prot · G50939 · 1981-12-31 00:00:00 — Att förslaget, när det tagitform, skall genomföras inom loppet av och att det inte finns någragarantier för all det efter ett val inte kan komma att ändras gör även delsituationen ännu mer svåröverskådlig. Del finns ju redan nu i överenskommelsenvissa uttryckliga förbehåll för kommande förändringar. Rättsstatens krav påatt alla medborgare skall behandlas lika kommer inte heller att uppfyllas. Enfamilj som för alt bygga upp ett eget hem eller för all lösa andra ekonomiskaproblem har varit tvungen att la lån med amorteringsskyldighet och höga räntorkommer i ett relativt sett sämre läge när marginalskatterna sänks. Det är ensjälvklar konsekvens av ^marginalskal^tesänkningen som kanske inte alla harklart för sig. Men om man införhårda begränsningar av ^vederbörandes rätt all göra avdrag drabbas denskuldbelastade dubbelt i förhållande ^fill den som klarat sin ekonomi utan lån.Och del tycker jag är stötande. Man kan tycka och tänka vad man vill omdet ^s. ^avdragskineseriet, som i vissa fall fått inte önskvärdakonsekvenser, stor ränteokänslighet och en del annat. Men långt mera stötandeär ändå enligt min mening all den familj som inte har kunnat lösa sinaekonomiska problem utan lån och som genom avdragsmöjligheterna kunnat få sinaräntekostnader sänkta till en rimligare nivå - det är vad det är fråga om -skall drabbas dubbelt negativt i förhållande till andra skattebetalare. Sådantslår enligt min mening i strid med principen om allas likabehandling. Än en gång: ^Wirtén skall integlömma bort att ^trepartiregeringen uttryckligen förklarade alt den inte ville binda sig för en sådan avdragsreform,men däremot ville utreda frågan, för att få klarlagt om och i så fall hur ensådan reform skulle kunna genomföras, självfallet - det sades också - mederforderliga garantier för rättssäkerhet och rättvisa. Del var detta som vi varberedda att göra - inte någonting annat, ^Wirtén. Vad vi då talade om vardessutom en marginalskattereform, inte en allmän skattereform, omfattande ävenförändringar av fundamentala ^skatterätlsliga principer om skatt efter bärkraftoch om ^symmelri i skattesystemet. Om förslaget till skattereform, ^m. Om förslaget till skattereform, ^m. a. brytningen med de två principernasom skapat de svåröverskådliga konsekvenser som jag här har berört. Det är bara 40 000 av Sverigesskattebetalare som får det sämre, har det påståtts i debatten. Delta är - ochdel har ^Wirtén bekräftat - inte sant. I verkligheten fårmajoriteten det sämre, ^omman ser till helheten. Men alldeles oberoende av hurmånga som får del bra och hur många som får det dåligt, kan jag personligeninte godta en reform som genomförs på en minoritets bekostnad. Och jag reagerarmot det slags matematik som regeringen använt vid bedömningen av vad som ärrättvist och orättvist. En orättvis åtgärd blir inte mindre orättvis därför attden drabbar bara ett begränsat antal människor. Och den blir inte mer rättvisdärför ^aft majoriteten vinner på den^.^ I en ^rällsslal - jag upprepar det -förutsätts det alt alla skall behandlas lika. I debatten har det från regeringens sidagjorts gällande, att eftersom den ^s. k. reformen genomförs , fårde enskilda människorna möjlighet att successivt anpassa sig och sin ekonomiefter de nya reglerna. Men alldeles oavsett all en sådan anpassning inte rimligenkan gälla i fråga om ^inflafionsutvecklingen, gör argumentet faktiskt intesaken bättre. som gått har en mängd hushåll åsamkatsbetydande förmögenhetsförluster. Det är bara bra, har det sagts ifråndepartementets sida, att villapriserna sjunker, eftersom de har varituppskruvade på en för hög nivå. Man är tydligen alldeles okänslig för deberörda människorna. Och möjligheterna att åstadkomma en anpassning som intehelt förändrar den enskilda familjens ekonomiska situation är faktiskt i regelstarkt begränsade. k. rika människor kan noggenomföra en anpassning utan alltför stora svårigheter. Men för människor sominte har andra tillgångar än det egna hemmet och som