prot · G50935 · 1981-12-31 00:00:00 — kalegoritillhörighetför vissa värnpliktiga i minsvepartjänst som kan leda till förkortadgrundutbildning för dessa. Mot sådana åtgärder inom ramen för nuvarandevärnpliktssystem har utskottet ingen erinran. Ulskottet finner det naturligt -som marinchefen också har anfört - att frågan om utbildningens omfattning tasupp i anslutning till en eventuell förnyelse av beståndet av fisketrålare. Ensådan förnyelse med ökad anpassning till båtarnas krigsuppgifter avsesövervägas i samarbete med fiskerinäringen, enligt vad som anges i marinensplaner för perioden /83-1986/87." Det är med den klämmen som utskottet vill avstyrka fruEkmans motion, och det är min uppgift all yrka bifall till utskottetshemställan. Jag gör det i den fasta förvissningen att utskottet har avgivit etti alla avseenden korrekt belänkande mot bakgrund av de omständigheter somföreligger. Man kan fråga sig om vill ha ett helt nyttvärnpliktssystem. Hon säger t. ex., när ÖB har talat om laslbilsförare, att detvore så myckel bättre om också dessa skulle kunna få en differentieradutbildning i förhållande till sitt yrkeskunnande. Det skulle ju få fantastiskakonsekvenser. Jag kan inte säga på rak arm hur många lastbilsförare -yrkesförare - del finns i landet, men det är åtskilliga, med olika kunnande,olika erfarenheter. Försök, , fundera över vad det skulle innebäraför organiserandet av värnpliktsutbildningen, vilka oerhörda administrativaproblem! Motionären har alltså i huvudsak två olikabevekelsegrunder försitt förslag om förkortad värnpliktstjänstgöring förfiskare. Det ena skälet baseras på önskemålet alt fiskefartyg som blivituttaget till marint hjälpfartyg, exempelvis minsvepare, har en redan uttagenbesättning, som helt eller delvis även i fredstid arbetar på fartyget och somsåledes är van vid fartyget. Det kan naturligtvis sägas att om man har en sådanintrimmad besättning skulle fartyget snabbare kunna komma ut till sina militärauppgifter, mobiliseras snabbare. Man skulle då, menar motionären, slippa ifråninlärningstiden. Det andra skälet motionären anför är att fiskerinäringenhar vissa svårigheter och att den är av betydelse för folkförsörjningen. Delskulle alltså vara motiverat att ge yrkesfiskarna kortare tjänstgöringslid. Men då kan man naturligtvis-som ÖB gjort, vilket till - konstatera att samma skäl kan anföras för inte baralastbilsförare utan också jordbrukare. Delta skulle få besvärliga konsekvenser,som jag har nämnt. Om man nu ger yrkesfiskare förkortadmilitärutbildning, sä uppstår lätt krav på samma favörer för andrayrkesgrupper. Jordbrukarna har ju också stor betydelse för folkförsörjningen.Man kan även anföra att de har svårigheter av samma slag som yrkesfiskarna. Detkan vara ekonomiska problem, men framförallt är ju jordbrukarna mycket beroendeav årstiderna när det gäller sådd och skörd. Jag konstaterar, herr talman, att noga harläst överbefälhavarens svar på försvarsutskottets frågor, och jag ber även attfå hänvisa till utskottets betänkande i övrigt när det gäller svar till fruEkman. Låt mig emellertid för kammaren konstatera att frågan omvärnpliktstidens längd inrymmer många komponenter. denkunskapsmängd som skall inhämtas av den enskilde för att han skall kunnafungera i sin befattning. Därutöver krävs då förbandsutbildningenskall bedrivas, främst för att ge bl. a. värnpliktigt befäl på olika nivåerträning i sina befattningar. Vissa värnpliktiga tjänstgör under sin grundutbildningi förband som deltar i vår incidentberedskap. Även detta kan påverkagrundutbildningens längd. Dessa allmänna principer utgör grunden till att ett visstantal värnpliktiga tas ut för utbildning till tjänst ombord påhjälpfartyg. Fiskefartyg som får utföra minsvepning är ett exempel. Antaletuttagna bestäms av marinens krigsorganisation för denna typ avförband. Ett system i enlighet med motionärens förslag kan innebäraatt fler värnpliktiga än vad som krävs enligt planerad krigsorganisation kommeratt genomföra förkortad grundutbildning för all