prot · G50987 · 1981-12-31 00:00:00 — Mot den bakgrunden är det svårt attförstå att avsaknaden av förslag pä denna punkt anges som ett skäl att intealls delta i diskussionen om lagförslagets övriga delar. Än mer svårförståeligtblir det, om man betänker att det inte har gjorts gällande att frågan som sädanmed nödvändighet är kopplad till de övriga delarna av lagförslaget, i denmeningen att det skulle vara nödvändigt att förändra permitteringslönereg-lernai lagen för att resten skall gå ihop. Det har heller inte hävdats från socialdemokraternas sidaatt permitte-ringslönercglerna som sådana skulle vara felkonstruerade. Motbakgrund av rättsutvecklingen kan det också vara förklariigt attnägra sädana förslag inte har förts fram. Som jag nämnde ingick det i anställningsskyddskommitténsdirektiv att utreda problemen kring permitteringsrättén. Regeringen anser inteatt den frågan är utagerad bara därför att anställningsskyddskommittén förhindradesatt slutföra sitt uppdrag. Till bilden hör emellertid att förhandlingar pågårpä arbetsmarknaden om permitteringsinstitutet. Den första delen av var enintensiv reformperiod på arbetsrättens område. Åtskilliga förslag var då mognaför lagstiftning. Det var en utveckling som i all huvudsak stöddes avfolkpartiet. Det gäller inte minst lagen om anställningsskydd. Ett förbud i lagmot obefogad uppsägning hade krävts motionsvägen åtskilHga år från fp-håll. Attdenna och andra viktiga rättigheter för de anställda nu slagits fast i laginnebär inte att de i varje detalj funnit sin slutliga lösning. Vi bör tvärtomvara beredda att lära av de erfarenheter vi nu vunnit och vara beredda atträtta till där brister visat sig finnas. Detta arbete främjas självfallet inte,om man, som socialdemokraterna här valt, ställer sig vid sidan av debatten. 79LARS UL ÄNDER (s); stod dåvarande folkpartiledarenPer och lovade den s. k. att arbetsgivarna skulle fäändringar i lagen om anställningsskydd som skulle ge rätt till provanställning.För att detta inte skulle verka alltför utmanande tillsattes en utredning. utredningen skulle också tas upp bl. a. permitteringsfrägor. Under utredningens gång blev det klart alt förändringar av LASinte skulle ge de effekter på sysselsättningen som arbetsgivarna försökt gesken av. Innan utredningen var klar dundrade statsministern in som den berömdaelefanten i porslinsbutiken. Han meddelade: "Regeringen kommer senare attlägga fram förslag om vidgad rätt till provanställningar inom ramen för en nylag om anställningsskydd." Representanter för löntagarorganisationernaoch socialdemokraterna lämnade följdriktigt utredningen. slår arbetsmarknadsministern och säger att mandärigenom ställde sig utanför möjligheterna att påverka. Förhållandet var judet att regeringen tillsatte en utredning som inte skulle ge några effekter.Innan utredningen var klar gick regeringen in och berättade vad som skullebeslutas. I ett sådant läge är del naturligtvis alldeles hopplöst för enutredning att sitta kvar och försöka arbeta vidare. Sedan kan man givetviskomma och säga, som arbetsmarknadsministern gör, att socialdemokraterna ochandra ställt sig vid sidan om. har någon så tydligt sagt; Vi tillsatte dennautredning endast för att dölja våra avsikter. Och avsikterna var att försämralagen om anställningsskydd. Man kan också uttrycka det så som nuvarandearbetsmarknadsministern gjorde i en intervju i och säga attregeringen svarat på näringslivets signaler om ändringarna. Regeringsförslaget går myckel längre än vadlöntagarorganisationerna och socialdemokraterna i utredningen ansåg att manskulle göra. Men även folkpartiels och representant, tillikaordförande i utredningen, och den kommunala arbetsgivarrepresentanten hade enannan uppfattning än regeringen. Deras förslag gick ut av tremånader. Arbetsgivarna och i utredningen föreslog . Detblev också regeringens förslag. Denna regering, som har visat sig fullkomligt oförmögenatt bemästra ekonomin och har kastat ut landet i en arbetslöshet som ärförödande, anser sig dessutom