prot · G509151 · 1981-12-31 00:00:00 — Det gäller också konsekvenserna för massmedieutvecklingenoch kulturområdena, som tyvärr ofta glöms bort i det tekniska sammanhanget mendär många fler måste engageras, t. ex. inom folkrörelserna, för att vi skallkunna ta vara på teknikens posifiva möjhgheter. Teknikens utveckling mot mersmåskalighet och miniatyrisering gör det möjhgt att minska sårbarheten isystemen, sprida datakraft, kunnande och påverkansmöjligheter på ett helt annatsätt än . Det får i fortsättningen inte vara så att fyra orter i dettaland har av den statiiga sektorns ADB-personal. Det innebärverkligen att skapa spänningar mellan olika landsdelar, om man inte förmår attmålmedvetet sprida den här tekniken, kunnandet om den och påverkansmöjligheternatill olika delar av landet. Därför är detta en av de allra viktigasteuppgifterna för framtiden. Genom utbildning måste allmänheten få bättre möjlighetertill påverkan. Men det måste också ske genom en medveten förankring avdataspråk och system. Med förankring menar jag i detta sammanhang förenkling,så att de blir begripliga för fler människor och så att vi inte ökardistansen mellan expertnivån och lekmännen. Trots att jag nu berört ett antal områden, därdenna teknik kommer att ha stora konsekvenser, så är det ändå bara någraexempel på områden där vi står inför stora utmaningar, både som samhällen ochsom individer, till följd av data- och elektronikutvecklingen. 48 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får meddela att anslag om kvällsplenum nu haruppsatts. 49 (): En datapolitisk proposition är en viktigproposition såväl för dem som gillar innehållet som för dem som inte gör deteller som är besvikna. Vi socialdemokrater är besvikna. Vi hade väntat oss mer-även av den här regeringen, faktiskt. Skälet till att vi är besvikna är att samhälletsdatapolitik rör så många och så centrala sakområden. 3 protokoll 1981/82:151-153 Det gäller människornas personliga integritet, eftersomden registerteknik som datorn gjort möjlig snabbt och enkelt kan avslöja såmycket om oss som individer. Det gäller våra arbeten, eftersom den modernadatatekniken gjort det möjligt att ofta nog ersätta arbetskraft med enrobot, att mångdubbelt effektivisera produktion genom datorstöddaproduktionssystem, s.k. CAM-system, liksom att förenkla konstruktionsarbetenamed hjälp av s.k. CAD-system. Fel använd kan datoriseringen leda till denveritabla sysselsättningskatastrofen. Det gäller också vår arbetsmiljö. Som utvecklingenhittills varit finns det skäl att varna för den. I en engelsk vetenskapligundersökning ställdes frågan: Hur skall en människa egentligen se ut som passarden arbetsmiljö datorproducenterna hitfills skapat och är på väg att skapa?Svaret blev att hon skall vara en och , att hon skall ha trearmar, helst av olika längd, och att huvudet - om det alls behövs - skall sittavid sidan av kroppen. Fel använd kan alltså kan datorn leda till olustigheter.Vore nu detta hela sanningen så skulle slutsatsen vara enkel: förbjud datornoch dess olika tillämpningar, av vilka industriroboten är ett exempel, de s.k.CAD/ CAM-systemen ett par andra. Men datorn ger oss också så oändligt stora chanser.Näringslivets produktionsförmåga skulle kunna ökas - och det är önskvärt.Farliga, monotona och tunga arbeten kunde försvinna, vilket också är önskvärt. I propositionen - liksom i finansutskottets betänkande omdatapolitik -slås det fast: Det är inte fråga om att säga ja eller.nej till endatorisering av näringslivet och samhället. Det gäller hur datoriseringen skallkomma till stånd. Om detta är alla ense, och vi socialdemokrater uppskattar denpositiva attityd till datoriseringen som regeringen har - och då inte minststatsrådet . Länge tyckte vi oss märka helt andra tankegångar.Det är skönt, , att ha haft fel på den punkten, och det är ingenkonst att erkänna det.. Av den anledningen - den positiva attityden - har visocialdemokrater försökt göra vad vi kan för att uppnå så stor enighet sommöjligt här i . Frågan om datoriseringen av näringsliv och samhälle äralldeles för viktig för att inte alla parter skall göra det som går att göraför att övergången till ett nytt samhälle skall bli så frikfionsfri sommöjligt. Detta har gått att åstadkomma i finansutskottet, om mänbortser från . För dem finns inga problem när det gällersysselsättningen. tror ju på de fria marknadskrafternasvälsignelser - trots de höga arbetslöshetstal som dominerar västvärlden f.n.För verkar det inte heller finnas några arbetsmiljöproblem - dentrearmade dvärgen med huvudet på sidan av kroppen tycks vara den moderatadarwinismens tillämpning på datasamhället. Men det skall inte bli så - det äralla övriga ense om. Om vi socialdemokrater alltså uppskattar regeringenspositiva attityd till att vidta åtgärder mot datoriseringens negativa effekter,så är vi besvikna när det gällerdet sätt på vilket man i prakfisk handling försökt genomföra sina Nr 151 avsikter. Speciellt tydligt kommer det till uttryck i näringsutskottets xisdaoenden betänkande, vilket också lett till en rad socialdemokratiskareservationer in rgoo ellersärskilda yttranden, alla till förmån för en mer expansiv politik. I vår partimotion 2408 har vi i sju avsnitt skisserat vårtprogram och våra nntnnolitik ambitioner. Dessa sju avsnitt har rubricerats: Datoranvändningför en långsiktig förstärkning av samhällets resurser. Datateknik förarbete åt alla. Förhindrautslagning, underlätta anpassning. Faror ochrisker i arbetsmiljön skall undanröjas. med datorer som hjälpmedel. Vi säger i motionen: "För att uppnå dessa mål krävs att erforderligaresurser ställs till förfogande under 1980-talet.Samhället måste stödja forskningoch medveten teknikupphandling , förstärkt facklig utbildning på dataområdet och ökatlöntagarinflytande över datateknikens användning, en breddebatt och utbildningsverksamhet." Detta medvetna satsande på bred front är nödvändigt. Nuägnar i stället regeringen sig åt att noggrant repetera de 50 programpunktersom har sitt ursprung i datadelegationens kanslirapport - vars namn regeringen passivt också gett sin egenproposition. Det finns skäl, rent konstitutionellt sett, att här ikammardebatten reagera mot den teknik som regeringen har använt. Det gårknappast att läsa ut ur proposifionen om dessa 50 punkter är konkreta förslagfrån regeringen eller blott och bart funderingar från datadelegationenskanslipersonal. Eftersom de står tryckta i en regeringsproposition, kandet trots allt bh så att dessa 50 punkter i det praktiska arbetet uppfattas somriksdagens uppfattning - alltså som lag. Så får inte bli fallet. Den åsikten innebär inte heller ett avslag på någon av dehär punkterna. Vill en regering genomföra förslag som återfinns i någon av de50 punkterna, får den regeringen vara så vänlig att återkomma till . De tre faser som regeringen indelar det fortsatta arbeteti kan anses vettiga, och säkert kommer de flesta regeringar att arbeta på ettsätt som påminner om det vår nuvarande regering varslar om som sin avsikt. lott har falht fyra väsentliga områden. 1. rikthnjerna fördatateknikens utveckling samt utvecklingen av det datapolitiska arbetet, 2. användningen avADB i statsförvaltningen, 3. teknikupphandlingpå dataområdet och 4. anskaffning avADB-utrustning. Vadbeträffar det första området, riktiinjer för utvecklingen, vill jag bara kortupprepa vad jag har sagt. Det vore bra för alla om en bred politisk enighetkunde nås när det gäller datapolifiken. Vi socialdemokrater har i finansutskottet försökt göra vadvi kan för att uppnå den enigheten. Folkparfiet och har haft sammainställning. Endast har valt konfrontation. De uppfattningar destår för är för oss socialdemokrater omöjliga att dela eller att kompromissamed. Rimligen borde dock det fortsatta arbetet idatadelegationen kunna bli konstruktivt, eftersom breda politiska lösningarryms inom det möjligas gränser. Den andra uppgiften som finansutskottet har haft attarbeta med är användning av ADB i statsförvaltningen. Frågan som rör ADB i