kunna krigsplaceras påfiskebål. Om enbart det antal fiskare som behövs för marinens krigsorganisationges förkortad grundutbildning, kommer det säkert att uppfattas som orättvistgentemot övriga fiskare. Det är en sak som uppenbarligen inte allstar hänsyn till. Alla kan inte bli krigsplacerade och få göra sin förstatjänstgöring på de här minsvepningsfartygen, utan de skall alltså finnas iandra organisationer. Det är såvitt jag kan se - och det framhåller också ÖBliksom utskottet - en orättvisa. Vi måste ta hänsyn till detta, och framförallt måste vi tänka på att krigsorganisationen och uppgiften att försvara vårtland är del primära. Jag ber med detta, herr talman, alt få yrka bifall tillutskottets hemställan. Förkortad militärtjänstgöring för vissa fiskare 59KERSTIN () replik; Jag tycker också att krigsorganisationenseffektivitet är det avgörande. Först vill jag gå in på frågan om rättvisa isystemet. Det kan inte vara försvarets huvuduppgift att skapa rättvisa, ulandet är just att åstadkomma en så effektiv organisation som möjligt. Då ärvärnpliktssystemet ett väldigt bra instrument, beroende på att det är såflexibelt. Men om vi låser oss vid lider på det sätt som vi har gjort nu tapparvi flexibiliteten, och då förlorar vi effektivitet i krigsorganisationen. Detär just detta det gäller när vi talar om att man skulle kunna förkortatjänstgöringen och ta vara på den yrkesutbildning dessa värnpliktiga redan har.Utskottet har sagt att man kan göra det men kan inte tänka sig kortareän sju och en halv månader. Där går alltså våra åsikter isär. Sedan tar Gölhe upp lastbilsförarna. Jag tyckerdet är rätt att man tar vara på den civila utbildning som värnpliktiga kan ha,t. ex. som lastbilsförare. Vad beträffar jordbrukare är det så, att försvaretinte sätter upp några jordbruk i krig, så den utbildningen kan man inte användasom skäl på det sätt jag gjort i min motion när det gäller andrayrkeskategorier. Att jordbrukare är viktiga för försörjningen är en annan sak. Jag tror det är väsentligt att man tänker på att förståelsenoch respekten för försvaret ökar, om värnpliktstjänstgöringen får en sådanutformning att folk begriper det hela och finner att uppläggningen är riktig. 8 protokoll 1981/82:34-36 Förkortad militärtjänstgöring för vissa fiskare 60GÖTHE () replik; Värnpliktssystemet är bra, säger . Det var ju skönt att höra det erkännandet. vill inte tappanågon effektivitet. Nej, det är just vad utskottet har som en klar riktlinje. Låt mig nu upprepa för att försvarsutskottetinte har någon erinran mot att fiskare utbildas och krigsplaceras på de fartygdär de har sin tjänstgöring och som blir uttagna för exempelvisminsvepning eller som hjälpfartyg av annat slag. Men även där behövs detutbildning för att den värnpliktige exempelvis förbandsvis skall kunna utförasin tjänst i en viss planerad krigsorganisation. Det är vad utskottet och ÖB hartagit hänsyn till. Men vi är också öppna för den tanke som marinchefen harframfört och som tog upp i början av sitt anförande. Så till folkförsörjningen. Det är själv somhar anfört sådana skäl för att fiskare skall få en förkortadvärnpliktsutbildning som gör att vi har gjort jämförelser med jordbrukare. Detär som talar om folkförsörjningen, och där har förvissojordbruket stora uppgifter. Därför måste den jämförelsen vara relevant. Så serbåde försvarsutskottet och ÖB på saken. Det finns f. ö. anledning att påpeka att uttagningen tillvärnpliktstjänstgöring sker . I den åldern har de flestaungdomar inte bestämt sig för vilket yrke de skall välja. Men även i de fall en18-åring redan har kommit in i det yrket genom att arbeta på en fisketrålare,så har vederbörande ändå inte en sådan yrkesvana som kan motivera enförkortning av värnpliktsutbildningen med . Dess värre är detockså mycket vanligt att yrkesfiskare går i land till annat arbete. 