ha anledning att "lyssna på näringslivetssignaler" och ge sig ut och försämra den anställningstrygghet som f.n. finns. Om någon skulle ha inbillat sig att denna proposition skulleinnehålla något posifivt pä t. ex. permitteringsområdet har man nu fått klarhetom att detta inte varit regeringens ambitioner. Regeringen har inte valt arbetsgivarsidanmot löntagarna. Den tycks ha haft samma inställning som . Låt mig bara kommentera argumentet för denna förändring avLAS, som utskottsmajoriteten uttrycker på följande sätt: "Det bör särskiltpåpekas att det f. n. inte finns förutsättningar för dessa slag avanställningar på de delar av arbetsmarknaden som inte omfattas avkollektivavtal." Utskoltsmajoriteten värnar om en grupp företagare som intehar några skyldigheter mot nägon - som har valt att ställa sig utanförarbetsmarknadens Det är ettmycket utmanande argument. Utskoltsmajoriteten säger, atl om man ser tillarbetsmarknaden i sin helhet finns det ett oomtvistligt och utbrett behov avdessa anställningsformer. Jag förslår, att i de kretsar som den borgerligautskottsmajoriteten får sina "signaler" ifrån är det ett oomtvisfligtoch utbrett behov av dessa anställningsformer. Det finns en annan part påarbetsmarknaden som inte har den uppfattningen. Jag skall, herr talman, inteminst med tanke på protokollet, läsa upp LO:s och TCO:s gemensamma uttalandeangående en ny anställningsskyddslag: "Riksdagenskall behandla regeringens förslag till nyanstiillningsskyddslag. Förslaget innebär att arbetsgivare ska medges generellrätt att träffa avtal om provanställning . Vidareföreslås att det i fortsättningen skall vara möjligt att vid tillfälligaarbetsanhopningar avtala om extra anställning , s. k.arbetstoppsanställning. LO-TCOkonstaterar att förslaget kraftigt underminerar huvudprinciperna i nu gällandeanställningsskyddslag, nämligen att tillsvidareanställning är den normalaanställningsformen. Förslaget är anmärkningsvärt eftersom det finnsmöjlighet att träffa kollektivavtal om provanställning ocharbetstoppsanställning. Företagna undersökningar har ej heller visat att något behovföreligger för lagändring. Inom de områden och branscher där det har ansettsbehövligt har parterna i mycket stor utsträckning slufit kollektivavtal,som tillåter provanställning och arbetstoppsanställning. Detta är förhållandetsåväl inom LO- som inom TCO-omrädet. Detta samspel mellan lag ochkollektivavtal vill nu regeringen slå sönder. Huvudargumentet är att vissaarbetsgivare saknar kollektivavtal och därmed möjlighet att provanställa. BädeLO och TCO anser att detta är ett mycket egendomligt argument av bl. Förslagetinnebär att regeringen medvetet offrar anställningsskyddet för stora grupperlöntagare för att tillgodose kraven från arbetsgivare, som inte godtar reglernaom att arbetsförhållanden skall vara kollektivavtalsregle-rade. Den föreslagnaförändringen kommer att leda till en ökad uppdelning på arbetsmarknaden. Unga,välutbildade och i övrigt attraktiva arbetstagare gynnas på bekostnad av äldreoch handikappade, som kommer atl få det svårt att erhålla arbete och fast anställning.Utslagnings- och utsorteringstenden-serna förstärks: Förslagetinnebär dessutom ett kraftigt misstroende mot de fackliga organisationerna ochderas förmåga att genom kollektivavtal med olika arbetsgivarmotparterbranschanpassa lagstiftningen. LO och TCO tar kraftigt avstånd frän dettasynsätt." Låtmig, herr talman, klart ge ett besked: när socialdemokraterna åter kommer imajoritet i denna riksdag kommer vi att återföra lagstiftningen till dentidigare lydelsen då det gäller bäde provanställning och arbetstoppar. Jagläste i att den nu föreslagna lagen skulle ge minst 10 000 jobbtill ungdomar. Tror verkligen arbetsmarknadsministern det, eller är det enuppvisning i att vilja men inte kunna? Arbetslösheten stiger; 60000-70 000 ungdomar är utan jobb. Då fär arbetsmarknadsministern en idé. När lagen omanställningsskydd ändå skall försämras - varför inte säga att minst 10 000ungdomar får jobb? Men hur mänga