omläggning stannade upp på halva vägen. börjar endast i strikt formell mening . Den reella strukturen på arbetsår är i grunden densamma som i gamla dagar. Då börjar också den allmänna motionstiden löpa. Huvudparten av alla större propositioner kommer också . Detta är inte, som en del tycks tro, något utslag av regeringars nonchalans mot . Det är en följd av att kanslihuset i hög grad är upptaget av förberedelserna för budgetpropositionen. Först när den är ur händerna, blir det tid för följdpropositioner till budgeten och större lagpropositioner. En betydande "*' Nr 29 del kominer i sista rnomangen.Resultatet av detta känner vi väl. Onsthuienden mycket besvärande slockning iriksdagen fram på vårkanten. ISnovember 1981 ' '" "'*" 'irligen skjuta en del tillhösten, men hittiUs bar inte den möjligheten fungerat särskilt bra. De flesta regeringsförslagen är av den Vissa grundlags frågor ni. karaktärenall de bör behandlas innan del nya budgetåret startar . Det somskjuts upp är i realiteten i huvudsak motioner som väckts och som inte är direkt knutna till budgetförslagen, I princip f. ö, diskuteras om det är riktigt all skjuta ärenden från ett riksmötetill ett annat. Särskilt stötande blir det när det ligger ett val mellanriksmötena. Varje borde enligt min mening rensa bordet. En följd av den gällande ordningen är f. ö. ett betydandedubbelarbete. Samma frågor-framför allt i motioner-kommer igen både höst ochvår. Det behandlat dyker upp i nya motioner . En rad andra komplikationer som finns angivna i motionenskall jag inte upprepa här. Summan blir att det naturliga borde vara att regeringenlägger fram budgetförslaget när samlas och att den allmännamotionstiden också infaller då. kunde då ägna den allrastörsta delen av sitt arbete åt budgeten och vara klar med denna i slutet avnovember eller . Och den nya budgeten kunde träda i kraft eller, om det skulle bli knepigl pä grund av helgdagarna, en bit ini januari. Våren skulle kunna ägna ät kvarvarande motioneroch åt de propositioner som regeringen kunde göra färdiga ,eftersom man då inte var upptagen med något budgetarbete i vad gäller den storasamlade budgeten. Propositionerna kunde således droppa in i lagom takt istället för alt, som , komma som störtskurar . Så här har man det i alla anständiga länder som vi haranledning att jämföra oss med. Det är således inget revolutionerande förslag.Det är en anpassning till en väl beprövad parlamentarisk praxis. Det är inte helt nödvändigt, men det bästa skulle utantvivel vara att som en konsekvens av denna budgetordning flytta de allmännavalen till slutet av våren eller . Om valen resulterade i nyregering, skulle denna ha sommaren på sig att bl. a. förbereda en egen budgetinför mötet med . Vårval skulle också ha en del andrafördelar. Valen skulle komma som en naturlig kulmen på vårens riksdagsarbete,och man skulle komma frän den utdragna valkampanj som vi nu har med en igrunden konstlad och ansträngd nytändning . Vad har detta att göra med de frågor som jaginledningsvis tog upp när jag började tala om detta ämneskomplex? Svaret ärrätt givet. Själva den omläggning som jag här kortfattat har beskrivit skullege ett jämnare och säkrare tempo i riksdagsarbetet. Men det skulle också bli möjligtmed en tämligen fast planering av riksdagsarbetet för som helhet, istället för som i bästa fall månad för månad. Det skulle också göra det möjligt att realisera fullt utett annat önskemål '8 som jag tidigare drivit och somfinns med i motion och reservation. önskemåletgäller regelbundet återkommande riksdagsfria veckor. skulle,som jag tidigare i motioner och anföranden visat, vara till Onsd'ipen den direkt nyttaför själva riksdagsarbetet. Men framför allt skulle det öka 10 november19S1 möjlighetenför riksdagsledamöterna att upprätthålla de kontakter med Vissa grundlagsfrågor