61 () replik: De som vill bli fiskare, , harofta bestämt sig mycket tidigt, många av dem redan innan de blir inkallade tillsin första värnpliktstjänstgöring. Det gör att de kan klara sina krigsuppgiftermed en kortare utbildning. Det är något som jag tycker att man bör ställa sigpositiv till. Men ni kan alltså inte tänka er en kortare utbildningstid fördenna grupp än de sju och en halv månader som är den kortaste. Jag anser att vi så långt sommöjligt skall ta till vara människors kunskaper i försvarsorganisationen ochplacera dem där de passar bäst samt utbilda dem som behövs. 62GÖTHE () replik: Det är faktiskt så att yrkesfiskaresarbetsmarknad numera inte skiljer sig så mycket från andra yrkesgruppers.Fisket har blivit en allt mindre näringsgren. Allt färre människor får sinutkomst från den. Flykten från yrkesfisket till andra yrken har varit mycketomfattande, vilket säkert även känner till. Det går inte att sägaatt fiskarna är en unik yrkesgrupp som bör få en kortare militärtjänstgöring änandra. Jag upprepar vad marinchefen har uttalat,nämligen att den här frågan bör prövas i anslutning till kommande behandlingav den organisationsom kan komma till stånd sedan vi undersökt möjligheterna att kombinera enupprustning av fiskeflottan med militära behov. 63 HANS (); Tre kommentarer till utskottsmajoritetens talesman. Det första argumentet var att det skulle vara en orättvisamellan olika fiskare. Jag tror ändå att människor har ett sunt förnuft. Om enfiskare uttas i krig att vara på samma båt där han jobbar i vanliga fall ochfår litet kortare utbildningslid, kan människor förslå detta. Men det är ingetskäl för att en annan fiskare, som kanske blir trängsoldat i , ocksåskall ha kortare utbildningstid som trängsoldat där. Jag tror attfolk förstår att det är just det förhållandet att den förste fiskaren kan sinbåt som är ett argument för alt sänka utbildningstiden för honom. Men det äringet argument att sänka utbildningen för vare sig fiskare eller andra om degör en annan tjänst. Det andra argumentet var att yrkesfiskare går i land. Ja,visst kan det hända, men vederbörande har då ändå varit på en båt, och fråganär då: Kan inte den fiskaren upprätthålla sina kunskaper med hjälp avrepövningar? Är den som har jobbat på en båt sämre utrustad än den sombara har fått utbildning inom marinen? Det kan inte rimligen hävdas. Det tredje argumentet. Vad sade omjordbrukare hade gått bra före indelningsverkets avskaffande 1901, dåjordbruks- och soldatverksamhet var knutna till varandra. Vore det däremot så,att försvarsmakten hade att i krig sätta upp ett antal militära jordbruk,tycker jag att den principen skulle kunna gälla att de som är jordbrukare, ochkanske får stanna på samma gård, skulle få kortare utbildning. Men det är juinte aktuellt, utan del är här fråga om fiskebåtar som används som minsvepare.Vi använder inte jordbruk för någon uppgift i krigsorganisationens militäraförsvar, och därför är fiskare och jordbrukare inte jämförbara i dettasammanhang. Förkortad militärtjänstgöring för vissa fiskare 64GÖTHE (): Får jag börja med det sista argumentet. Det har lagts försörjningsberedskapssynpunkter på det härärendet. Det är ett faktum att en jordbrukare behövs i jordbruket under vissafider , mer än vad kanske en industriarbetare behövs på sin arbetsplats.Jag har därmed inte motsagt att en viss fiskare mycket väl kan behövas förfisket, kanske mer än någon annan yrkesman inom andra näringar. Det finns enutförlig text i utskottets betänkande på den punkten - läs sidorna 2 och 3,och ! Om man skall ta en mängd olika hänsyn för att motivera ochiscensätta en förkortning av värnpliktsutbildningen, hamnar man, som jagfidigare har sagt, i en orimligt svår situation både administrativt och när detgäller såväl freds- som krigsorganisationen. andra argument är att fiskare ju har varitpå sin båt och att det därför skulle vara motiverat med kortare tjänstgöringför dem. Förkortad militärtjänstgöring för vissa fiskare säga,eftersom tog exemplet med trängsoldater, alt de ju har varit pålandbacken och att det kan vara ett lika intelligent skäl för att motivera enkortare tjänstgöring för dem. Men vi kan göra det litet mer sofistikerat genom