prot · G509143 · 1981-12-31 00:00:00 — Den statliga verksamheten har endast lämnat små ochmarginella bidrag till den kampen. Och så mycket mer lär man väl inte hinnamed, eftersom verksamheten, f. n. i varje fall, beräknas upphöra . Bilden av regeringens bristande handlingsförmåga när detgäller kampen mot arbetslösheten i dagens samhälle blir därför nu än merkomplett. Den ekonomiska aktiviteten i samhället hålls för låg, vilket gerarbetslöshet och sjunkande efterfrågan på arbetskraft. Dearbetsmarknadspohtiska insatserna är otillräckliga. Ersättningarna fill dearbetslösa följer inte behoven, vilket har ökande socialhjälpskostnader fillföljd. Och sluthgen: Regeringen är för passiv när det gäller att finnamöjligheter för den egna, den statliga, verksamheten att medverka i kampen motarbetslösheten. Men löneministern tröstar sig med att bidraget tillungdomsplatser kan betecknas som framgångsrikt! Vore det inte attvakna ur törnrosasömnen? Ett gammalt ordspråk säger: Den som tror att han ärvis, bor nära en åsna. 9ANITA (): Ungdomsarbetslöshetens negafiva utveckling iden senaste lågkonjunkturen är effekter av en borgerlig åtstramningspolitik.Under andra halvåret 1981 gick i genomsnitt 15 000 fler ungdomar arbetslösavarje månad jämfört med . En viss säsongmässignedgång kan inte försvara den höga ungdomsarbetslöshetsnivåsom nu uppvisas. Av de 41 000 ungdomar som var arbetslösa hade 45 %varit utan arbete över och över . Med längrearbetslöshetstider följer också risken för ökad social utslagning. I och i andra storstadskommuner ter sigutvecklingen mycket oroande. I uppgick antalet arbetslösaungdomar till 4 350. Det är en ökning med 46 %jämfört med samma månad , som antalet kvarstående ledigaplatser vid månadens slut var mindre än . Det betyder attdet nu går två tre arbetslösa på varje ledig plats i . Det är pådenna arbetsmarknad som ett ökat antal arbetslösa Stockholmsungdomar skallkonkurrera om de få lediga platserna. Ungdomar med kort skolutbildning, t. ex.enbart grundskola, har en högre arbetslöshetsnivå än ungdomar med längreskolutbildning. I är andelen ungdomar med kort utbildning högreän i andra delar av landet. \ denna situafion, med ett besvärandearbetsmarknadsläge, är både utbildnings- och arbetsmarknads-inriktade åtgärderoerhört vikfiga för dessa ungdomar. Denförda regeringspolitiken beträffande 16-17-åringar som ej gått vidare tillgymnasieskolan har, sedan ungdomspropositionens tillkomst, varit klartotillräcklig. Det måste vara genant, åtminstone för folkpartisterna iregeringen, eftersom de företräder ett parti som garanterade alla16-17-åringar arbete eller utbildning. har i alla fall sedan 1976haft på sig att införa den s.k. ungdomsgarantin. I brist pååtgärder från regeringen för 16-17-åringar har kommunerna tvingats vidtaåtgärder för att hålla nere arbetslösheten bland de yngsta ungdomarna. Underhösten 1981 var ca 2 500 ungdomar i hela landet föremål för insatser medkommunala medel. Insatserna från kommunerna har varit oerhört betydelsefullaför att hålla arbetslösheten på en lägre nivå. Införandetav ungdomsplatser skapade en ny möjlighet för många ungdomar att erhållasysselsättning. fanns 470 beslutade ungdomsplatser för16-17-åringar i . Därtill kommer bidrag med 300 platser.Antalet arbetslösa 16-17-åringar i uppgick i genomsnitt till ca 900. Flickornas andel därav var . Denbegränsade efterfrågan på sömmarvikarier och det stora antalet -14 500-ungdomar som kommer ut från gymnasieskolan i till Sommarenkommer att speciellt drabba de yngsta ungdomarna utan längre utbildning. bedömning överförs ca 2 500 ungdomar till skolansuppföljande verksamhet . Fortsatta insatser när det gällerungdomsplatser kommer därför att behövas i för16-17-åringarna. Enåtgärd som skulle kunna underlätta för kommunerna i deras arbete för att skapafler ungdomsplatser är att de stadiga verken och myndigheterna verkligen tarsitt ansvar och ställer upp. I några av de kommuner jag varit i kontakt med ärdet på följande sätt: T. ex. och har 6 statliga