byggt upp sin ekonomi pålångsiktig förräntning och amorteringar av lån, vilket utgjort en avgörandeförutsättning för deras ekonomiska planering, blir situationen ^fakfiskl intenämnvärt lättare, om omställningen skall ske . Deras verkliga^ränlebelastning för lån med en löplid , som del i regel är frågaom, kan i många fall mer än fördubblas och den säkerhet som de har för sina låni det egna huset väsentligt sjunka i värde. Jag skulle därför motbakgrund av detta vilja fråga ^Wirtén, om han inte har förståelse för deaspekter som jag här har redovisat, om han inte delar min uppfattning attskatteomläggningar inte borde gå till på del här sättet, om inte myndigheternai samband med ibland ofrånkomliga förändringar av de ekonomiskaförutsättningarna för medborgarna bör genomföra sådana först efter noggranna,sakliga utredningar och med redovisning av fullständigt och noga genomarbetatmaterial, och, , om inte den principiella utgångspunkten för sådanautredningar bör vara alt alla medborgare skall behandlas lika. Kan ^Wirtén verkligenfinna det rimligt att två familjer med exakt samma inkomst och sammaförsörjningsbörda, som bor i likadana hus i samma bostadsområde, skallbehandlas ^skatterättsligt olika, därför att den ene har ärvt sitt hus eller köpt det för ett antal årsedan, medan den andre ganska har köpt sitt hus, eller därför alt denene har fått sitt hus ^statsbelånal, medan den andre har tagit sitt lån på denöppna marknaden? ^Budge^lministern tordeobservera att jag här har förbigått de aspekter som kan sammanhänga medmedborgarnas krav på alt vallöften skall hållas - även sådana vallöften som harfått "en olycklig formulering". Om förslaget till skattereform, ^m. 12 Ekonomi- och budgetministern ^WIRTÉN: Jag skulle speciellt viljala upp den principiella fråga reser om hur politiska beslut skallkomma till. Jag finner det ganska intresseväckande att mer ellermindre ifrågasätter alt man kan gå in i förhandlingar och göra vissaeftergifter för all nå ett viktigt resultat, I den här frågan har jag så mångagånger i upplevt all "moderata ^samlingspartisler" sägeratt man i ^trepartiregeringen kom överens om att lägga fram ettförhandlingsförslag till socialdemokraterna. Det var sista , längre änså kunde man inte gå. Så uttryckte sig t. o. ^m. den nye moderatledaren i TVnyligen - helt fantastiskt. Del minsta steg längre än de tre partierna komöverens om går de inte med på. Då tycker jag-om delta också är - alt skulle ha varit karl för sin hatt och sagt; Jaggår inte och förhandlar, för jag inser att jag inte kan få hem ettförhandlingsbud till sistakommatecknet. Skall man nå resultat med arbetet vid förhandlingsbordet är detnödvändigt att man också är på del klara med att den andra sidan har sinasynpunkter. På något sätt måste sidorna mötas för att få en överenskommelse. Jag vill gärna rikta frågan till GöstaBohman: Var det ärligt menat från moderata samlingspartiets sida att försöka nåen överenskommelse med socialdemokraterna, eller var det bara ett skenspel?Ville man inte nå en överenskommelse på bred parlamentarisk bas? 1 så fall hadevi helt olika utgångspunkter när vi satte oss ned och resonerade medsoci^aldemokraterna. Vi från och hävdade - och det tyckerjag är del enda ärliga och självklara - att om man vill nå framgång i en myckelviktig skaltereform får man försöka kompromissa sig fram till någon helhet somfrån båda sidor är acceptabel. säger , och det är ocksåhelt ^fantasfiskt, att ^mittenpar-^fierna bara har ställt upp påsocialdemokraternas skattepolitik. Vad är del för nonsens? Här harsocialdemokraterna i ^årfionden bekämpat sänkta marginalskatter. Så sent somhösten 1980 lade man fram förslag i denna riksdag om att höjamarginalskatterna. Sedan började det hända saker, och vi sade i den dåvarande^trepartiregeringen: Här ^f^inns del verkligen skäl att överväga om man interent av kan få en överenskommelse över partigränserna. Det var det vi villetesta. Vi gjorde det ärligt, och vi nådde framgång. Ingen kan säga annat än altdet är något väsentligt som har inträffat, om av inkomsttagarna får enmarginalskatt på högst 50 %^.