prot · G50921 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:21 Meddelandenom in terpellationss var Om svenska företags försäljning på hemmamarknaden 1 § Justeradesprotokollen för . 2 §Meddelande om svar på interpellation 1981/82:40 1 Försvarsministern : Herr talman!Jag får meddela att interpellation till mig om förfarandetvid inskrivningen av värnpliktiga, m. m. ej har kunnat besvaras inojnföreskriven tid på grund av arbetsläget. Interpellationen kommer att besvarasden . 3 § Meddelande om svar på interpellationerna 1981/82:5,13, 20, 25, 51 och 52 Jag får meddela att följande interpellationerkommer att besvaras : nr 51 av om utvecklingeninom träindustrin och nr 52 av om sysselsättningen vid möbelindustrieri . kommer följandeinterpellationer att besvaras: nr 5 av om ett program förNorrbottens industriella utveckling, nr 13 av om ;sverksamhet i , nr 20 av om verksamheten vid NJA, m. m., ochnr 25 av om verksamheten vid Domnarvets järnverk, m. m. 4 §Svar på interpellation 1981/82:10 om svenska företags försäljning påhemmamarknaden har frågat mig om regeringenavser att återkomma till med förslag till ändrade regler för den s.k. hemmamatchningen. Om svenska företags försäljning på hemmamarknaden Dessa svatsstödda krediter som Invesleringsbanken lämnarhar sill upphov i att utländska leverantörer av kapitalvaruutrustning offererarsvenska köpare leveranskrediler till subventionerade räntor. De svenskaleverantörerna kommer då till korta, och för att undvika alltför omfattandekonsekvenser k ' Investeringsbanken erbjudaleveranskrediter med statligt stöd. ' -r tagitställning till systemet, (pro; 1980/81:130, NU 1980/81:58,rskr 1980/81:426). Det beslutet innebar ' ssa begränsningar, bl. a. attofferter under 50 milj. kr. måste utgöra av företagets omsättningoch att subventionsnivån begränsades. Det fe, n attes därvid all regeringenskulle återkomma lill med försl; , till ändringar om de nya reglernaskulle vålla väsentliga problem. Jag avser inte att I gå in i en närmare diskussion omvilka ändringar av regelsystemet som k; i behövas. Jag framhöll redan i denovan nämnda propositionen att systemets temporära karaktär gör det nödvändigtalt ompröva det . Jag avser att återkomma till den frågan i min anmälantill budgetpropositionen 1981. Jag vill alltså slå fast att ett system av dethär slaget inte kan byggas ut till ett allmänt verkande system för alla affärerdär utländsk kreditkonkurrens kan komma i fråga. Jag är sålunda inte beredd attförorda att systemet utnyttjas för varje affär där utländska förelag erbjudersubventionerad kreditkonkurrens. Systemet innebär en rad nackdelar av meraprincipiell karaktär och måste förbehållas affärer inom vissa särskildakategorier som bedöms ha särskilt stort industripolitiskt intresse. Regeringen följer noga utvecklingen för de förelag och deenskilda affärer som berörs av subventionskonkurrens. De områden som SivertAndersson tar upp, 1. ex. avancerade anläggningar inom energicJinTadel, ärsådana områden där utländska leverantörer genom subventionerade leverantörskrediterkan slå ut kvalificerade svenska företag genom den snedvridning av konkurrensensom de subventionerade krediterna innebär. Regeringens strävan är att helt eliminera de snedvridandeeffekter denna subventionskonkurrens medför försvensk industri. För att uppnådelta krävs internationella överenskommelser. Därför har förhandlingsarbetetintensifierats på del internationella planet. Detta har lett till alt deinternationellt överenskomna s. k. consensus-räntorna höjs från den16 utom för långa krediter till . Räntenivån vidleveranser lill svenska köpare blir da 11-11.25 % beroende på kredittidenslängd. Redan detta gör att situationen för de svenska leverantörernaförbättras. Vi har dessutom tagit upp frågan om en begränsning avsubventionerna både inom ramen för det nordiska samarbetet och bilateralt medvåra grannländer. Dessa diskussioner har dock ännu inte lett till någonuppgörelse om atl länderna skall avstå från exportkreditsubventioner gentemotvarandra. 