ungdomsf)latser av53 totalt. I kommun är inte en enda ungdom placerad på statligarbetsplats, och i är det 5 av 31. Detskulle kunna vara oerhört många fler med tanke på storleken på statens verk ochmyndigheter i . Slutligen,fru talman, vill jag påpeka att det snabbt behövs rikthnjer till kommunerna omstatsbidrag för den fortsatta verksamheten med ungdomsplatser. Dessutom måstestatsbidragen vara så utformade att skolans uppföljande verksamhet får enfastare organisation. , , anställs ofta syo-konsulenter på kortvariga, otryggaanställningar beroende på regeringens besparingsiver inom skolsektorn. Skolansuppföljande verksamhet för 16-17-åringar kan ej vara säsongbunden och knutentill skolans terminssystem. Exemplet , där ungdomscentret stänger översommaren på grund av personalens anställningsförhållanden, är oroande medtanke på skolans övertagande av ungdomsplatserna fr. o. m. . Vadtänker löneministern göra åt detta? Omungdomsplatser inom den statliga förvaltningen Om ungdomsplatser inom den statliga förvaltningen 10LARS (): Liksom skulle jag vilja knytaan till det säger på slutet i sitt svar på , nämligen att den statliga sektorns bidrag tveklöst kanbetraktas som framgångsrikt. Bilden är naturligtvis litet olika i olika delar avStorstockholm. Om jag betraktar den nordvästra sektorn, som jag själv kommerfrån och som omfattar , , , , ,och kommuner, finner jag att den allmänna bilden är attdrygt 300 ungdomsplatser har anmälts. De är fördelade med en tredjedel på statliga,en tredjedel på kommunala och en tredjedel på privata arbetsplatser. Av dessaär ca 130 platser tillsatta, vilket alltså i runda tal är en tredjedel av dettotala antalet. Ser man på enbart den statliga delen - alltså ett hundratalplatser - finner man att av dem är nu bara fem tillsatta. Man kan naturligtvis dra olika slutsatser av de siffrorna.En slutsats som ligger nära till hands är att ungdomarna och arbetsplatsernainte passar varandra särskilt bra. Om den förklaringen skulle vara fillämplig påen stor del av den aktuella differensen, måste man väl ändå ompröva platsernasart. Och jag skulle vilja fråga : Har statsrådet över huvud tagetnågon information om vad det kan bero på att differensen är så stor mellananmälda och filisatta stathga platser? Det är ju dem vi diskuterar nu - deandra sektorerna får vi återkomma fill i andra fora. Kan det möjligen vara såatt kraven som ställs för dessa ungdomsplatser är sådana att de inte passar dehär ungdomarna särskilt bra? Hur avser i så fall regeringen att agera i ettsådant läge? Det är ju inte bra om man har ett stort antal platser som ärfärdigförhandlade och det sedan finns stora gluggar, dvs. väldigt fåungdomsplatser filisatta. Då måste man ställa frågan vad den differensen berorpå. Frågan, om man i såfall avser att följa upp och värdera den härtillsättningen så att man får klarlagt vad detta beror på, går därför tillstatsrådet . Det är klart att problemet inte är så enkelt. En del av deungdomar det här gäller kan vara svårplacerade, men då är det desto viktigareför staten att i det här fallet hjälpa till och se fill att platserna är av denarten att ungdomarna kan placeras på dem. Det är självklart att den sektor som jag verkar i - dennordvästra - också drabbas av att det inte givits något besked om hur det blirefter . Ungdomskullarna ökar ju där också, vilket gör att problemenkan öka. De statliga åtgärderna mot kommunerna när det gäller skatten slårnaturligtvis så att kommunerna får svårare att kompensera sig för minskadestatliga insatser. Det är allmänna problem som kommer upp och som får läggastill detta mera speciella problem med de stadiga platserna. Jag nöjer mig med det här nu och hoppas att statsrådetJohansson kan ge någon belysning av problemet. Det är klart att den här debatten väldigt lätt vidgas till en allmänekonomisk-politisk debatt, en allmän sysselsättningsdebatt, och inte kommer attgälla det som interpellationen avsåg. Om ni ursäktar mig skall jag försökahålla mig till vad interpellationen