attkonstatera att de flesta som gör sin värnpliktsutbildning har körkort och kanköra bil. Skulle man då ta hänsyn till vilka som är bra förare eller bättreförare än andra? Det vore orimligt. Jag har själv långvariga erfarenheter frånmotorburna förband. Skulle man ta hänsyn till vilka som kör lastbil bäst, dåskulle vi från början konstatera att soldaten A vid artilleriet skall ha entjänstgöring på låt oss säga sju och en halv månader, medan soldaten B, som ären baddare på att köra lastbil, skall slippa undan , eftersomhan ändå inte kommer att kunna bli bättre förare änvad han redan är. Detta visar det orimliga i sådana skäl. När det gäller orättviseargumentet är det inte längrenågra konstateranden som gör. Han ger bara uttryck för tyckandenär han talar om vad som är rättvist och vad som är orättvist. Jag vill intefrånkänna sunt förnuft, men jag anser att utskottet har satt detsunda förnuftet på pränt. 65HANS (); Jag skall inte tala om förnuft, utan jagskall hålla mig till vad sade. Är det så att en jordbrukare skall vara soldat, så finnsdet väl ingenting som tyder på att han skulle behöva kortare utbildningstid förden uppgiften än vad andra behöver. Fiskaren däremot, som skall tjänstgöra påsamma båt i krig som i fred, kan rimligen klara det enklare än jordbrukaren somskall bli på samma båt i krig - det var det argumentet. Det haringenting med försörjningsberedskap att göra. Sedan tycker jag att i och för sig har rätt.Om en viss trängsoldat, en viss lastbilsförare kan utbildas på mycket kortaretid, är det klart att så skall ske. Det angelägna med värnpliklslagen är till försvarsmakten får de människor som behövs och alt de får tillräckligutbildning för sin uppgift. Det finns ingen anledning att kalla in en människaen dag mer än som behövs för en viss utbildning. År det så att det finns ettantal människor som är kockar i det civila och som kan användas iträngtrupperna t. ex., är det i och för sig ingen orimlig tanke att de skulleutbildas under litet än de som aldrig lärt något om matlagning. Denperson som har användbara kunskaper bör rimligen kunna utbildas under kortaretid än den som måste börja från scratch. är det inga problem. Omförsvarsmaktens behov av en viss kategori människor är mindre än vad sommotsvarar antalet utbildade, ja, då tar man bara in sådana. får man tain både sådana som redan har en viss utbildning och sådana som inte har någon. Det vore märkligt om man då inte skulle kunnadifferentiera utbildningstiderna. tycks mena att alla som kommerfrån landbacken är lika bra på allting som görs på land. Jag hävdar bara att enfiskare som skall vara påsamma båt i krig rimligen har ett visst försteg i kunnande framför den somkommer från helt annan verksamhet. 66 (): Herr (alman! Jag delar helt den uppfattning som HansLindblad nu har gjort sig till tolk för. Del gäller den sista punkten, att enfiskare som har sin dagliga gärning på ett visst fartyg som är uttaget förexempelvis minsvepning är väl hemmasladd ombord. Vi kanske kan säga att detgenom den träningen och den hemvanan kan vara lättare för honom att utföra demilitära uppgifterna. Det har utskottet heller inte bestritt. När det gäller frågan om försörjningsberedskapen så bör viförsöka hålla oss till samma bevekelsegrund. Vi har uppfattat det så attKerstin anför just det argument som jag talade om här i mitt senasteinlägg, nämligen alt försörjningsberedskapsskälet motiverar att vederbörandeunder än vad eljest blir fallet skulle få ägna sig åt detta. Man kanalltså få fiska längre det år man gör värnplikten - om det skullebli en differentiering. menar således att det är ett gott skäl.Men det har inte med utbildningen att göra. Motivet för kortarevärnpliktsutbildning skulle vara att göra folkhushållet en tjänst. På sammasätt förhåller det sig naturligtvis med jordbruket. håller återigen fram tanken att man kandifferentiera, inte bara i nuvarande utsträckning. Vi har förvisso redanåtskilliga differentieringar - jag tänker då på utbildningstidens längd förgruppbefäl etc. vill