in. hemort ochallmänhet som jag inledningsvis angav som en av de två viktiga kategorierna avuppgifter för riksdagsledamöterna. Som ett resultat av vårt motionerande i början av1970-talet har vi fått några sådana riksdagsfria veckor. Jag har hört mig förbland riksdagskolleger om utfallet. Det har varit enbart positiva reaktioner.Genom dessa riksdagsfria veckor har man kunnat plocka almanackan full med mötenoch kontakter av det slag som är avsedda för. Jag har noteratatt någon enstaka har missuppfattat det hela ungefär på samma sätt somExpressen gjorde när jag tidigare framförde förslaget, nämligen all detta vartillkommet för att lata riksdagsmän skulle få ytterligare tillfälle att utövasin lättja. Men att sådant förekommer tillhör de absoluta undantagen. Till saken hör att det är utomordentligt svårt att få infler riksdagsfria veckor med den ordning som gäller. Det finns således raderav goda skäl för att biträda reservationen. Av skäl som jag häranfört - och andra som jag inte hinner redovisa - ber jag alltså att få yrkabifall till reservationen. Även om jag drar över med , skulle jag viljasäga ett par ord om allmänna synpunkter på bl. a. grundlagskommitténs arbete. Det är riktigt att grundlagskommittén misslyckades att nåenighet eller att nå mera samlade lösningar på angelägna problem. Men detberodde inte på något slags tidsbrist - så uppfattar i varje fall inte jag det- utan på frånvaron av vilja hos socialdemokraterna att ta ställning. Vi hadeju på den andra kanten ganska klart för oss hur vi ville ha det - fyraårigamandatperioder och saxade val för att ge av arbetsrooch för att få bort den koppling mellan kommunalval och riksdagsval som utantvivel lägger en hämsko på den kommunala exponeringen av den kommunala demokratin. Det var själva huvudbiten i kommitténs arbete, och där ärdet ju så att man helt enkelt får bestämma sig. Det är inte så mycket attutreda. skall vi visserligen fortsätta med grundlagskommitténs arbete, ochpersonligen skall jag naturligtvis inte döma ut denna fortsättning, innan jaghar sett hur den fungerar. Men jag vet liksom inte vad det är för nya idéer somman skall kunna kasta in i debatten. Är det så att socialdemokraterna görfrågan om överrepresentation för ett stort parti till en stor fråga, då trorjag nog att den fortsatta beredningen är dömd att misslyckas redan innan denhar startat. Jag har redan yrkatbifall till våra reservationer, och jag ber att i övrigt få yrka bifall tillutskottets hemställan. Under detta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 4 protokoll 1981/82:29-30 Nr 29 Anf. 39 ()replik: Onsl-iopi Ipn talman! Jag hoppas att inte kommittén som skall arbeta under Vissa griindlags-fråtor ni. 18 november 19SI justitieministernsledning skall präglas av den mentalitet som kom fram i , nämligen att vi har vår ståndpunkt och sedan är saken klar. Feletmed arbetet i grundlagskommiltén var att och andra tidigt låstefast sig i sina ståndpunkter. Gör man del har man utomordentligt svårt att nåden samstämmighet i uppfattningarna som är en förutsättning för meragenomgripande förändringar i grundlagarna. Kanske är det bäst att inte och jagfortsätter att polemisera mot varandra på den punkten utan har dörrarna öppnaför samtal i de här frågorna. I varje fall tog man inte upp frågan om det som BertilFiskesjö kallade överrepresentation för socialdemokratin. Både jag har läst den promemoria som skall ligga till grund för värt arbete, ochden frågan räknas inte upp där, F. ö. får jag fästa uppmärksamheten på, något som OlleSvensson närmare kommer att belysa längre fram i debatten, att man här endastpekar på ett möjligt alternativ. Det är väl inget tvivel om att man också kanfinna andra alternativ till lösningar av frågan om mindre valkretsar för åstadkommandeav en närmare kontakt mellan väljare