i huvudsak avsåg och det som MargaretaPalmqvist frågat arbetsmarknadsministern om: "Vilka åtgärder är arbetsmarknadsministernberedd att vidta för att förmå de statliga företagen, de affärsdrivande verkenoch statsförvaltningen att i prakfisk handling medverka till att 16-17-åringarfår bättre tihgång fill ungdomsplatser?" Jagtror att det kan finnas behov av litet information om det arbete som hittillshar bedrivits på det här avgränsade området. Jag skall nämna några fakta som nisäkert känner till en del av. Detcentrala avtalet, som var själva grunden för att man skulle kunna gå vidare påden stadiga sektorn, slöts . Jag hoppas att ni känner tillden tid som åtgick från det att den privata sektorn hade slutit sitt avtal ochett par månader framåt under förhandlingarna. Men redan innan det avtalet slötshade jag genom min statssekreterare tagit inifiativ till att gå ut och viadepartementen sätta i gång och kardägga situationen framöver beträffandemöjliga ungdomsarbetsplatser. Deinledande kontakterna med departementen ägde rum den 9-31 mars.Sedan har vi gått ut med förfrågningar tih ohka myndigheter frånregeringskansliet. De innebar att myndigheterna skulle tillsina fackdepartement lämna uppgift om hur många ungdomsplatser de ansåg sigkunna ställa till förfogande . anmodades myndigheternaatt, inkomma med en redovisning av det faktiska resultatetav vårens verksamhet, inkluderande uppgift om såväl det faktiskt uppnåddaantalet platser som vissa "mjukdata" avseende sådana möjligheterresp. svårigheter som bidragit till att underlätta eller försvåra arbetet.Myndigheterna informerades då också om att de kommer att fånärmare anvisningar om hur denna redovisning skall utformas. Detär några av de åtgärder som har vidtagits, och de har vidtagits i den takt somdet över huvud taget har varit möjligt att klara det. Uttalandet iinterpellationssvaret skall inte tolkas som att detta arbete är färdigt. Det ären process som vi är mitt inne i. Det är en feltolkning när man säger att jagär nöjd. Det finns ingen anledning att uttala sig om något annat än formen,dvs. ungdomsplatser som instrument i arbetsmarknadspolitiken för attsysselsätta 16-17-åringar. Sedan får vi se senare vad resultatet av det blir.Om vi gemensamt har dessa förutsättningar, borde vi kunna resonera om dessafrågor i något mer avspända former. Låtmig gå in på några av de synpunkter som har kommit fram i de gjordainläggen. Först till frågeställningar. Vi har under sentid fått statliga ungdomsplatser i . nämndesjälv att F 18 har lovat ställa upp med nio platser. Omungdomsplatser inom den stat liga förvaltningen Om ungdomsplatser inom den stathga förvaltningen ungdomsplatsersom nu finns i finns enligt ganska aktuella uppgifter fem inomteleverket, en på och sex på länsarbetsnämnden. Men jag betonar återigen att det är fråga om en process.Här sker hela fiden saker. Vi har förhoppningar om att den siffra på drygt 4000 som jag har nämnt efter hand kommer att förverkligas och noterar att det nugår i ganska hygglig t:ikt. Jag hoppas att det skall gå snabbt och att destatliga myndigheterna inte skall dröja med verkställigheten på detta område. Regeringen beslutade , alltså , om ensådan ändring i förordningen om bidrag till ungdomsplatser att möjligheteröppnas för användning av pengar från detta budgetår under nästa budgetår ochbeslutade om den förlängning av ungdomsplatsernas användning som är aktuell. Frågan om överföringen till skolan bereds f. n. inomregeringskansliet av en arbetsgrupp med företrädare även för myndigheterna.