4SIVERT (); Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min interpellation. Det här problemet togs upp i isamband med alt de begränsningar som är aktuella infördes i reglerna. Stororo yppades för att de företag som drabbas av begränsningsreglerna skulle fåsvårigheter i konkurrensen med utländska företag. Vi har fått in ett antal rapporter som visar alt delverkligen är så, att en rad företag har hamnat i sådana svårigheter. Det gällerenergisidan men även utrustningar inom basindustrin, lantbruksmaskiner,utrustningar för den spårbundna trafiken, materialhantering osv. Jag anser nogatt de väsentliga problem som det talades om vid vårens riksdagsbehandlingverkligen föreligger och att det finns anledning att överväga förändringar iregelsystemet. Av industriministerns svar framgår att den internationelltöverenskomna consensus-räntan höjs från . Del är bra,för det underlättar naturligtvis något för de berörda företagen. Vidare hållerjag med om att ansträngningarna atl genom internationella överenskommelserlätta på konkurrensen är det steg som man i första hand måste välja. Det är värdefullt om man kan få handeln att fungera utansådana konstlade medel som kreditsubventioner innebär. Men jag undrar omindustridepartementet har klart för sig problemets omfattning. Jag är juorolig för att de företag som drabbas av subventionskonkurrens, på grund avreglernas nuvarande utformning, inte ger sig till känna. De eller derasordinarie bankförbindelser känner till reglernas begränsande karaktär ochavstår i konkurrenssituationer från att delta i vissa affärer eller backar urunder resans gång. I mindre företag synes det vara bristande kunskap ommöjligheten till statsslödd kredit via Investeringsbanken som är det främstaproblemet. skall systemet omprövas , och industriministernanmäler att detta kommer att ske i samband med budgetpropositionen. Av svaretframgår också att industriministern inte avser att systemet skall byggas uttill ett mera allmänt verkande system för alla affärer, där utländsk kreditkonkurrenskan komma i fråga. Atl systemet, som industriministern säger, måste förbehållasvissa särskilda kategorier med speciellt stort industripolitiskt intresse anserjag tyder på att ramarna är alltför snäva. Det är väl så, att en .insats medkredilsubvenlion alltid är befogad när en hemmaindustri på grund avkreditkonkurrensen från utländska företag inte kan hålla produktionen uppe. De särskilda villkor som industriministern radar upp kanemellertid tolkas väldigt olika. Vad är det för särskilda kategorier medspeciellt stort industripolitiskt intresse som avses? Hit hör uppenbarligenenergisektorn. Men gäller det investeringar i den spårbundna trafiken? Och hurär det när det gäller lantbruksmaskiner och produkter frånmaterialhanleringsindu-slrin? skall frågan prövas igen, och då hoppas jag attindustriministern låter göra en genomlysning av problemen, så att desvårigheter som reglerna skapar verkligen kommer fram. Jag vill frågaindustriministern: industriministern att inför den kommande omprövningenundersöka hos Omsvenska företags försäljning på hemmamarknaden Om sysselsättningen i kommun industrin(5ch hos bankerna hur de nuvarande reglerna egentligen fungerar? Jag tror att och jag ärganska överens i bedömningen av vikten av att man trots allt har ett fungerandesystem med hemmamatchning, så atl man inte hamnar i ett läge med helt orimligakonsekvenser för den svenska industrin. Jag kan också försäkra vi mycket ingående har följt utvecklingen på det här området, inte barabranschvis ulan faktiskt affär för affär. Vi har alltså , når vi går in i detavgörande beredningsarbetet för budgetpropositionen 1982, väl klart för oss varoformligheterna i de nuvarande reglerna finns. Vi har även haft kontakter medföretag och banker i fråga om erfarenheterna av systemet. Vi återkommer alltså till med ett förslag tillmodifieringar, där vi tar hänsyn lill de erfarenheter vi har fåll under de årsom gått. Jag vill understryka det angelägna i att man ändå fåtten höjning av consensus-räntan, så att den därmed har fått en mer realistisknivå inför de internationella diskussionerna om exporlfinansiering. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 1981/82:23 om sysselsättningeni kommun har frågatarbetsmarknadsministern dels om arbetsmarknadsministern har uppmärksammat detakuta nödläge för den kvinnliga arbetskraften inom kommun som skulleinträda vid en nedläggning av ;s säckfabrik i , dels omarbetsmarknadsministern är beredd att vidta åtgärder för att skaffa framersättningsarbeten för den industriarbetskrafl som skulle bli arbetslös vid dennämnda nedläggningen. Arbetet inom regeringen är så fördelat alt det är jag somskall svara på interpellationen. Enligt vad jag har inhämtat planerar att flytta tillverkningen av säckar från tillSkoghallsver-ken, där man har en säcktillverkning. Omflyttningenavses bli genomförd , där den största personalreduklionenskulle intriiffa . Orsaken till sammanslagningenär att man på detta sätt får en mer rationell produktion samt att man minskarden nuvarande överkapacitet som uppstått genom en kraftig nedgång påpapperssäcksmarknaden. Enligt företaget kommer sysselsättningen vidSkoghallsverken att öka med ca 25 personer. Jag harockså erfarit att Billerudkoncernen strävar efter att erbjuda de nu anställdavid säckfabriken i , som blir arbetslösa genom sammanslagningen,alternativa arbeten inom koncernen. F. n. pågår MBL-förhandlingar, varför det inte finnsanledning att från regeringens sida uttala sig i frågan. Jag vill i övrigthänvisa till tillgängliga arbetsmarknads- och regionalpolitiska medel. 7 (vpk): Jag tackar industriministern för svaret påmin interpellation. Jag hade som sagt ställt interpellationen tillarbetsmarknadsministern för att framför allt slå larm om svårigheterna förkvinnor atl få arbete i kommun. Dessa svårigheter är stora.Värmlands län totalt har en mindre andel kvinnor i arbetslivet änlandet som helhet, och kommun har redan ett stort antal arbetssökandekvinnor. När de nu uppsägningshotade arbetarna på Pacsacfabriken iGrums träffade kommunledningen för , fick de bl. a. veta attkommunen i den budget som håller på atl göras upp kommer atlminska det totala antalet kommunalanställda med en halv tjänst. Och är ju industriminister svar på minafrågor ganska nedslående. Reellt talat så är det ju alls inte fråga om en"omflyttning", som industriministern kallar det hela. att Billerudkoncernen "strävar efter att erbjuda de nu anställda vidsäckfabriken i , som blir arbetslösa genom sammanslagningen, alternativaarbeten inom koncernen". Men är inte detta kvalificerat struntprat? QmBillerudkoncernen verkligen skulle ha lyckats att slå dessa blå dunster iögonen på industriministern, så skulle ju industriministern inte vara riktigtslug. Men det tror jag helt visst att han är. Det är i stället ett sätt attbagatellisera dessa skrämmande allvarliga problem med stigande arbetslöshet,som de stora bolagens städande inom våra basindustrier ställer till med. Förvar skulle de som blir arbetslösa i erbjudas alternativa arbeten inomdenna koncern? Det är väl ändå inte industriministerns mening att det skullekännas särskilt meningsfullt för t. ex. en arbetslös kvinna i att få delflotta erbjudandel att få börja pendla till exempelvis varjearbetsdag, arbetsresor som knappast är rimliga med den blygsanima omfattningsom kollektivtrafiken har i dessa trakter. Del klargjordes också att det blir praktiskt tagelomöjligt för kommun att bereda arbetstillfällen för de kvinnor somsuccessivt kommer att bli utan arbete när papperssäcksfabriken vid Gruvönförsvinner. har ett sjukhem i kommunen, och även där är situationendensamma - inga nya arbeten kommer att inrättas där, och till de enstaka jobbvid sjukhemmet som då och då blir lediga står redan nu många i kö. Ett annat, mindre industriföretag i med stor andelkvinnlig arbetskraft lades ner för ungefår . Pacsacs tillverkning iGrums sysselsätter drygt 100 personer, och av dem är omkring 85 %kvinnor. Men av densituation