^ Och det gäller något som både ochjag har betecknat som ett ^huvudpro- Om förslaget till skattereform, ^m. ^blem i den svenska ekonomin, somomöjliggör dynamik. Det måste löna sig att arbeta och spara i stället för att,som tendensen varit och , låna sigtill förmögenheter. Är det en rimlig ekonomi? har jusjälv, i det brev som jag citerade här tidigare, sagt att det var viktigt altfå en samtidighet i marginalskattesänkningen och avdragsbegränsningen. Varförinte stå fast vid del? säger attskatteöverens^kommelsen inte är ett helt färdigt förslag. Del är dock, låt migpåpeka det, i sina huvuddelar ett fullt klart förslag. Information om del harockså givits på ett riktigt sätt. Det var ^f. när påstod allvi givit fel information som jag skakade på huvudet, om jag får ta med den lilla parentesen. Jag hävdar att vi icke hargjort det. Del har varit en bred debatt kring förslaget, som i sina huvuddelarnu är klarlagt. Att det finns vissa delar av förslaget som vi skall fortsättaalt utreda undantar inte själva grundstommen. Hela svenska folket vet vad denbetyder och vad man har all inrätta sig efter i sin privatekonomi. Det var ändå väldigtskönt att få det erkännandet från att moderata samlingspartiet harbidragit till skräckpropaganda. Hananvände visserligen inte det ordet, men han medgav att man från hans partissida har fört debatten efter de linjerna. Ingen kan gärna förneka att man frånmoderata samlingspartiets sida har överdimensionerat svagheterna på ett sådantsätt att man fjärmar sig från verkligheten. När man, som ^Troedssonexempelvis har gjort i en tidningsartikel^,^ talar om alt det kommer att varaen miljon löntagare - om jag minns rätt - som når över gränsen för marginalskall, har man gjort antaganden som inte håller. ^Troedssonhar inte sagt detta i den här debatten men väl i ^tidningsdebalten. Jag skall inte fördjupamig mycket mer i detaljer. Huvudfrågan är ju om man inte i del politiskaarbetet skall försöka eftersträva parlamentarisk enighet, om det finns sakligaförutsättningar för en sådan. Det är sådan enighet jag tycker att vi har nått.Vi har fått en ^marginalskatlesänkning. Vi har klarat ett inflationsskydd somär tillfredsställande . Vi har kvar lagen om inflationsskyddbortom 1985. Då får vi la upp frågan om hur det skyddet skall vara det året ochde följande inkomståren. Vi har fått en avdragsbegränsning i ett läge där man -det måste vi erkänna - fått en sjuk ekonomi, där avdragsvolymen vuxit på ettsådant sätt att avdragen närmar sig hela den statliga inkomstskattens volym. Jag har här redogjortför resultatet av skatteöverenskommelsen som - det är jag övertygad om - är ettav huvudelementen i vår strävan att få fart på ekonomin under ^1980-lalet. Detarbetet förtjänar mer att hedras än att klandras. 13 ^(m); Jag hade faktiskt väntat mig att få ett jasom svar på mina frågor. Det fick jag inte. Däremot fick jag indirekt del klarabeskedet att en uppgörelse är viktigare än rättssäkerhet,^skatleprinciper och rättvisa. Jag tycker alt det är allvarligt. Är det inte, sade Rolf^Wirtén, viktigast att göra eftergifter, om man får ett resultat? Nej, heltavgörande är ^v^('//ce^r^ resultat man får-inte ett resultat som innebär frångår sina uttalanden och sviker gjorda utfästelser. Menade ni allvar i era förhandlingar?frågade ^RolfWirtén. Visst menade vi allvar i förhandlingarna. Men glöm intebort att förhandlingarna hade föregåtts av myckel långtgående överläggningarinom regeringen, där vi hade kompromissat oss fram till vissa underlag förförhandlingarna! Det leder självfallet ^fill att möjligheterna att därutöverkompromissa i huvudförhandlingen, så att säga, är starkt begränsade. I varjefall förutsätter kompromisser i det fallet att ^man/ö^«f talar med sinapartner. Ni gjorde upp vid sittande bord bakom ryggen på oss, ^Wirtén, ochdet är det mest allvarliga i den här situationen. Skillnaden mellan Rolf^Wirtén och mig, mellan och ^å^ ena sidan och moderaterna^å^ andra sidan, är all det för ^Wirtén och hans vänner är viktigast attfå en överenskommelse med sossarna - vad den än innehåller, tydligen - medandet för oss är viktigast alt överenskommelsen får ett sakligt riktigt innehåll.Socialdemokraterna "sänkte" ju skatter under större delen av ,^RolfWirtén. Följden blev att del hela liden blev ökade marginalskatter, därföratt de inte hade någon indexreglering av skatteskalorna. En sådanindexreglering var ett av de viktigaste målen för den borgerliga politiken, ochden genomfördes trots socialdemokraternas motstånd. Då var del aldrig fråga omnågra förhandlingar. Vi genomförde detta i . Del viktigaste är underalla förhållanden att resultatet blir godtagbart, och det är den frågan som vidiskuterar. När jag nu gör medgivandet, ^RolfWirtén, att också vi deltog idebatten när den fördes som värst , då säger ^Wirtén att det äralt bedriva "skräckpropaganda". Men det var ^Wirténs ^e^gn^a^^s(^/^f^r^a^r^ som vi baserade debatten på. Om jag öppet och ärligt medger attmoderaterna deltog i den debatten, skall man inte behöva bli beskylld för allbedriva skräckpropaganda. Det är inte hederligt. Det finns anledning attse tillbaka på det förflutna när man diskuterar de här frågorna och på vad vihar gjort i ^treparfiregeringen. Jag satt som ekonomiminister och fick bärahundhuvudet för det mesta. Tyvärr fick jag inte igenom allt jag ville - annarshade del varit bättre ställt med ekonomi. Men det var ofta mycketimpopulära åtgärder som vi fick genomföra. Vi fattade beslut om dessa gångefter gång här i med en rösts majoritet, därför att vi ansåg dem varaviktigare för landet och för ^framfiden än uppnåendet av en enighet som skullekunna leda ^fill att resultatet blev sämre. Varför skulle delta inte gällaockså i denna centrala fråga - som inte minst ^folkparfiet och hadedrivit så länge - som gäller marginalskattesänkningen? Varför skulle manplötsligt då anse att det var viktigare att nå en överenskommelse medsocialdemokraterna än alt hålla ihop ^trepartiregeringen? Det är det som är såegendomligt. Jag skall be att få citera vad och folkpartietskrev när de kritiserade 3Riksdagens protokoll 1981/82:39-^41 Om förslaget till skattereform, ^m. Om förslaget till ^skattereform, ^m. skattereform i början av ^1970-lalet.Vad ni skrev då är ungefär detsamma som vi säger . Men när ni skrev dettyckte ni att det var alldeles riktigt och bra och fint på alla sätt. När visäger samma sak eller något motsvarande kallas det emellertid förskräckpropaganda. Ni skrev alltså med anledning av reform bl. "Regeringen har föreslagit attskattesänkningarna skall betalas med ökade skatter. Delta försämrar ekonominför stora grupper. Att föreslå lättnader på ett område och ta igen detta genomökade pålagor på andra områden kan vi inte acceptera." -Det var då det. "Höjdlöneskatt försvårar sysselsättningen, höjer kostnadsläget, skapar krav påkompensation och är allmänt ^prisuppdrivande. Inkomstökningar som enbart utgörkompensation för prisökningar får inte slå igenom i ökat skatteuttag. "-Del var då det, "Effekterna av skattejusteringen har inte belysts^fillräckligt tydligt. Man bör inte studera effekterna endast . En radolika förutsättningar måste vara kända för att en realistisk bild över denenskildes eller en familjs ekonomi skall kunna tecknas. Allt pekar på att depluseffekter som först kan uppstå för flertalet förbyts i underskott," Var också de här kristallklarauttalandena följden av några slags "olyckliga formuleringar", ellermenade ni vad ni sade den gången? Jag tycker att det skall vara någon ordning iordoredan. Vad som/ö^r^e^ ett val anses vara enlyckad formulering kan ju inte rimligen efter ett val få rubriceras som enolycklig formulering. Det borde ^Wirtén och jag kunna vara överens om, Iärlighetens och anständighetens namn i varje fall. 14 Ekonomi- och budgetministern ^WIRTÉN: Detta medlika behandling är något som tillmäter stor betydelse ur^rättssäkerhelssynpunkf. Det håller jag gärna med om. Den skall vi naturligtvisvärna