äldre fär jobb? Hur mänga medelålders? Vilkengrund har för sina påståenden om jobb? Orsaken tillarbetslösheten är väl brist pä arbete, inte lagen om anställningsskydd? Tror arbetsmarknadsministern att man klarar sysselsättningenmed att försämra anställningstryggheten? Med den konstruktion som provanställningenfår blir godtyckligheten godkänd i lag: behöver intearbetsgivaren uppge något skäl för alt köra den anställde pä porten. Det är en allvarlig risk att många av dem som råkar utför arbetslöshet -och det är, som ni vet, mänga - aldrig får fotfäste iarbetslivet igen. I propositionen sägs att den enskilde arbetstagarensanställningsskydd kvarstår ograverat. Det är inte med sanningen överensstämmande.Det riktiga förhällandet är att man för en stor grupp upphäver skyddet helt ochhållet. Arbetsgivarnas ständigt återkommande kritik avanställningsskyddet kan inte tolkas på något annat sätt än så, att de drömmerom en återgång till ett läge där man fritt kan välja och vraka bland dearbetssökande. Vi är i och för sig inte motståndare tillprovanställningar. Anställning pä prov är emellertid rimlig endast i vissasituationer. En rimlig avvägning uppnäs om den fackliga sidan har möjlighet attpåverka provanställningen via kollektivavtal. Detta är inte något specifikt förlagen om anställningsskydd, utan hela den moderna arbetsrättsligalagstiftningen bygger på att utfärdade lagar kompletteras med avtal. Några ord om regler vid permitlering! Anställningsskyddskommitténhade uppdraget att komma med förslag ocksä i den frågan. Jag hörde varkenstatsministern eller någon annan i regeringen ge besked om att denna frågaskulle lösas av regeringen. Arbetsmarknadsministern har inte en sådan kontaktmed löntagarorganisationerna att han uppfattar nägra "signaler" fråndet hållet. Utskottsmajoriteten påpekar att det faktum att det intehar varit möjligt att ta upp frågorna kring arbetsgivarnas permitteringsrättinte är skäl för att låta bli att ge lagen om anställningsskydd den utformningden fält. Ja, så kan man uttrycka saken. Gäller det förbättringar för en utsattgrupp löntagare är det enligt borgerlig uppfattning inte möjligt att göranågot. Att försämra för löntagarna går däremot bra. Vi väntar pä fler försämringar, bl. a. av sjukförsäkringenoch av arbetslöshetskassornas möjligheter att betala ut understöd till sinamedlemmar. Regeringsrepresentanter har dessutom mage att kalla dessa försämringarför reformer. Kommer det flera snabbproducerade försämringar frånregeringen? Hur blir det med uthyrningen av det som vi kallar "gråarbetskraft"? Det går livliga rykten om att arbetsgivarna har gett sinasignaler till arbetsmarknadsministern om att dess grå skall göras vita - hurblir det med det? Herr talman!Rent allmänt kan man säga att propositionen verkar vara ett Regeringen färvara tacksam att det finns utskottssekretariat som rättar fill slarv frånregeringskansliet. Förstvisade det sig att 25 § måste ändras, därefter visade det sig att 2 § inteheller höll mättet, och - i ett tryckt belänkande - måste 4 § ändras. Vetmajoriteten vad den har ställt sig bakom i detta betänkande? Nägraord om tidpunkten för ikraftträdandet. Om caen månad skall denna lagstiftning börja tillämpas. Det är knappast troligt attlagen har kommit från tryckeriet till . Begriper inte regeringen attdetta ställer till oreda på arbetsmarknaden? Färjag sluta med det konstaterandet alt denna proposition är utomordentligtutmanande. Men den har i varje fall det med sig att masken faller för inteminst . Den spelade välvilligheten för arbetslivsreformer under densocialdemokratiska regeringstiden var ett taktiskt spel. Jagber, herr talman, att fä yrka bifall till de socialdemokratiskareservationerna. Idetta anförande instämde , , iHofors, , , , , och (alla s). 