som jag nu har beskrivit från kommunledningens och Om sysselsättningen i kommun arbetsförmedlingensegna uppgifter framgår ju också atl detta till stor del är en renodladindustripolitisk fråga. Det finns inga kommunala jobb att gå över till för demsom nu blir arbetslösa i . Det är dessutom industriarbetaresom blir arbetslösa, och deras kunskaper och erfarenheter, kan inte utan vidareanvändas i helt andra typer av arbeten. Givetvis ingår då den här flyttningen av papperssäckstillverkningeninom från till som ett litet led i hela denomfattande strukturförändringen inom skogsindustrin i landet - en strukturförändringsom dessutom har sina transnationella sammanhang. Men skall vi nu diskutera vadsom kan göras för att inom rimlig tid skaffa fram nya jobb i i ,så nyttar det inte myckel till att utvidga debatten till att gälla hela dettakomplex. Jag skall bara erinra om att vi ju här i vid fleratillfiillen har efterlyst en samlad plan från regeringen för att styra dennastrukturomställning på ett sådant sätt atl samhällets ekonomi tillgodoses -intede stora bolagens kortsiktiga intressen. Arbetslöshet kostar också pengar.Arbetslöshet och en fortgående minskning av antalet produkter som tillverkas idet egna landet innebär, som vi ser det, ett slöseri och en försämring förframtiden.. Men det är alldeles självklart i del här sammanhanget atlBillerudkoncernen har sina alldeles klara kapitalistiska skäl att minska - ochsannolikt inom en kort framtid helt lägga ner - sin tillverkning avpapperssäckar. Resursmässigt är det ett slöseri att i stället tillverka ochanvända plastsäckar församma ändamål. Därom är säkert och jagöverens. Vi slogs på samma barrikader inför folkomröstningen om kärnkraften,och i den kampen växte ju också medvetandet om resursslöseriets vansinne. Men hiir gäller det företagsekonomin. här gäller denheliga vinsten. Och är konkurrensen på världsmarknaden mot de värmländskapapperssäckarna och papperssäckar över huvud laget stark, inte bara frånplastsäckar utan kanske fiamför allt från bulktransporter. Från strikt privatkapitalistisk synpunkt kan sannoliktinte och dess dotterbolag handla på annat sätt.Sådan är kapitalismen. Frågan är alltså i stället: Vad kan samhället göra åtsaken? Vad kan staten och kommunen göra? Och alla har ju inte bil. Däremot harmånga i stället barn - i bästa fall med tillsyn föräldrarna är påarbete. Men vi kan bortse från detta. Billerudkoncernen har heltenkelt inte några alternativa jobb att - som det heter med det ideologisktförskönande uttrycket - erbjuda. Tvärtom talar alla mer initierade prognoserför att Billerudkoncernen kommer att fortsätta att lägga nervad som anses vara olönsamma tillverkningar. Det kommer alt försvinna mångafler jobb i både , och . Jag är heltövertygad om att industriministern håller sig underrättad om detta väntade skeende.För något fick jag ju i ett annat interpellationssvar frånindustriminister veta atl regeringen noga följer utvecklingen iVärmland. I fredagsgenomförde jag ett försök här i att få svar från arbetsmarknadsministernom problemen i stort med den växande arbetslösheten i . Jag fick bara lill svar det som alla redan vet, nämligen altdet finns en rad beredskapsarbeten, arbetsmarknadsutbildning och från i höstockså t. ex. s. k. nyrekryleringsstöd. Det sisla är inom parentes sagt en formav stöd som enligt arbetsförmedlingarna är helt verkningslöst . Del lärinte heller finnas fler beredskapsarbeten att uppbringa, så de extra pengarnaligger där förgäves. Men är det industripolitiken vi skall hålla oss till . Och måste jag fråga industriministern en gång till vad han ochregeringen i övrigt tänker göra för alt skaffa fram andra arbeten för dem somnu blir arbetslösa genom att papperssäckfabriken i läggs ner. Och svara nu inte precis som med attberätta om den saligen avsomnade Värmlandsdelegationen, om länsstyrelsensprojektmedel, om de s. k. nya verksamheterna, om svampplockning i devärmländska skogarna m. m. eller om Ladda-om-starta-eget-kampanjerna och denalldeles