om. Men om vi ser på hurdagens skattesystem ser ut och hur det utnyttjas, finner vi ^onekUgen mångainslag som visar att vi inte har den lika behandling som både ochjag ur strikt principiella utgångspunkter skulle kunna önska oss. Det är heltklart all vi med den nuvarande möjligheten att utnyttja ^avdragsrälten fåtteffekter som för de vanliga inkomsttagarna framstår som orättfärdiga. En 200^000-kronorsinkomstlagare kan, genom att göra ett avdrag på ca ,^,^få en skatt på . medan den som inte kan göra ett sådant avdrag får enskatt på . Där ser vi vilket språng det finns mellan olikakonsumtionsmöjligheter för inkomsttagare med resp. utan ^underskotlsavdrag. Dessa möjligheter harnaturligtvis inte en inkomsttagare i de lägre skikten^.^ Del är jag helt överens om. Man kan naturligtvis göra avdrag också i de lägreinkomstskikten^,^ men de får aldrig så här stora effekter på den privataekonomin. Att effekterna av ^avdragsrälten har skenat i väg på detta vis harbåde och jag sagt oss inte kunna acceptera. Vi måste göranågonting ål del förhållandel. Därför vill jag gärna fråga; Hur längemenar att det skall dröja innan vi kan göra någonting åt dennafråga? När vi lade fram vårt^marginalskalteförslag tillsammans med moderata samlingspartiet avsåg delförslaget . Då sade jag, och mänga andra center- och ^folkparlislalsråd,all med en så som då återstod skulle del vara omöjligt att få fram ettnågorlunda genomarbetat förslag. Del är naturligtvis ett skäl, ,till att vi gick med på att vänta innanmarginalskattereformen saltes i sjön. Vi fick därmed lid all utarbetaförslagen. Del har vi gjort i arbetsgruppen. har vi en grundstomme tillförslag om hur ^avdragsrälten kan begränsas klar ^. Vi har alltså inte bytt fot när detgäller att ställa krav på rättssäkerheten. Får jag fråga : I vilkaavseenden ifrågasätter eller omöjliggör våra förslag rättssäkerheten i ?Det är en fantastisk beskyllning som för fram. I vilken del har vimed denna avdragsreform undergrävt rättssäkerheten i ? All man ändrarvillkoren är klart. Del gäller alla ^polifiska beslut som har någotinflytande på privatekonomin. Del måste vara ^polifikernas rättighet att ändraförutsättningarna på olika områden, bara det sker på ett sådant sätt allmänniskorna har möjlighet att anpassa sig ^fill dem. Har man då givitmänniskorna ^fillräcklig tidsrymd för en sådan anpassning, så har också deändrade förutsättningarna genomförts på ett ^rikfigt sätt. beskyllermig för att skapa rättsosäkerhet, men rättsosäkerhet skulle naturligtvis hablivit följden av den modell som möjligen kunde ansett vara bättre- om han ville göra en begränsning i avdragsrätten. Dessa förändringar på olikamarknader hade inträffat även då. Och kom ihåg, , att vad som framförallt har påverkat kapitalmarknaden är inte avdragsbegränsningen ulan^marginalskaltesänk^ningen, och den vill ha. Så inte heller efterden argumentationslinjen håller påslåendet att vi skulle ha störträttssäkerheten i . Det var ytterligare en allvarligbeskyllning i inlägg - att eller ^folkparfiet, vilket delnu var, skulle ha gått bakom ryggen på moderata ^samlingsparfiet. Var vänligprecisera det, ! Här har verkligen ingen gått bakom ryggen pånågon. Jag vill meddela kammaren att den förste som jag talade med innanKjell-Olof ^Feldt och jag började förhandla var talade medhonom innan jag talade med de andra två partiledarna. fick exaktsamma information som de andra ^parfiledarna om förhandlingen. med vid förhandlingsbordet vid alla förhandlingstillfällena och kundesäga vad han tyckte och tänkte. Hans påstående att vi skulle ha gått bakomryggen på honom är verkligen upprörande. Jag kan inte förstå hur han kan kommamed en sådan beskyllning. Moderata samlingspartiels förslag omexempelvis hur man ^viU dra in bostadssubventionerna har mer långtgåendeeffekter än de marginalskattesänkningar och avdragsbegränsningar som vi fråncentern och har föreslagit. All förändra privatpersoners ekonomi sådramatiskt som Om förslaget till skattereform, ^m. Om förslaget till skattereform, ^m. parti föreslår i sin ^parlimolion ärmyckel mer långtgående än hela del förslag som vi har gjort upp medsocialdemokraterna om. När talar om allbarnfamiljer i ett stort antal villor i drabbas hårt av våra förslag ärdel inte sant, vet alt det för ett mycket ringa antal villaägareblir någon mer påtaglig effekt av den här överenskommelsen. En vanlig^stalsbelånad villa kommer inte att beröras av avdragsbegränsningen. Det ärenbart ^marginalskaltesänkningen, som själv står bakom, som kanpåverka de familjernas ekonomi, inte avdragsbegränsningen. 