80 (): Att vi måste förbättra de s. k. Åmanlagarna har stått klartför många. När sedan själv vill ändra pä trygghetslagarna, borde man kunnaförvänta sig krafttag från regeringens sida. Förhåller det sig nu pä detsättet? Svaret är bäde ja och nej. Regeringen skall ha såväl ros som ris försin proposition. Jag skall börja medrosorna. Erfarenheterfrän senare är visar att arbetsmarknadslagsfiftningen pä mänga punkter snarastbör reformeras. Moderata samlingspartiet har verkat förförbättringar pä detta område. Den enskilde arbetstagarens anställningsskyddbör bestå, men det är angeläget att lagstiftningen görs smidigare och förändraspä sådant sätt att den som är utan arbete ges ökade möjligheter att genomprovanställning etc. slussas in pä den reguljära arbetsmarknaden. Vi har medtillfredsställelse konstaterat, att den proposition som kammaren nu behandlarinnebär att vi i långa stycken fär gehör för en uppmjukning av Åmanlagarna.Enligt vår uppfattning har dessa lagregler medfört att medan de som redan harfasta anställningar har fått en ökad trygghet, har trösklarna in päarbetsmarknaden för den som stär utanför blivit allt högre. Regeringsförslagetger nya möjligheter all inom vissa tidsramar träffa avtal om provanställningliksom om tidsbegränsad anställning vid tillfällig arbetsanhopning. Detär tillfredsställande atl provanställningens längd kan bli . Enkortare tid skulle inte ha givit önskvärd effekt. Den tillåtna tiden mästekorrespondera mol det utbud av vikariat m. m. som finns på arbetsmarkna- Likaså måstearbetsgivarna kunna ges tillräckligt rådrum för lämplighetsbedömningar etc. Sä långt lyfter vi påhatten för regeringen. Ochså till riset. Det finns anledning att rikta befogade anmärkningar motutformningen av regeringens förslag pä ett flertal andra punkter än dem som jagnu har berört. Medhänsyn fill den omfattande ungdomsarbetslösheten är det angeläget attförändringarna kan träda i kraft . Det är därför beklagligtatt propositionsarbetet fick dra ut . Propositionen har under en längretid varit aviserad till . Inte förrän blevden lagd pä bord. Detta förhållande innebar, att lagen inte kunde -som det ursprungligen var utlovat av regeringen - träda i kraft från åretsbörjan. Regeringen har i propositionen föreslagit, att de nya lagreglerna skallträda i kraft . Denna försening är olycklig och innebär att denönskvärda positiva effekten i sysselsättningshänseende redan under innevarandevinterhalvår begränsas eller rent av uteblir. Föratt det skall bli nägon effekt av de önskvärda lagändringarna mäste rätlen tillprovanställning bli generellt verkande. Vid vår granskning av regeringsförslagethar vi moderater dess värre funnit att sädana villkor och restriktioner hartillfogats som menligt kommer att försena eller inskränka möjligheterna attomsätta intentionerna i praktiskt handlande. Enligtett referat i dagspressen har arbetsmarknadsministernIngemar gjort följande kommentar till det rådandesysselsättningsläget. Jag citerar honom; "Vigenomlider den svåraste vintern under den här konjunktursvackan. Men vi är påväg upp igen. Tack vare ändrade Åmanlagar skall 100 000 unga fä jobb efter 1april." Detär ett häpnadsväckande uttalande. På samma gång röjs i denna fräga både en vissokunnighet och aningslöshet. Inte blir det den kolossala förändringen efter den1 april med bl. a. de övergångsregler som statsrådet har konstrueratför det lagförslag som vi nu behandlar. Om hans löfte skall ha någon chans attkunna infrias, bör hans regeringsunderlag i kammaren stödja den moderatareservationen nr 7, som innebär ett genomslag för de nya reglerna med omedelbarverkan på hela arbetsmarknaden efter . Jag skall i det följandenärmare förklara varför jag ser det på detta sätt. Ettav de viktigaste förslagen i regeringens proposition är att prov- ocharbetstoppsanställning blir möjlig . Det är absolut nödvändigtatt denna viktiga förändring genomförs och inomhela arbetsmarknaden. I lagens övergångsregler bör därför klart framgå attreglerna skall träda i kraft fr. o. m. ocksä inom de områdensom i ett eller annat avseende har kollektivavtalsreglerat frågor om prov- ocharbetstoppsanställning. Flertaletav de avtal, som i någon form reglerar provanställning etc, har sämre - i mängafall mycket sämre - möjligheter än vad det nya lagförslaget kan ge. Dessakollektivavtal löper ut först . regeringenföreslagna övergångsbestämmelserna sägs att det är en tolkningsfråga om ochhur lagreglerna skall gälla framför kollektivavtalen. Sannolikt innebärövergångsreglerna att gällande kollektivavtal fortsätter att gälla t. o. m.utgången av och alt det sedan är en förhandlingsfräga mellanavtalsparterna i vilken utsträckning de nya lagreglerna skall gälla. Läget skulle kort kunna beskrivas enligt följande. Företagutan kollektivavtal har hitintills inte kunnatprov- eller arbetstoppsanslälla.Företagen pä den enskilda sektorn har i kollektivavtal erhållit vissaförändringar. Fr. o. m. kan alla avtalslösa förelag utnyttjaden nya lagen. mäste däremot fortsätta att tillämpanuvarande avtalsregler, som ligger på en lägre nivå än den nya lagens. upphör tvingas arbetsgivarsidan därefter in i mycket besvärliga ochkomplicerade överväganden. Att säga upp nu gällande kollektivavtalsregle-rademöjligheter till tidsbegränsade anställningar innebär att man tvingasin i förhandlingar med arbetstagarparten rörande andra kontroversiellaavtalsbestämmelser. Det sannolika resultatet av detta blir att arbetsgivarsidantvingas att ånyo köpa sig till förbättrade regler eller fortsätta att tillämpade gamla reglerna. fick man förhandla sig bort från lagens stelbentaregler, nu skulle man fä förhandla sig till lagens bättre regler. Jag skall belysa detta förhållande med ett exempel frånLO/SAF-omrädet. Det gäller verksladsavtalet, som bl. a. berör ett mycket stortantal småföretag. I verkstadsavtalet, 16 § 1 mom., stadgas följande; "Med stöd av lokal överenskommelse kan arbetsgivareoch arbetare utöver lagens bestämmelser skriftligen komma överens omanställning för begränsad tid. Sådan överenskommelse kan träffas i fall, därsociala, medicinska eller andra särskilda skäl föreligger och får ej ." Så här ser flera avtal ut på den privata arbetsmarknaden -höga trösklar in på arbetsmarknaden, och facken har lokal vetorätt. Avtalenkan, som vi framhåller i reservation 7, sägas avspegla den restriktiva hållningtill dessa anställningsformer som präglar den nuvarande lagstiftningen. Situationen har blivit den omvända. Den nya lagen gernormalregler för vad som skall gälla vid provanställning och anställning förarbetstoppar. Meningen är att det är från dessa normalregler som avvikelserskall kunna göras genom kollektivavtal. Problemet är att vid lagensikraftträdande kommer relationen mellan den nya lagens regler ochföreskrifterna i de löpande kollektivavtalen att vara oklar.Arbetsmarknadsministern för - som vi påpekar i vär reservation - ipropositionen ett resonemang, som mynnar ut i att det prob lemet i sista handfår bli en fråga för domstolarna att avgöra med hjälp av sedvanliga regler föravtalstolkning. Men detta skapar, herr talman, ett milt talat diffusträttsläge, som inte kan godtas frän lagstiftarens sida. Härtill kommer en viktig omständighet av annat slag. Somjag redan nämnt innebär de två viktigaste nyheterna i lagen - de omprovanställning och anställning vid arbetstoppar - en fullständig omkastning avrättsläget i förhällande till vad som gäller för dessa anställningsformer.Situationen blir därmed analog med vad som inträffade vid införandet avmedbestäm- I denna lagmeddelades en uttrycklig bestämmelse om atl den skulle la över dä gällandekollektivavtal och träda i kraft pä hela arbetsmarknaden. Därförbör den nya anställningsskyddslagens övergångsbestämmelser tillföras en regelom att lagen sätter ur kraft föreskrifterna om anställningsskydd i dekollektivavtal som gäller då lagen skall börja tillämpas. I enlighet med tidigaretillämpad praxis bör dock sådana föreskrifter i kollektivavtal fä fortsätta atltillämpas, om de uttryckligen överenskommits som avvikelser från bestämmelser iden nya lagen. Vi yrkar därför i reservation nr 7 att lagen kompletteras med enbestämmelse av följande lydelse: "Kollektivavtal,som har ingåtts före lagens ikraftträdande, är utan verkan i den mån