statsförvaltningen behandlades avriksdagen . I det sammanhanget underströk hur viktigtdet var att statsmakterna på ett tidigt stadium fick insyn i det störreADB-systemets uppbyggnad. Det s. k. RS-systemet illustrerar vad det är frågaom. Inte minst behov måste beaktas. Det är bra att regeringenåterupprepar dessa synpunkter. Vi socialdemokrater har inte ändrat uppfattninghär heller. Enstaka moderater utgör ett undantag, men derasinställning förklaras ju av att de av ideologiska skäl vill göra statsapparatenså klumpig som möjligt, så ineffekfiv som möjligt och så svårhanterlig sommöjligt. När väcktes en moderat motion i riksdag som gällde insyn,arbetsmiljö, inflytande och demokratisk kontroll av de privata datasystemen? Aldrighar det såvitt jag vet gjorts. Aldrig kommer det att göras, trots attdatorbranschen domineras av de stora multinationella jättarna. tredje uppgift gällde teknikupphandlingpå dataområdet. Regeringen föreslår att ett speciellt organ inrättas ochatt datadelegationen får i uppdrag att utarbeta förslag om dessarbetsuppgifter, sammansättning och organisation. Från flera håll har det uttryckts förvåning överförslaget. Vi har redan en datadelegation, vi har styrelsen för tekniskutveckling och vi har statens industriverk - räcker inte detta, månntro? Vi socialdemokrater sätter oss inte emot att ett specielltorgan inrättas som ett provisorium. I vår partimotion framhåller vi hur viktigtdet är att statens, kommunernas och landstingens datorupphandling samordnas. borde ett organ av det slag regeringen villinrätta kunna inordnas i förslagsvis SIND:s - alltså statens industriverk -ordinarie uppgifter. Det väsentliga är dock att all statiig - och helst ocksåkommunal och landstingskommunal - upphandling samordnas. Därvidlag skulle etteffektivt näringspolitiskt medel ha tillskapats. I det sammanhanget är teknikupphandlingen på datorområdetbara en del - om än kanske den vikfigaste. Här har staten stora uppgifter att lösa. Kanske är det såatt den näringspolitik som blir nödvändig får koncentreramerpar- ten avinsatserna till en genomtänkt och sammanhållen offentlig teknikupphandling. I densocialdemokrafiska partimotionen 2408 säger vi: Vi har "fidigare vid upprepade tillfällen framhållitatt avsevärda resurser måste avsättas för ändamålet, om teknikupphandlingenskall kunna få mer än marginell betydelse för den svenska industrins tekniskautveckling". De 60 ä 70 miljoner som regeringen anslår för de närmaste3-4 åren, , är en droppe i havet, som visocialdemokrater ser det. Men det är, herr statsråd, en droppe i rätt hav, ochför förmågan att fill sist hitta fram ger vi regeringen vår eloge. Den fjärde uppgiften är anskaffning av ADB-utrustning. Enönskan att decentralisera upphandlingen av ADB-utrustning har stöd iregeringens proposition. Så länge det rör sig om rent praktisk anpassning utökad kompetens ute på myndigheterna har vi socialdemokrater inget emot ensådan utveckling. Den försiktiga hnje som valts i propositionen är en kloklinje. Vi delar inte den moderata uppfattningen att statskontorets ansvar påområdet skall försvinna. För att man skall få en bra samordning av den statligaupphandlingen och för att en statlig beställarkompetens skall garanteras börstatskontorets uppgifter i stort vara intakta. Jag yrkar alltså med det anförda bifall tillfinansutskottets hemställan i betänkandet i alla dess delar. Men det riktigt nya i den datapolitiska propositionen ärtillskapandet av s. k. Verkstadstekniska utvecklingscentra, VUC, ochprodukfionstekniska utvecklingscentra för processindustrin, PUP enligtpropositionens sätt att uttrycka sig. Dessa har förlagts fill redan befintliga tekniskahögskolor eller fill universitet med teknisk fakultet. Genom att man så snävtbetonar de forskande högskolornas betydelse och knyter aktiviteten fill sådanaplatser där vi formellt har en teknisk högskola kommer faktiskt Uppsalahögskoleregion att glömmas bort. I motion 2401 har socialdemokrater från ,, , , och pekat pådet djupt felaktiga