15 ^(m); Ingen har påstått att vi harbra skattelagar och ett bra skattesystem, och människor som är skickliga kannaturligtvis anpassa sig efter dem. Men de har faktiskt den rätten. Har vistiftat lagar som är bristfälliga, har människor rätt och skyldighet att levaefter de lagarna så länge de gäller. Men det är vår sak att ändra dem. Manskall inte klandra den enskilde. Och jag tycker del är litet rått av Rolf^Wirtén att säga att människor "tar på sig ett underskottsavdrag" föratt få en förbättrad ekonomi. ^Wirtén bidrar därmed till att sprida denfelaktiga föreställ^ningen att människor som har ^underskotlsavdrag inte harmotsvarande utgifter. Dessutom får de skatta för sina ränteinkomster. Vad nigör nu är att ni bryter sönder ^symmetrin i skattesystemet för de människor somblir direkt berörda. Om detta skall vara ett försvar föråtgärden att begränsa avdragsrätten, varför gick ni då inte ut i valrörelsenoch talade om för folk vad ni tänkte i den här frågan? Ni utfärdade i ställetett fribrev och sade att avdragen skulle bevaras i sin helhet. Varför sade niinte i stället all detta med avdragen är fel, det är stötande, det skall bort?Det sade ni inte. efteråt har ni sagt det. Varför har ni inte fullföljt denutredning som fick i uppdrag att undersöka underskottsavdragen? Såvitt jag vethar den utredningen inte sammanträtt på myckel länge, och i varje fall drivsinte arbetet i den här frågan så som det borde ha drivits. I stället har nigjort en rent politisk utredning. Fullfölj i stället utredningsarbetet i denkommittén, så kanske del visar sig att den ^s. ^Kleppemodellen är en omöjligmodell som står i strid med hela det svenska skattesystemet. När jag talar omrättsosäkerhet menar jag att man inte skall ha skattelagar som på ett orättvistsätt drabbar människor som har anpassat sig efter tidigare lagar. Jag harbelyst i mitt tidigare anförande att er ändring kommer att innebära altmänniskor i exakt samma ^inkomslförhållanden kommer alt drabbas helt ^o^hka avden reform ni vill genomföra. Detta står i strid med de^rällssäkerhetsprinciper enligt vilka en rättsstat skall arbeta. Det skall intevara så all om man genomför en ändring skall den ske på bekostnad av andra, ^Wirtén hade endebatt vid imars, bara en månad innan uppgörelsen träffades. sadeRolf ^Wirtén att del måste vara genomtänkta förslag, så att man inte slår Nr39 blintmot människor som varken du - sade han till vederbörande motpart - ^Månda^eenden ^"ellerjagvill skall drabbas. Hur blir det exempelvis med de många villaägare ^oq somhar ett bygge i gång eller just har flyttat in i en villa? De har byggt upp ^' helasin ekonomi på ^avdragsrälten, i varje fall i ett inledningsskede. Innan ^q^^^ ^förslaset till man tar tillnågra drastiska åtgärder måste förhållandena genomlysas på ett skattereformordentligt sätt. Det är del regeringen vill göra." Och det är därför vivill utreda frågan. Ni träffade uppgörelsen innan den utredningen vargjord. Hur menar att ett enskilt hushåll, en enskild vanlig ^Ijänslemannafamilj som bori villa utanför ^Slockholm, skall ha på sig för att lägga om de lån på 10,15^eller20årsomvederbörandehartagil, för att kunna anpassa sin ekonomi på ettrimligt sätt till de nyabestämmelserna? De får anpassa sig,sade ^Wirtén. Menar ^Wirtén då att de skall flytta, eller vad menarhan? Hur skall de bära sig ål för att klara sin ekonomi? Konsekvensen måste jubli att de skall flytta. Vi resonerar nu inte ommarginalskatteomläggningen som sådan.