och valda. När det sedan gäller övriga spörsmål skulle jag faktisktvilja ställa en fråga till : Anser att vi skallinföra beslutande folkomröstningar utanför grundlagarnas område? När jag fårett svar på den frågan, skall jag gå vidare i den här diskussionen. När del sedan gäller förhållandena här i villjag säga att jag inte uppfattar förslag som revolutionerande.Men vi har ju behandlat frågan om budgetåret sedan. Dådrev inte energiskt linjen att delta skulle läggas om. Så vittjag kan minnas gjorde inte heller hans partivänner detta när de hade alt intaståndpunkt i frågan. Det var då man skulle ta ställning. Att , heltplötsligt, ta upp denna fråga måste vara fel. 40 () replik: Jag vet inte om det tjänar så mycket till attHilding och jag utbyter synpunkter på och åsikter om varandrasmentalitet. Vi är sådana som vi är. Det brukar sägas att människan harstabiliserat sig och att det sedan är ett närmast hopplöstföretag att försöka fä henne att förändra sig. Vad gällerden fortsatta utredningsverksamheten skall jag naturligtvis vara öppen föralla de förslag som kan komma fram till. en känslaav att vi har sä att säga uttömt det befintliga skafferiet. typ avutredningsarbete som jag ogillar, och det är när man långhalar en fråga därför inte i klartext vill säga vad man står för - trots att alla fakta har lagts framoch alla tänkbara alternativ har varit uppe till diskussion. kommit så långt bör mannaturligtvis helt enkelt ta ställning i den fråga som 50 man ärsatt att utreda. Vad man skall vinna på att långhala i ett sådant läge Nr29 har jag svårt att se. När det sedan gäller frågan om krav på överrepresentation från [( socialdemokraternassida för all komma till rätta med vad de tycker är en parlamentarismenskris verkar det nu som om backar aritndlans- ordenlligl.Tankegången i reservationen var dock att detta är ett alternativ fåpor ni in som skallutredas, och det präglade anförande i mycket Kritiken mot det nuvarande systemet mynnade ut i att om man hadeöverrepresentation för ett stort parti, skulle alla problem lösa Vad sedan gäller frågan om mindre valkretsar minns HildingJohansson mycket väl att den frågan diskuterades i en utredning där vi bådasalt med. Den hade faktiskt ett förslag som gick ut på remiss, mensocialdemokraterna ville inte vara med på att realisera det. Det var - väl attmärka - ett förslag som skulle innebära möjligheter till närmare kontakt mellanväljare, kandidater och valda utan att man rubbade det proportionella mandatfördelningssystemet,och det tycker jag är viktigt. Vidare ställer till mig bl. a. frågan omjag vill ha beslutande folkomröstningar eller ej. Jag skulle kunna ställa enmotfråga till : Vad är det vi har ? Enligt författningen harvi rådgivande folkomröstning, men vad fick vi uppleva i kärnkraftsfrågan? Jo, altdet ena partiet efter det andra gjorde uttalanden innebärande att hurfolkomröstningsresultatet än blev,så skulle det respekteras. Har vi alltså i realiteten ett beslutande eller ettrådgivande folkomröstningsinstitut? Och vad händer om det efter ett eller tvåval skulle bli - vi vet inte hur väljaropinionen ändras - en sådan majoritethär i att den helt plötsligt säger att en kraftfull utbyggnad avkärnkraften skall sättas i gäng? Skall man då ha en ny folkomröstning eller ej? Frågan om budgetåret får jag. eftersom fru talmannen nuknackar med klubban, återkomma till i nästa replik. 