i att inte satsa på det geografiska område i landet som ärmest industrialiserat. Det är nämligen högskoleregion jämfört med deandra högskoleregionerna. Vid bedrivs en mycket fin forsknings-och utbildningsverksamhet. I regionen finns en stor industriell erfarenhetinom elektronikområdena. Man behöver bara nämna ASEA och för att insevad det gäller. har vi stora industriella strukturomvandlingar pågång. i Domnarvet och vittnar om detta liksom i dagarnaSkinnskattebergskatastrofen. Näringsutskottetsäger beträffande PUP: "Utskottetdelar regeringens uppfattning att organisationsfrågan behöver Nr 151 övervägas ytterligare. Det finnsenligt utskottets mening inte anledning för Tisdagenden att nu uttala sig om den lämpligaste lokaliseringen av ett 18 maj1982 produkfionsteknisktutvecklingscentrum för processindustrin." Vi som har skrivit motionen accepterar detta för stunden, och vi utgår från Datapohtik regeringen handlar, och handlarraskt. I dessa utvecklingscentra får vi ett instrument för attmodernisera vårt näringsliv och göra det internationellt slagkraftigt igen.Genom dessa centra skulle ett progressivt utvecklingssamarbete kunna skapasmellan stat och näringsliv. Där så vore erforderligt kunde staten avlyftasamtliga eller delar av företagens utvecklingskostnader. För en ekonomi som , som måste bygga på den mestavancerade tekniska kompetensen, är dessa utvecklingscentra livsavgörande. I detta sammanhang, herr statsråd, får man inte varaförsiktig. Här skall inga sparåtgärder sättas in - här ligger framtiden förSverige! I detta anförande instämde OlleWestberg i , Sfig Alftin, , , , , , och (allas). 50 (): Är datorerna onda eller är de goda? Kommer deatt ge oss ett lyckorike eller skapa utslagning, arbetslöshet och ettstorebrorssamhälle där staten vet allt om alla? De här frågorna möter vi ofta i debatten utan att kunna genågra enkla svar på dem - främst kanske därför att utvecklingen i så hög gradär beroende av faktorer som ligger utanför det datapolitiska fältet, men ocksådärför att den datatekniska utvecklingen, liksom alla annan teknisk utveckling,kan utnyttjas på olika sätt. Tekniken i sig är varken ond eller god. Den skaparmöjligheter, och den medför risker. Den hittillsvarande debatten har emellertid i mycket storutsträckning kommit att koncentreras kring riskerna. Den svenska pessimismenhar fått breda ut sig, och datortekniken har kommit att stå som symbol förfaror för sysselsättning, arbetsmiljö, sårbarhet, integritet och mycket annat. Från moderat håll menar vi att detta inte är ettkonstruktivt sätt att betrakta den nya tekniken. Här har polifikerna en viktiguppgift. sade i sitt inledningsanförande att det finns en orosom vi måste ta på allvar. Jag delar den uppfattningen. Men vi har samtidigttill uppgift att medverka fill den framtidstro och optimism som så välbehöver. Det är viktigt att vi, inte minst i den polifiska debatten, pekar påde väldiga möjligheter som den nya tekniken, rätt utnyttjad, erbjuder. Det går attskapa ett bättre med datorernas hjälp. Det ärsant att datorerna kan medföra ett försämrat skydd för den Men det är också sant att ADB-system kan ge ett bättre ochsäkrare skydd för samma integritet än register. sant att negativaarbetsmiljöeffekter kan uppkomma genom datorisering. Men det ärockså sant att arbetsmiljön i många sammanhang kan göras väsentligt bättre medADB. På samma sätt kan enligt vår mening sårbarheten minskas,näringslivet utvecklas, den offentliga sektorn effektiviseras, nyaarbetstillfällen skapas och en rad andra positiva effekter uppkomma till följdav en aktiv och genomtänkt ADB-användning. När det gäller näringslivet och den ekonomiskautvecklingen i stort kan det inte nog understrykas hur viktigt det är att satsapå ny teknik. Jag noterade liksom med stor tillfredsställelse attOlof också var inne på de tankegångarna. Jag vill gärna i dettasammanhang citera vad en ledamot i denna kammare, professor ,skriver i senaste numret av . Han beskriver betydelsen avtekniska framsteg i en