Även på denna punkt måste det bli samråd med parterna, och åtskilliga tekniskafrågor tas naturligtvis upp i den arbetsgruppen. ställde ytterhgare några frågor. Detär ännu inte färdigförhandlat om samtliga de 4 000 platser som jag har nämnt. Menvi räknar med att är ungefär hälften färdigförhandlade. Jag haralltså uppdragit åt en särskild person i att arbeta medungdomsplatserna, och besked kommer . Efter hand skall det bli 4000 ungdomsplatser. Det här kommer att följas upp. Vi har inte gjort någonuppdelning på ohka länsarbetsnämnder. I varje fall har jag inte med mig någonstatistik . Det är möjligt att det går att få fram statisfiköver antalet platser inom . Den statliga förvaltningen ärju väl företrädd inom denna region, och jag har anledning tro att man kan räknamed ungefärlig proportionalitet när det gäller platserna. De"bristsiffror" som ni har redovisat från olika håll har alltså attgöra med att det inte överallt lett fill konkret anställning ännu när detgäller ungdomar . Jag skall inte ta tiden i anspråk med atträkna upp alla de myndigheter som är företrädda, men det rör sig i alla fall omett tiotal departementsområden. Det är klart att det i första hand äraffärsverken som har möjligheter att snabbt komma i gång med den härverksamheten. Vi vet ju att det i ett tidigt skede redovisats att 2 600 platseravser just kommunikafionsdepartementets område, i första hand affärsverken. Detär klart att det också finns ett par hundra platser på vartdera industridepartementetsoch kommundepartementets område. Eftersom debatten har vidgats något, skullejag kanske kunna nämna - om vi nu ser det hela i ett något längre perspekfiv -att det kommer att inkallas flera värnplikfiga än normalt, ca 2500. Avslutningsvis, det är klart att vi inte kan vara nöjda.Åtskilligt har ändå hänt, och vi har arbetat så snabbt som möjligt under denhär tiden. Resultaten kommer efter hand. Jag har goda förhoppningar om attstaten kommer att ta sitt ansvar när det gäller ungdomsplatserna. 12MARGARETA (): Det är klart att det tar sin fid att genomföraden här reformen. Jag vill emellertid återvända till åtminstone två av defrågor som jag ställde och förklara varför jag tycker att de är så vikfiga. Framför allt gäller det frågan om var i dehär ungdomsplatserna finns. Denna fråga ställer jag utifrån de erfarenhetersom man gjort både i och i när det gäller de ungdomar sombehöver hjälp, dvs. de ungdomar som inte har plats i arbetslivet eller som intehar utbildningsplats eller praktikplats. Här krävs det mycket speciellastödåtgärder. Man måste pröva ganska okonventionella vägar. Helt klart äremellerfid att det är mycket viktigt att de ungdomsplatser som står tillförfogande finns i närheten, så att man kan bygga upp kontaktnät både medarbetsgivaren och med fackföreningsrepresentanterna. I fortsättningen kan manåtervända till och utnyttja detta kontaktnät. Ungdomar i , Södertäljeoch är därför inte hjälpta med ungdomsplatser i . Min fråga ommöjligheterna att få en bättre spridning är alltså mycket viktig. Jag vill emellertidfölja upp med att ställa en ytterligare fråga: Är statsrådet när det gäller detarbete som pågår beredd att söka verka för en bättre spridning, så att vi fårungdomsplatser till de kommuner där det största behovet finns? Sedan vill jag också upprepa frågan om besked. Det är kvar fill , då de anvisningar som gäller går ut. Dethär är väldigt oroligt i den situafion som man befinner sig i inför sommaren.På både arbetsförmedlingskontor och skolkontor som jag har haft kontakt med hardetta varit nästan det viktigaste man har velat prata om, och man har sagt: Kandu hjälpa oss att få ett besked så att vi vet hur vi skall arbeta om treveckor? Den sista frågan jag ställde har löneministern över huvudtaget inte berört, och jag upprepar därför även den frågan: Hur ser statsrådetJohansson på ungdomars möjligheter att få fasta arbetsplatser inom den statligasektorn i vårt län? Om ungdomsplatser inom den statliga förvaltningen 13ÅKE WICTORSSON (s): Det var en betydligt mera ödmjuk OlofJohansson som konstaterade att det finns mycket mer att göra. Den karskhet somkom till uttryck i svaret finns det inte längre mycket kvar av. I interpellationssvaret säger : "Med deplatser som den statliga sektorn nu bidrar med anser jag tveklöst att bidragettill ungdomsplatser kan betecknas som framgångsrikt." Det upplevde jagatt i stort sett tog tillbaka helt och hållet i sitt andrainlägg, och det är kanske inte så märkligt, när