41 () replik: Jag noterade att gick runtfrågan om han personligen ville ha beslutande folkomröstningar i medatt ställa en motfråga till mig. har en replik kvar. Kan jag dåfå ett bestämt svar av på denna punkt? För min del tycker jag att vi skall ha kvar det system viför närvarande har. Men säg att vi skulle ha beslutande folkomröstning av dentypen att en minoritet här skulle ha begärt att frågan ommomssänkningen skulle gå till folkomröstning. Man skulle ha väntat 40, kanske50 dagar innan detta beslut hade fattats, och den statliga verksamheten skullegå i stå , eftersom man inte hade någon klarhet på denna punkt. Min kritik mot parlamentarismens sätt att fungera nu harjag utförligt redovisat vid olika tillfällen. Grunden i denna kritik är att vi inte har den handlingskraft hos regeringarna som erfordras. Men jag är medveten öm att det inte behöver bero på att regeringarna saknar majoritet-det kan bero på 5] Nr 29 andra faktorer. Vi har emellertidall anledning alt uppmärksamma delta. Onsdioen den '" '" talman, fortsätta här i landet med så svagaregeringar om vi vill 18november 1981 lösningar på de svåra ekonomiska problem som vi brottas med, Slutligen vill jag säga alt jag inte betraktar skafferiet som tömt. VissasritndUws- säkert mer att ta fram ur det. Och det vore farligt om BertilFiskesjö, jag och fråcor ni in andra bänkade oss kringjustitieministerns bord med den utgångspunkten för diskussionenatt ingenting kan göras, för skafferiet har vi tömt. Men framför allt vill jag säga att skall vi genomföraförfattningsändringar, fordras att de förankras i partierna. Det blir nu intetid för någon partidebatl. Vi måste få den debatten. Och laser vi vad som slåri den kommuniké som har utfärdats från regeringen, så finner vi att mansärskilt pekar på behovet av att få en ordentlig diskussion inom partierna iförfattningsfrågorna. Vi måste väl ändå erkänna att dessa frågor inte är vadsom mest diskuteras på våra partimöten. Och såvitt jag förstår delas minuppfattning härvidlag i hög grad av egen partiordförande. 42 () replik; Jag skall inte fortsätta med detta omskafferiet. Men vi har ansträngt våra hjärnor för att se vilka möjligalösningar på dessa grundläggande frågor vi skulle kunna hitta. Vi har radatdem på varandra, vi har undersökt vad som finns i andra länders författningar,vi har gått bakåt i historien. Det kan ju tänkas att det kommer ytterligareinnovationer-jag vill inte utesluta det. Men jag är litet skeptisk, eftersomdel här gäller frågor som vi har diskuterat fram och tillbaka så förfärligtmyckel. Sedan säger att jag inte har svarat påfrågan om folkomröstning. Jag har yrkat bifall till reservationen, där vikräver en utredning om hur vi skall kunna få ett folkomröstningsinstitut sominte har alla dess brister som det nuvarande är behäftat med, argumenterar som om vi inte skulle hanågra folkomröstningar. Vi kan naturligtvis ha olika uppfattningar om huruvidavi skall ha ett folkomröstningsinstitul eller ej. Men har vi det, och vi fården ena folkomröstningen efter den andra - kanske en om löntagarfonderna, somjag nämnde. Då tycker jag att det är vår skyldighet här i att setill att detta institut är så utformat att det kan hanteras. När det gäller svaga regeringar osv. tycks HildingJohansson mena att det är en fråga om majoritetsregeringar kontraminoritetsregeringar. Men han var själv inne på tanken att det förhållandet har en majoritetsregeringinte utan vidare innebär att det aren välsammanhållen regering, Samma sak gäller faktiskt även om det är en regering somär sammansatt av ett enda parti - det kan vi se runt om i världen. Det är mångafaktorer som här spelar in. Påståendet att de regeringar som har suttit ,sedan socialdemokraterna tappade makten, skulle vara svagare än tidigaresocialdemokratiska regeringar har inget som helst stöd i verkligheten. Det ärbara ett propagandatrick ifrån socialdemokraternas sida att ständigt påstådetta. Omläggningenav budgetåret och ett eventuellt vårval säger Johanssonär något plötsligt påkommet. Det är del inte alls. Jag väckte min Nr 29 förstamotion om detta 1973. tror jag. Sedan är det så, i det system som vi alla den är inne i,att sådana här förslag lämpas över till en kommande utredning eller [gnovember 1981 att mansäger