öppen ekonomi. Han sammanfattar på följande sätt: "Vår standard är i grunden inte en följd av vårabsoluta utan av vår relativa internationella konkurrenskraft. Om vi intenågorlunda kan hålla jämna steg med ett internafionellt genomsnitt när detgäller förmågan till teknisk utveckling och förnyelse kommer inte bara vårrelativa utan också vår absoluta standard att undermineras. Sedd ur dettaperspektiv blir teknisk utveckling ingenting som vi kan dagtinga om. Utanteknisk förnyelse har ingen framtid som industrination:" Det råder knappast något tvivel om att det välstånd somhar skapats i under framför allt det senaste halvseklet i betydandeutsträckning grundar sig på utvecklandet och utnyttjandet av ny teknik. NärSverige nu är i större behov av en förnyad industriell expansion än någon gångsedan välfärdsstatens framväxt borde det vara självklart för oss att betraktadata-och elektroniktekniken som en chans och en utmaning snarare än som en riskeller en fara! Därmed ar det också för sysselsättningen en fördel om nyteknik tas i anspråk. Denna uppfattning har förts fram bl. a. av den statligadata- och elektronikkommittén, som säger: "Ny teknik med syfte att effektivisera produktionenfår dels en volymeffekt som tenderar att öka sysselsättningen, dels enrationaliseringseffekt som innebär mindre arbetskraft per producerad enhet. Densammanlagda effekten i industrin av dessa tendenser beror av en rad faktorer,bl. a. den internationella ekonomiska utvecklingen i stort. Enligt DEK:s meningleder dock en fortsatt satsning på rationalisering inom industrin under allaomständigheter till den mest gynnsamma sysselsättningsutvecklingen för svensktnäringsliv." Detta är centralt i den datapolitiska debatten, och dettaär vi politiker skyldiga att föra ut. Men den nya tekniken innebär också möjligheter på andraområden. I takt med att det blir allt lättare att sprida ut den faktiskadatorkraften ökar möjligheterna att decentralisera beslutsfunktioner ochindividualisera arbetsuppgifter. Onekligeninnebär ett ökat teknikberoende sårbarhetsrisker, men som också harframhållits av den statliga sårbarhetskommittén - vi har, som statsrådet var inne på, ett betydande antal kommittéer på detta område - ärdessa risker i hög grad en effekt av samhällsutvecklingen i stort. Genom ensnabb spridning av kunskaper om den nya tekniken minskar också vårt nationellaberoende av andra länders kunskaper och material. Att detta beroende emellertidfortfarande är stort och behöver minskas illustrerades senast av den s. k.Datasaabaffären, som onekligen kan visa sig få besvärande konsekvenser försvenskt näringsliv. Integritetsskyddet skapades på ett tidigt stadium genomdatalagen. Det finns all anledning att ständigt vara på vakt mot nya hot motden enskildes integritet. Inte minst här i diskuterar vi oftaåtgärder och förslag på olika områden utan att alls fundera över vad effekternablir just för den enskildes integritetsskydd. Men också på detta område är detviktigt att understryka att datorerna inte bara representerar ett hot utanockså möjligheter. Genom den nya tekniken kan mycket i den offentligaverksamheten förenklas. Medborgarnas uppgiftsskyldigheter kan minskas, vilketvi moderater har fört fram som ett krav, och ett större mått av rättssäkerhetkan därigenom åstadkommas, vilket också är en fråga av central betydelse föross moderater. I praktiken innebär allt detta ett stärkande av den enskildesintegritetsskydd. Kommande talare kommer att mer i.detaljprecisera våra ståndpunkter i de ohka delfrågor som är aktuella . Jag harförst summariskt velat peka på att den datatekniska utvecklingen och datorernasinmarsch i det svenska samhället ingalunda behöver betraktas framför allt somett hot mot människorna. Problemen finns och de skall bemästras. Men det är avavgörande betydelse att vi utnyttjar teknikens möjligheter för att göraekonomin bättre, för att stärka näringslivets konkurrenskraft, för atteffekfivisera och rationalisera den offentliga sektorn men också för att