det av det inlägget framgickatt hälften av de platser som ställts i utsikt och som sagts vara klara ännuinte är färdigförhandlade och inte ställda till arbetsförmedlingarnasförfogande. Det är inte på det viset, , att de siffrorsom jag lämnade från de lokala arbetsförmedlingarna återspeglar att man har ettantal platser som inte har besatts. Siffran avser det totala antalet platsersom har ställts till förfogande vid arbetsförmedlingarna, och detanmärkningsvärda är att det Om ungdomsplatser inom den statliga förvaltningen görs en förhållandevis liten insats från statens sida ikampen mot ungdomsarbetslösheten. hänvisar till att det sker saker och tingpå området . Ja, visst gör det det. Antalet kvarstående arbetslösa iåldrarna under ökade med 40 från,. Det sker alltså sakerhela tiden. Jämför vi arbetslöshetssiffran totalt för mars förra åretmed aprilsiffran, finner vi att ökningen av antalet arbetslösa ungdomar uppgåtttill 1160 i eller . Så visst, , sker det saker och ting ,men vad gör regeringen för att motverka utvecklingen? Det är där vi efterlyserhandling, att det skall ske någonting. Av interpellafionssvaret framgår att detär ytterst obetydliga insatser som presteras i det avseendet. 14 (): Jo, , jag kan garantera att vifyra socialdemokrater som deltar i den här debatten känner till avtalet. Vihälsade avtalet med glädje när det kom till , men vad har hänt? Det har varit väldigt byråkratiskt. Det krävs enkla rakabesked från regeringen till arbetsförmedlingar, till fackföreningar, tillföretag och fill kommuner så att det verkligen blir några ungdomsplatser. Härhar de statliga verken en mycket viktig funktion att fylla. Ungdomsarbetslöshetenär kanske vårt värsta i gissel . Jag tycker att vi skall tänka oss för,: Vad händer dina och mina barn i den här regionen, när de intefår något arbete? 15LARS (): sade att han inte hade någrasiffror för hur mycket som belöpte sig på de olika länsarbetsnämnderna, men hantänkte sig att det för var ungefär proportionellt, dvs. iförhållande till folkmängden eller liknande. Det är möjligt. Det finns en annanaspekt på proportionerna när det gäller ungdomsplatser till de olikalänsarbetsnämndernas områden. är, påstås det, väldigtsegregerad, och villkoren är mycket olika. Det känner naturligtvis . Därför är det självklart att man inte kan nöja sig med att baraproportionera ut ungdomsplatser per länsarbetsnämndsområde. Man måste också - ivarje fall i en region som - se på hur olika villkoren är. Även om vi har vant oss vid att betraktaStorstockholm som en arbetsmarknad, så tror jag inte att det betraktelsesättetkan läggas till grund för planeringen när man ser på de här problemen. Jag trorinte man kan betrakta som en enhet för dessa ungdomar, utan härär det nog viktigt, som har sagts förut, att det blir platser nära de härungdomarnas hem och deras lokala förhållanden. Jag hoppas att statsrådetbeaktar den saken, när man nu skall bedöma hur de här åtgärderna skall följasupp. Det finns naturligtvis många aspekter i detta sammanhang.En omständighet, som ständigt ökar problemen, är att på vårkanten, ,kommer de s. k. betygsvarningarna på gymnasiet. De för med sig, sägs det, attdet regelmässigtsker en ökning av antalet ungdomar som inte vare sig går i skola eller hararbete utan som är arbetslösa och bl. a. skulle bli föremål för dessa åtgärder.Vid planeringen behöver man tänka på att det regelmässigt sker en ökning tillföljd av andra händelser på andra fronter - i det här fallet i gymnasieskolan.Det kan kanske också vara bra att man funderar över hur m.an fortsättningsvisskall möta sådana faktorer. När det gäller den förordning som jag hänvisadetill - beslutet - är det ju så att de som anvisas ungdomsplatser föreden får fortsätta. Medlen för innevarande budgetår står också tillförfogande för nästa budgetår. Det finns anledning, tycker jag, att hålla med MargaretaPalmqvist och c.n att det är viktigt att följa frågan omspridningen. Jag har berättat om våra kommande rapporttidpunkter. I detsammanhanget