alt det redan finns en utredning. Vid det aktuella tillfället var k, budgetutredningen. Grundlagberedningen var också redan på Vissaertindlaps- sin tidinne på de tankegångar som jag redovisat här och som finns i fiåeor in rn reservationen.Man ville från grundlagberedningens sida. avriksdagsåret genomfördes, att reformen skulle bli sammanhållen och fullföljd.Men så har det inte blivit. Vad jag och vi som har reserverat oss eftersträvarär helt enkelt att vi skall se till att de goda intentioner som fanns frånbörjan i den här viktiga frågan verkligen fullföljs, 43 (): Jag lyssnade med stort intresse till HildingJohansson, som jag brukar göra när han talar i grundlagsfrågor. Den här gången fick vi reda på att två av de fyra senasteregeringarna har varit minoritetsregeringar. Ja, det är värre än sä, HildingJohansson. Tre av de fem senaste har varit minoritetsregeringar. Men jag ärinte riktigt säker på vad den uppgiften hade här att göra, i anledning av dettabetänkande. På något sätt var detta en utgångspunkt för att HildingJohansson ville återinföra den gamla propositionsordningen beträffandegrundlagsfrågor och att föreskriften om att en proposition skall komma före ett val skall tas bort. Det var den liden som skulle varaorsak till att det inte hade gått att komma fram med något förslag frångrundlagskommittén. Med utmärkt logik sade att om vi hadehaft en förlängd mandatperiod skulle det inte ha hjälpt, eftersom det baraskulle ha inneburit en förlängning med - det är tiomånadersgränsen somär den stora boven i dramat. Eftersom propositioner annars skall avlämnas föremars månads utgång innebär bestämmelsen i praktiken att man har tidigarelagttidpunkten . Om jag räknar någorlunda rättblir det fyra och en halv månads skillnad i stället för tio månaders skillnad,som lät påskina. En förlängd mandatperiod skulle däremot ytterligare - eventuellt minus dessa fyra och en halv, men detskulle ändå bli en reell förlängning. Dessutom skulle det ha den lilla fördelenatt det ger ordentlig arbetsro - vi skulle hinna fä fram mycket. Vi vet alla hur det tar från det att riksdagenvill ha en förändring på något område till dess att förändringen kan genomföras.Vi skriver till regeringen, regeringen tillsätter en utredning, utredningenarbetar, det kommer ett betänkande, betänkandet skall ut på remiss, det skallskrivas en proposition i departementet som sedan skickas över till ,där det beslutas. Detta går inte särskilt fort - ibland kan även varaen i detta sammanhang. Men, frutalman, det var inte detta jag i första hand skulle uppehålla mig Jagskulle säga några ord om vårt valsystem. Nr 29 Vi har på papperet ett av defriaste valsystemen i världen. C)nsd-ippn den nomineringsrätt. Vem som helst kan skriva en valsedel. Har man bara enpå ISnovember 19S1 förhand registrerad partibeteckning godkänns valsedeln, ochsedan kan man sätta dit vilka namn man vill - gärna sitt eget, om man har lust. VissaQrundlans- fullständiga möjligheter att stryka det namn vi vill stryka påvalsedlarna. fråQor m in Detta leder i praktiken till attväljarna har mycket litet att säga när det gällervilka personer det är som de får välja. De personer väljs som partierna harnominerat. De listor som partiinstanserna har uppställt är vad väljarna ipraktiken har att följa. Personvals- och valkretsutredningen visade i sittbetänkande på ett system med ökat personval inom ett proportionellt valsystem.Det skulle väl stärka demokratin i hög utsträckning om väljarna fick chansenatt förutom parti även rösta på den person inom partiet som de anser skallrepresentera dem och som anses bäst motsvara förtroendet. Vi i villatt regeringen skall ta initiativ till överläggningar mellan partierna i syfteatt nä fram till en personvalsreform med personvals- och valkretsutredningensförslag som grund. Om de partier