speciella kampanjen för att få kvinnor att starta nya företag. Alltdetta är krimskrams när 110 jobb försvinner i och hundratals andraindustrijobb försvinner runt om i länet. Ge i stället dessa papperssäcksfabriksarbetare i Grumskonkreta besked! Kan något göras för att skaffa dem andra jobb, skall någotgöras för att skaffa dem andra jobb, eller skall de låta hoppet fara? Tänkerregeringen ta till några nya, oprövade åtgärder för att komma lillrätta med - vi får väl hålla oss till - den negativainduslriutvecklingen? Om sysselsättningen i kommun Jag reagerar naturligtvis när atl aktiviteten för att stimulera nyförelagande bara är ett utanverk utanbetydelse. Trots allt är det nyskapandet av verksamhet, inte minst ismåindustrin, som måste vara den väg rnan går för att kompensera bortfallet ibasindustrierna. har en klar lucka i sitt resonemang när hanöver huvud taget inte vill diskutera förutsättningarna för industriellverksamhet här i landet. Det gäller dels atl ha affärsidéer som är lönsamma,dels alt ha företag som är beredda att engagera sig för atl realisera dessaidéer. På administrativa vägar kan man knappast åstadkomma någraindustriarbeten. Erfarenheten i det avseendet är som bekant inte särskilt god. Jag vill erinra om de långsiktiga insatser som vi gör iVärmland nu med målmedvetenhet för att öka nyföretagandet, för aft kompenseraden ensidiga näringsstrukturen. Vi har det bästa samarbete medlänsmyndigheterna i det avseendet. Jag vill bara erinra om de industrilokalersom nu byggs med särskilt statligt stöd, den företagarulbildning som genomförsoch de extra möjligheter alt erhålla riskkapital som erbjuds. Jag vill ocksåerinra om det tillskapade investmentbolaget . Dessutom vill jagpåminna om att vi inom den ram på 20 milj. kr. som avsattes förinsatser i återkommer med åtgärder. Det finns mycket annat som Om sysselsättningen i kommun man ocksåskulle kunna åberopa i det målmedvetna arbetet att diversifiera det värmländskanäringslivet. Del finns inget alternativ om man vill upprätthålla detsamhällssystem vi har i detta land, . Del är ett segt ochmålmedvetet arbete som skall till. Beträffande den aktuella fråga som rör vill jag sägaalt förelaget trots allt har presenterat en långsiktig plan. Huvuddelen avpersonalreduktionen skall inträffa . Det finns alltsåbetydande tid att planera för personalreduktionen. Dessutom är det ursamhållets synpunkt angelägel atl förelaget uppfyller de krav vi har ställt,dvs. atl de anställda vid säckfabriken erbjuds annat arbete. Därvid får manockså vara beredd all acceptera viss pendling, om del inte är möjligt attetablera denna verksamhet i , vilket naturligtvis vore del bästa. Grumstillhör dock Karlsladre-gionen och en viss pendling inom regionen får manacceptera i detta läge. 9 (vpk); Industriministern menar väl , att omman vill behålla ett ekonomiskt system med en ohämmad och oinskränktprivatkapitalism, kan man inte bygga upp några alternativ. tror jag inte attdet är helt omöjligt ens inom ramen för det rådande systemet att göra betydligtstarkare insatser för atl exempelvis bygga upp den alternativa energin, somskulle ge ökade industribeställningar, och att satsa mer på bostadsbyggandet.Alla dessa eftersatta behov sammantagna kunde man energiskt satsa på och fåmera arbetsuppgifter för den svenska industrin - men det underlåts. Men viskall inte ha en så omfattande ekonomisk debatt i det här sammanhanget som detskulle leda lill om jag gick närmare in på delta. Kan industriministern säga hur många industriarbeten somhar tillkommit genom de projekt - med företagarulbildning osv. - som harstartats? Jag säger inte att de är helt och hållet verkningslösa, men jämförtmed den nu kraftigt ökande arbetslösheten i synnerhet på de speciellavärmländska bruksorterna med sitt ensidiga näringsliv är de ändå verkningslösaför de många människorna. Kan industriministern ge mig besked, i varje fall irunda tal, om vad dessa insatser lett till? Jag kan nämna att jag själv såg enhelsidesannons i de stora borgerliga tidningarna , därman utnämnde några pristagare i en företagsetablerartävling. Man talade dåockså om hur många nya små företag som hade startats, nya idéer som kommit framoch hur många jobb det hade gett. Det var bara det att om man divideradeantalet nyanställda med antalet företag, fick man ungefär två nyanställda perföretag. Det ger inte dessa många nya jobb som det talas om. I många fall ärdet fråga om ren omställning. Fast man talatom att det tillkommit nya företaghar det inte gett några nya jobb. Överläggningenvar härmed avslutad. 