avtaletinnefattar avvikelser från lagen. Har avtalet tillkommit för att utgöraavvikelse från regler, som avses i 2 § andra stycket, gäller dock avtalet i dendelen." Meddetta har vi även tillgodosett kravet i motionen av folkpartisten och centerpartisten . . Arbetslöshetsproblemenär nu mycket allvarhga - inte minst för ungdomen. Även ute i hävdarmånga bedömare att en del av skulden absurt nog faller på de lagar omanställningstrygghet som ju är avsedda att värna om rätten till arbete. Manmenar att en olycklig bieffekt av dessa i sig värdefulla lagar i mångaeuropeiska länder har blivit en stagnerande arbetsmarknad, där de som stärutanför inte kan komma in. Problemet är att pendeln har svängt över för långtät trygghetssidan. Ledarenför det välkända i , , säger ien tidskriftsartikel: "Det här är ett klassiskt exempel pä lagar sominförts i välmenande syfte men som ibland kan ge motsatt resultat. För mångamänniskor blir följden att deras chanser till arbete minskar." Desom skulle vinna pä en förbättring av trygghetslagarnas funktionssätt är deanställda själva. Löntagarna - och de fackföreningsombudsmän som har tilluppgift att bevaka de anställdas intressen - måste kanske acceptera allhundraprocentig anställningstrygghet i verkligheten kan ge värrearbetslöshetsproblem . Utskottsmajoritetenär emellertid enig om att lagen skall mjukas upp. Allt talar för att nyaarbetstillfällen härigenom kommer att skapas till gagn för alla, inte minst förungdomen. De övergångsregler som regeringen har föreslagit innebär emellertidatt en del av den åsyftade effekten inte kommer att uppnås. När antogmedbestämmandelagen ansågs den sä viktig att den borde ta över då gällandekollektivavtal och träda i kraft på hela arbetsmarknaden. De nuaktuella förslagen är, som vi framhåller i den moderata partimotionen, minstlika viktiga. Samma princip bör därför gälla även här. Ipartimotionen har vi begärt ändringar även på andra punkter i det aktuellalagförslaget. Det gäller turordningsreglerna vid permitlering, skoleleversarbetsrättsliga ställning, begränsningen vid arbetstoppsanställning ochbegreppet saklig grund. Vi har i reservationerna 3-6 följt upp dessa krav, dåvi inte blivit tillgodosedda i utskottet. Min kollega i utskottet, Wittbom,kommer i ett senare anförande att närmare redovisa våra synpunkter på dessafrågor. Frågan om att återinföra rätten tillprovanställning har varit aktuell . Mänga förväntningar hardärför knutits till den lagändring som utlovats i regeringsförklaringen. Menmed de restriktioner och villkor som jag har pekat pä finns det fakfiskt riskför att den väntade effekten av lagändringarna inte ger sig till känna påarbetsmarknaden, i vart fall inte . Jag är ytterst förvånad över hur arbetsmarknadsministernmot bl. a. den bakgrunden kan gä ut och lova 100 000 nya jobb efter den 1april. Med den utformning som regeringens proposition har lär det bli svårt attförverkliga ett så våghalsigt löfte. Men socialdemokraterna och kommunisterna sätter sig i enännu värre situation genom att säga nej till allting och dessutom här i daglova att riva upp det beslut som kammaren kommer att fatta. Detta är ett mycketbeklagligt ställningstagande, och det kommer - om propositionen fälls - attfrämst drabba den ungdom som går arbetslös men ocksä andra utsatta grupperpå arbetsmarknaden, såsom handikappade. Ett litet utbud genom provanställningoch arbetstoppsanställning etc. missgynnar ocksä kvinnornas situation päarbetsmarknaden. Jag vill därför återigen understryka vikten avatt rätten till provanställning införs sä snart som möjligt och att den rättenblir generellt verkande på en gäng över hela arbetsmarknaden. Det är dessutomviktigt att parterna på arbetsmarknaden intar en positiv attityd till de nyaanställningsformerna, som bl. a. har till syfte att bereda ungdomen arbete. Om osäkerhet rörande tillämpning och tolkning uppkommer,liksom om risk för alt sanktioner mot arbetsgivarna kan uppstå även ifortsättningen, blir den som vill anställa lika återhållsam som förut.