dessutom förkorta själva grundutbildningenför vissa som har viss erfarenhet. anför han även som ett skäl det faktumatt man har varit pä landbacken. Men snälla nån, hur ser det sedan ut i deförband som skall samövas? O.K., vi klarar kanske krigsorganisationen, eftersomde värnpliktiga redan är uttagna. Men hur blir det med de övningar som skalliscensättas med fredsförbanden, om man har några som skall tjänstgöra låt osssäga 4,5 eller 6 månader och andra som skall tjänstgöra ? Under detsista skedet har man ju de stora övningarna. Skall man ha en dubbel ellertredubbel planläggning för detta, och skall man ta hänsyn till vad denvärnpliktige kan just när han tas ut till värnpliktstjänsten, då blir detytterst besvärligt. Jag tror att det kommer att kosta mera pengar, HansLindblad. Och framför allt kommer det att behövas större staber - något som viju inte precis är ute efter. vill också ta kockarna som ett exempel isammanhanget. Det är faktiskt på det viset att kockar behövs på fredsförbanden.Vi skall nog vara rädda om dem och se till att också de får tjänstgöra i denutsträckning som krävs och som dessutom innebär rättvisa. Vi skall vara väldigtnoga med det, så att vi inte skapar ett orättvist system. Men låt oss, herrtalman, nu ta fasta på den öppning som utskottet har anvisat genom hänvisningtill marinchefens yttrande. Förkortad militärtjänstgöring för vissa fiskare Överläggningenvar härmed avslutad. Nr 35 Utskottets hemställan bifölls med 279 röster mot 30för reservationen av 1 ledamot avstodfrån att rösta. tärtjänstgöring för vissa fiskare 1981/82:9om totalförsvaret i 1981/82:3 om trafiksäkerhet och trafikföreskrifter m. m. Vadutskotten hemställt bifölls. 8 §Etableringskontroll som metod för styrning av animalieproduktionens utbyggnad Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande /82:4 om etableringskontroll som metod för styrning avanimalieproduktionens utbyggnad. 67 (): Det är många skäl som talar för enöversyn av jordbrukspolitiken i en ny jordbruksutredning.. Inte sedan 1930-lalet har svenskt jordbruk drabbats avsådana ekonomiska problem som . nyetablerade jordbrukarebrottas på grund av den senaste tidens snabba inflationsutveckling och deskyhöga räntorna med stora svårigheter. Ingen har möjlighet att etablerasig som jordbrukare om han eller hon inte har tillgång till ett mycket storteget kapital. Problemen blir allt större i takt med den borgerliga regeringensmisslyckanden inom den ekonomiska politiken. Konsumenterna drabbas av den kraftigasteökningen av livsmedelspriserna i modern tid. I takt med den här utvecklingen blir de överskott somuppstår med nuvarande inriktning av jordbrukspolitiken alltmer besvärande.Överskotten kan endast avsättas på världsmarknaden till underpriser. 1980-1981beräknas kostnaderna för export och lagring av dessa överskott uppgå till 1miljard kronor. Den |s. k. Hjelmska utredningen har beräknat alt 1985 kommerenbart kött-1 och fläskexporten att överskrida en kostnad av ,vartill kommer spannmålsöverskottets kostnad på 1/2 miljard och övrigaexportkostnader på minst 300 milj. kr. eller sammanlagt mellan 11/2 och 2miljarder kronor. Kostnaderna för dessa överskott och den därmed förenadeexporten får i slutskedet bäras av konsumenten genom den standardgaranti somlämnats jordbrukarna. Det problem som växer fram är att kostnadsökningarna ärsä snabba, som konsumtionen stagnerar och minskar, att inte ensprisgarantin blir en slutlig garanti för jordbrukarnas standard. Reglerna förvår jordbrukspolitik bygger på förutsättningen av en bevarad och ökandestandard hos konsumenterna, inte som en stagnerandeoch sjunkande reallönenivå. I den allmänna debatten krävs begränsningar i användningenav kemiska medel i jordbruket. Sådana begränsningar kräver omläggningar av jordbruksproduktionensom förstärker överskottsproblemen på animaliesidan. Utredningar har vidare visat att sårbarheten för svensktjordbruk ökat kraftigt vid ett avspärrningsläge till följd av ett störreberoende av importerade produktionsmedel. I