skall vi noga analysera just fördelningen. Vi får ganskavarierande underhandsmeddelanden från berörda länsarbetsnämnder. Jag har hären bilaga till en promemoria som gäller läget . I denna bilaga står attlänsarbetsnämnden i AB län har sagt att det är svårt att få fram ungdomar -inte ungdomsplatser. Jag har anledning att betona att jag inte tar detta tillintäkt för att minska ambitionsnivån. Men det är klart att man blir litetmisstänksam när det gäller på vilket sätt statlig byråkrati förmår hanterasådana här saker, om detta är ett ordentligt förankrat besked - och jag utgårfrån att det är det. Den länsarbetsnämnd det gäller är inte ensam om detta.Samma besked har kommit under hand från sju åtta länsarbetsnämnder i landet.Man skriver inte bara att det är svårt att få fram ungdomar utan t. o. m. attungdom saknas i dessa åldersgrupper. Därför bör vi så att säga titta under ytan och försöka fålitet klarhet i hur situationen är. Men jag skall göra vad jag kan för attsärskilt bevaka den här frågan om spridningen som interpellanten och LarsGustafsson har tagit upp. När det gäller frågan om hur ungdomar kan få fastaanställningar i vårt län vill jag säga att det är klart att situationen påarbetsmarknaden totalt är sådan, att det inte alltid är så enkelt att lösa detproblemet. vet vi att det har skett betydandeförändringar inom vissa sektorer. Det kunde kanske räcka med att nämna SJ somexempel. Hela det affärsverket var ju på väg rakt nedåt, och man undrade hurlänge det skulle fortleva. Men med den förändring som har skett itrafikpolitiken har det verket börjat nyanställa ochförhandsanställa ganska många ungdomar. Det är ett bra och posifivt exempel påhur viktigt det är att man får kontinuitet - inte anställer bara vid vissatidpunkter och därmed får en skev åldersfördelning. Att få något slagstvärstopp är ingenting som staten som arbetsgivare har anledning atteftersträva. Om vi ser hela statsförvaltningen som en koncern, kan vikonstatera att koncernen enligt siffrorna i den senaste tolvmånaderstatistikenhar haft en Om ungdomsplatser inom den statliga förvaltningen Om ungdomsplatser inom den statliga förvaltningen omsättningpå ca 46 000 anställda, vilket innebär 46 000 nyanställningar. Det ger kanskeinte ungdomar en bättre chans i förhållande fill äldre arbetskraft, som harmeriter och lång anställningstid , men det visar litet grand vaddet är fråga om - att det finns en betydande omsättning och därmednyanställning inom den statliga sektorn. Jag hoppas att också ungdomar skall fåsin chans i det sammanhanget och att man kan undvika de ålderspucklar som mantyvärr har haft i vissa verk och myndigheter. I diskussionen här har man - kanske främst återkommit fill den allmänna situafionen på arbetsmarknaden. Jagvill i det längsta inte utvidga den här debatten till en allmänsysselsättningspolitisk debatt, men det är klart att jag samfidigt måstekonstatera att har ungdomsarbetslösheten minskat med 20000. Det är mer än vad som förklaras av säsongvariafioner. Minskningen beror påen massiv satsning på att ordna jobb, arbetsmarknadsutbildning,beredskapsarbete, ungdomsplatser, yrkesintroduktion, lärlingsutbildning ochmöjligheter till provanställning. Jag tycker för min del att det är väldigtviktigt att vi har kvar yrkesintroduktionen, den som socialdemokraterna harvelat avskaffa. Den berör väldigt många ungdomar . Sedan skulle jag kunna läsa högt ur den som jaghåller i min hand, dvs. den reviderade finansplanen, men den är ju föremål förmotionerande. För fullständighetens skull vill jag dock citera följande: "För att motverka arbetslöshet under vinterhalvåret1982-83 kommer jag nu att föreslå regeringen att ytterhgare medel om 1 370milj. anvisas för sysselsättningsskapande åtgärder. Av beloppet avser 1 100milj. beredskapsarbeten, 150 milj. kr. särskilda insatser för Norrbottenslän, 60 milj. kr. s. k. ungdomsplatser," - det som vi diskuterar här i dag- "50 milj. kr. för rådrumsbeställningar och 10 milj. kr. för särskildaåtgärder i län."