göraden enskildes vardag bättre i olika avseenden. Det går att göra bättremed datorernas hjälp. Den andra frågan som jag tänkte uppehålla migvid i denna inledande runda är vilken uppgift politikerna har i samband med denfilltagande datoriseringen. Varför har vi den här debatten ? Vad är detegentligen vi skall göra? Vilka frågor skall vi ta ställning till? Vid ingången av detta decennium hade mer än 1 miljonarbetstagare direktkontakt med databehandlad information i sina arbeten. Inomen överskådlig framfid kommer den siffran troligtvis att ha stigit till attomfatta praktiskt taget varje yrkesverksam svensk. Det är givet - de tvåtidigare talarna har varit inne på detta - att den snabba datoriseringen kommeratt väcka frågor på en rad skiftande områden. I många sammanhang kommer säkertpolitikerna att ha anledning att göra ställningstaganden i den ena eller denandra riktningen. För att kunna göra det och för att kunna utnyttja de storafördelar som den nya tekniken erbjuder behövs ett genomtänkt synsätt pådatapolitiken. Därför kan det vara bra med en proposifion om en samordnaddatapolitik, och därför kan det vara bra med en riksdagsdebatt som den vi har . Vad som däremot vore allt annat än bra vore om slutsatsenskulle bli att Nr 151 politikerna skulle se som sin uppgift att styra ellerfatta beslut i alla frågor som den rör ADB-användningen. Denhittillsvarande snabba tekniska utvecklingen jg borde göradet uppenbart att det är varken möjligt eller lämpligt att försöka att medpolitiska centrala beslut styra den tekniska utvecklingen eller Datapolitikanvändningen av ny teknik. Den datatekniska utvecklingen skall i stället iförsta hand styras av önskemålen hos de enskilda medborgarna ute i företagen,organisationerna och myndigheterna. Detta hindrar självfallet inte att politikerna har ettbetydelsefullt ansvar för vissa sektorer. Men en angelägen och viktigdatapolifisk uppgift är också att avgränsa dessa sektorer och så långt möjligtförsöka ange vad det är politikerna skall ha ansvaret för. Det är viktigt attundvika en politisk expansionslusta som kan ta sig uttryck i en strävan att iden representativa demokratins namn genom centrala beslut avgöra alla ellermånga av de frågor som det bör ankomma just på den enskilde att fatta beslutom. Allas rätt att värdera teknik, som uttryckte det, måste justförbehållas i första hand den enskilde och skall inte läggas på politikerna somrepresentanter för de olika enskilda människorna. Man kan urskilja tre huvudområden som politikerna har ettansvar för. För det första har vi ett normgivningsansvar. På datorområdet kandet ta sig uttryck i att genom en datalagsfiftning skapa ett skydd för denpersonliga integriteten. För det andra har politikerna ett resursfördelningsansvarbeträffande den offentliga sektorn. Behovet av att satsa på exempelvisutbildning rörande den nya tekniken måste komma till uttryck i en politiskprioritering på utbildningssektorn. På det området har en del gjorts, menmycket återstår att göra. En del av de förslag som finns med i propositionen -som ju sammantagen inte innehåller så särskilt många konkreta förslag - rörjust utbildningssektorn. Jag skall återkomma fill en del av dekommentarer gjorde till det moderata ställningstagandet när detgäller breddutbildning i datafrågor. Men låt mig bara säga att vi har encentral uppgift att se till att stärka utbildningen i datafrågor på allanivåer, och då naturligtvis inte minst den tekniska högskoleutbildningen. Därkan också de tekniska utvecklingscentra som bl. a. har föreslagits avregeringen ses som ett bra och riktigt steg - i synnerhet om man, som genomutskottsbehandlingen skett, slår fast att det är viktigt att dessa centra finnspå de orter där det också finns företag som kan samverka med de produktionstekniskautvecklingscentra, så att således inte bara , och Göteborgbör komma i fråga utan också exempelvis den södra delen av ,representerad genom . Politikerna har för det tredje ett förvaltaransvar rörandeden offentliga sektorn.