nuvarande läge är det inte klarlagtpå vilket sätt denna sårbarhet kan minskas och vilka konsekvenser det får förjordbruksproduktionens storlek och eventuella överskott. I allt större utsträckning ifrågasätts vår nuvarandelivsmedelsförsörjning. Centraliseringen av mjölkproduktionen och delar avslakten har drivits långt. Det har haft klart positiva effekter pårationalisering och kostnadsutveckling. Men har detta och övriglivsmedelsindustris utveckling lett till att svensk livsmedelsförsörjningblivit beroende av produktionen i några få stora enheter där transporterna ökatkraftigt som kvaliteten och variationen i livsmedelssortimentetbegränsats. Vi har också behov av att i en allmän balansbrist i vårutrikeshandel förbättra våra möjligheter till export och att konkurrera medimporten på livsmedelssidan. De borgerliga regeringarna har successivt skärpt tonlägeti jordbruksdebatten. År 1977avvisades en enhällig jordbruksutredningsförslagom mål för jordbrukspolitiken och en utredning om förstärkning avkonsumentinflytan-del. Företagarintressena stärktes på bekostnad avkonsumentintresset. avvisas tankarna på en ny jordbruksutredning, och istället hänvisas till de ställningstaganden om förändringar ijordbrukspolitiken som kommer att göras inom kanslihusets slutna dörrar. Därmedbryts den tradition som vi har haft i svensk jordbrukspolitik, nämligen attjordbrukspolitiken skall utformas i breda överläggningar mellan politiskapartier, företagare och konsumenter. Den valda vägen riskerar att medförakonfrontation. Det märkliga är, att i spetsen för denna utveckling går dencenterpartistiske jordbruksministern! För oss socialdemokrater är det självklart att vi måsteflnna lösningar och forma en jordbrukspolitik som ger konsumenterna så lågalivsmedelspriser som möjligt som jordbrukarna får en levnadsstandardsom är likvärdig med jämförbara grupper. Denna jordbrukspolitik måste utformasi ett brett utredningsarbete, som beaktar de speciella problem som råder.Den viktigaste uppgiften är att anpassa jordbrukspolitiken till de förändringarsom värt lands ekonomiska läge framtvingar. Vi kräver därför en ny jordbruksutredning. Det är ett kravsom stöds av löntagarorganisationerna i vårt land. Denna utredning bör få tilluppgift att även se på livsmedelsförsörjningen i ston. I denna utredning bliren av de viktigaste frågorna att bedöma överskottsproblematiken. Vid en sådanbedömning är det långt ifrån säkert att man kommer fram till attöverskottsproblemen kan mötas enbart med användning av olika prismekanismer.Förhållandena för svenskt jordbruk varierar kraftigt - från den svårasituationen för en nyetablerad norrländsk småjordbrukare till den relativtskyddade situation som har uppnåtts av en väletablerad Etableringskontroll som metod för styrning avanimalieproduktionens utbyggnad Etableringskontroll som metod för styrning avanimalieproduktionens utbyggnad Vi kan därför komma att behöva någon form av etableringskontroll,för att med denna som hjälp genomföra den planerade huslnållning inomjordbruket som behövs vid den förändring av jordbrukspolitiken som ärnödvändig. En utredning om etableringskontroll bör vara förutsättningslös. Förslagom etableringskontroll har f. ö. under senare årockså aktualiserats inom andra näringsgrenar, som ett medel för att komma tillrätta med de avarter som en fri marknad ger. Problemen inom jordbruket har olika angelägenhetsgrad.Några, särskilt de som gäller nyetableringsfrågorna och överskotten, kräversnara åtgärder. Det är därför rimligt att en ny jordbruksulredning behandlarvissa frågor med förtur framför andra. Tidsaspekten är därför inget skäl emoten utredning, när andra, starkare skäl talar till förmån för en sådan. Jag ber att få yrka bifall till densocialdemokratiska reservationen vid jordbruksutskottels betänkande nr 4. 68EINAR (): tar, med anledning av dessamotioner, tillfället i akt alt slå an tonen till en omfattandejordbrukspolitisk debatt. Jag är inte riktigt säker på alt detta egentligen ärinprogrammerat i just .