som stod bakom utredningen i denna frågaskulle ställa sigbakom vårt krav nu skulle det bli en mycket stor majoritethäri kammaren som skulle sluta upp bakom reservation 5. Jag hoppas att så ärfallet, och att man inte tycker att det här blivit så gammalt och dammigt attvi skall glömma allt vad personval heter. Tvärtom, anser , finns detstor anledning att gä vidare med denna fråga och försöka att nå fram till ettresultat. En annan valfråga finns med i betänkandet, och den harredan berörts av tidigare debattörer. Det gäller reservation 4 därsocialdemokraterna, också med hänvisning till personvals- ochvalkretsutredningen, vill att effekterna av en minskad storlek på valkretsarnaskall analyseras, I bakgrunden har socialdemokraterna sin önskan att detstörsta partiet skall gynnas. Om man läser motionen och lägger ihop de faktasom står där kan man inte komma fram till någonting annat. Det är alltså inteomsorg om demokratin utan om socialdemokratin som har lett reservanterna idenna fråga. Det är onekligen ganska trist, Jag behöver inte gå in på frågan om riksdagensarbetsformer. Jag nöjer mig med att hänvisa till det hade attsäga. Vill vi inte göra något radikalt åt själva grunden för de arbetsmässigaproblem vi har kan vi gärna hälla på med små delreformer, men vi skall inte troatt det gör någon större skillnad. Jag yrkar bifall till reservationerna 5 och 7, 44 () replik; Får jag replikera enbart på två punkter. Den första punkten gäller personvalsutredningens förslag.Det fick en sådan behandling av remissorganen att den regering som då satt inte ansåg sig kunna lägga fram någon proposition på grundval av förslaget. återkom frågan i ett par sammanhang, men de två regeringar som haft att pröva den har inte ansett att den skulle tas med i de överläggningar som " förekommer mellan partierna. Man får alltså betrakta deltaförslag som Man kan alltid resonera om det, men det finns ingen rimlig Nr 29anledning att nu försöka inleda förhandlingar mellan partierna om att den genomföra detta förslag. Sakskälen för detta har jag redovisat ettpar gånger jji tidigare ikammaren och hänvisar nu till det. Den andra punkten jag skall ta upp gäller frågan omtidpunkten att avge Vissa srundlaas-propositioner. Kanske fattade jag inte alltsom hade att fiåpor ni in anföra, men det kan hända att TorkelLindahl börjar fundera över vad det har betytt att man genomfört dennaordning. Tankar, som jag tror omfattas med stort intresse inom ,kommer antagligen inte till uttryck i en proposition. Måhända bör TorkelLindahl ta kontakt med dem som har ansvaret för detta. Därefter kanske han inteså entusiastiskt lovordar den ordningen att proposition i grundlagsfrågor skallläggas fram senast före ett val. Den ordningen skulle utgöra enväldig spärr för möjligheterna att reformera grundlagarna. 45 () replik; Jag kan bara konstatera att antingen vill manförsöka åstadkomma mer av personval i vårt valsystem, och då är man beredd attdiskutera det oavsett i vilken kalandervecka det skulle råka infalla, ellerockså vill man det inte, och då är man i stort sett inte beredd att diskuteraett sådant system under några förhållanden. Sedan kan jag konstatera att inte tyckerom det skydd vi har mot - om jag får uttrycka det så - hastiga idéer i grundlagsfrågor.Hans argument är att det finns en tidsgräns. Vad jag försökte säga i mitthuvudanförande var att det fanns en tidsgräns redan i det gamla systemet liksomi det system som nu förordar. Skillnaden är på ca fyraoch en halv månader. Det anser vara det stora och avgörande,medan han helt avvisar förslaget om en förlängning av mandatperioden med ett årsom betydelselöst i sammanhanget. Jag efterlyser en viss logik i resonemanget. 46 () replik; Låt mig bara klara ut det sista. Det är klartatt det skulle innebära en förbättring att förlänga mandaten till .