6 §Svar på interpellation 1981/82:26 om en strukturplan för stålbranschen har - med hänvisning lill delplanerade samgåendet mellan och desysselsåttningsmässiga effekterna härav för i första hand -frågat mig vilka"åtgärder regeringen avser att vidta för att åstadkomma enstrukturplan för stålbranschen, grundad på samhällsekonomiska intressen, samtom regeringen är beredd att vidta åtgärder mot atl privata intressen såomvandlar stålbranschen, att stora delar av stålproduktionen äventyras och deorter där sysselsättningen är grundad på denna produktion hotas. Stålbranschen undergår f. n. en omstrukturering. Dennaomfattar förelag på flera orter i . Del är viktigt all hålla i minnetall en liknande utveckling äger rum i så gott som alla våra konkurrentländer påslålområ-del. Det är alltså inte bristande samhällelig planering för densvenska stålindustrin som leder lill att tillverkningskapacitet slås ut och allsysselsättningen hotas för de anställda. Del är i stället den bristandeefterfrågan och den bristande lönsamheten som förorsakar denna situation. Föralt åskådliggöra denna utveckling kan exempelvis nämnas all den svenskanettotillförseln av handelsfärdigt stål minskal från år 1974till , en minskning . har densvenska stålindustrins sammanlagda resultat efter avskrivningar varit negativt. Lösningen på den svenska stålindustrins problem är intestatlig planering eller statliga stödåtgärder. Jag vill påminna om attriksdagen vid ett flertal tillfällen avvisat förslag omupprättande av strukturplaner för stålindustrin. Några regeringsförslag medinnebörd att sådana statliga planer skall upprättas är f. n. inte heller att vänta.Jag vill i sammanhanget erinra om de beslut om avveckling av statligt stöd tillstålindustrin som fattades inom den Europeiska gemenskapen.EG. Jag har i mänga sammanhang-senast i prop.1980/81:67-efterlyst initiativ från de enskilda stålföretagen om samverkan förall stärka branschens konkurrenskraft. Vad gäller de två stålföretag som interpellanten hänvisattill noterar jag därför med tillfredsställelse att de tillsammans har funnitformer för samverkan, som enligt vad jag förstår ger möjligheter till enrationellare produktion och marknadsföring. Jag är medveten om att planernainnebär vissa personalreduktioner som på kort sikt kan medföra problem, bl. Resultatet av samgåendet bör dock bli ett företag som har bättre förutsättningaratt hävda sin konkurrenskraft och lönsamhet. Därigenom kan ocksåsysselsällningstryggheten i det längre perspektivet tillgodoses bättre. Om en strukturplan för stålbranschen Om en strukturplan för stålbranschen 11NILS (vpik): Strukturförändringar kan givetvis vara nödvändiga och ävenbli positiva, om de har ett mål som gagnar landet och människorna. Destrukturförändringar som pågår i vårt land jäst nu berör basnäringarna ochgrundvalen för den industriella verksamhet som varit utmärkande för . Degäller sådana områden som skogs-, trä-, järn- och stålbranscherna. Sker då detta utifrån en samhällelig planering? Harresurser och behov klarlagts? Har långsiktiga planer uppgjorts för användningenav resurserna i fråga om naturtillgångar, industriella och tekniska resurser,den mänskliga arbetskraftens kunnande osv. Nej, det sker utifrån kortsiktiga vinstberäkningar ienskilda storbolags intresse. Därför blir också det hela ett hasardspel medlandels resurser, anställdas trygghet och regioners utveckling som insats. Del som sker i stålbranschen är utmärkande för dennamisshushållning.