prot · G509107 · 1981-12-31 00:00:00 — i svensk politiklyckades vi skriva in inkomstmålet för i jordbruket sysselsatta, och detbekämpade ni socialdemokrater envist. som dennajordbrukspolitik tillämpades påstod man gång på gång från denna talarstol attden här regeringen har gynnat jordbrukarna. Det har vi gång på gång hört pumpasut, även om nu står litet flat under lantbruksveckan och säger atthan minsann inte har någon patentlösning på jordbrukets problem. Det har juinte heller. Jag är dock väldigt glad och tacksam att kunnanotera det förändrade ställningstagandet, om det nu är en ärlig ambition hosSvante . Men jag skulle bli ännu gladare om det gällde hela hans partioch om man nu där skulle vara beredd att arbeta för de aktiva jordbrukarnasintressen i något sammanhang. Vi har försökt klara detta genom räntestöd och genommöjlighet till lån till subventionerad ränta. Vi har från en särskildmotion om sådan långivning, för vilken vi räknar med att få stöd, om dessaresonemang är ärliga. Jag vill till detta säga att vi begriper att det ärskillnad mellan olika jordbrukares situation. Men det finns gott utrymme föratt klara de problemen med de regler som gäller utan någon ny utredning. Jag vill också i sammanhanget nämna att talare underlantbruksveckan -talare som inte liksom jag skulle kunna misstänkas för attföra partsintressen - har stått upp och prisat det svenska jordbruket, somklarar att producera den billigaste och förnämsta maten i världen. AnL 64SVANTE () replik: Det är ganska fantastiskt att börajordbruksutskottets ordförande uttala sig i den riktningen, att den svenskasocialdemokratin tidigare inte skulle ha visat intresse för utvecklingen inomjordbruksnäringen. Jag kan slå fast, , att vi ville bygga vidarepå den enighet om jordbrukspolitiken som förelåg jordbruksutredning,Alla partier var ense i den utredningen. Men sedan valde jordbruksminister och denborgerliga regeringen att gå ifrån den enhälliga utredningens förslag. Varför?Jo, man ville naturligtvis på något sätt försöka markera sin profil för attmotivera de 4Riksdagens protokoll 1981/82:107-111 orättvisabeskyllningar som man hade riktat mot svensk jordbrukspolitik tidigare undersocialdemokratisk ledning. Min erfarenhet är den att när vi lämnade kanslihuseterkände jordbrukets företrädare att det svenska jordbruket hade utvecklat siggynnsamt under de 44 är som socialdemokratin hade haft regeringsansvaret. För att gå tillbaka riktigt långt i utvecklingen kanskedet var så att man i bondekretsar begrep att det fanns ettömsesidigt beroende mellan å ena sidan jobben och löneutvecklingen förlöntagare som konsumenter och å andra sidan förutsättningarna för jordbrukarnaatt under någorlunda gynnsamma villkor kunna bedriva sin näring. Det var denföreställningen som vi tog fasta på. Vi sökte inte strid påjordbrukspolitikens område - det gjorde ni. Ni sökte samverkan med moderatasamlingspartiet och och åstadkom en ekonomisk politik, vilken leddeoss in i en spekulationsekonomi som har spillt över sina effekter också påjordbruket. Jag överlåter åt er själva att bedöma om man haft enfördelaktig utveckling inom näringen under den spekulationsekonomi som rått påsenare år. Vi har från socialdemokratins sida sagt att vi vill lönaarbetet - det är det viktiga för oss. Och vi är inte intresserade av attmedverka i en ekonomisk politik som gynnar dem som spekulerar. Det är den linjesom vi kommer att fortsätta att föra både i den ekonomiska politiken och ijordbrukspolitiken. AnL 65EINAR () replik; Det kommer mer och mer intressantabekännelser. Vi lönar inte spekulation, säger . Det är bra - dåhar vi alltså fått ett godkännande av den nya jordförvärvslagen, där viäntligen har lyckats ta bort spekulationsobjekten års lagstiftning,som socialdemokraterna stod för, där vi plockat bort möjligheten tilljordförvärv från alla utomstående intressen och där vi närmat oss ett aktivtbrukande i stället för ett passivt ägande. Vad var det då som gjorde att ni blev så besvikna att niinte exakt kunde biträda jordbruksutredningens förslag? Jo, det var frågan ominkomstmålet -det som var omtanken om de i näringen verksamma. försökerSvante spela upp en liten komedi om hur han har värnat omden enskilde jordbrukarens lön. Jag skall inte på något sätt anklaga honom fördet. Jag vill bara välkomna honom, om han nu på allvar är beredd att slåss förden enskilde jordbrukarens rättigheter. som socialdemokraterna hade maktenhände det saker i jordbrukspolitiken som var positiva och fick erkännande frånjordbruket, säger . Javisst - men det skedde under pressen frånen jämviktsriksdag där vi gång på gång ändrade på den då sittande regeringenspropositioner till jordbrukets förmån, i rätt riktning. Och kan vi också glädja oss åt att ha kunnat följa uppdet arbetet i propositioner som, , innebär några viktiga saker. All jordodlas till full produktion. Det betyder en hel del för helhetsbilden. för helavårt samhälle och för regionalpolitiken, miljöpolitiken och valutabalansen. Vihar fått familjelantbruket som huvudinriktning för strukturrationalisering istället för additionsköpen och de sammanslagna, utdömda byarnas politik, som nistod för. Vi har fått hela raden av mål som börjar omsättas i verklighet,och det är mål som välkomnas inte bara av jordbruket utan av hela folket. Det vore mycket intressant om vi mer och mer kunde hittavarandra i diskussionen och inte prata förbi varandra, som imycket hög grad har medverkat till att vi gjort under de år då vi debatterathär i kammaren. vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt fill ytterligarereplik. AnL 66 JANFRANSSON (s); När lade fast riktlinjerna för dennuvarande skogspolitiken var det faktiskt en enhällig riksdag som därmedställde sig bakom huvudmålen för skogspolitiken. Även när det gällde ett av de viktigasteskogspolitiska medlen - den nya skogsvårdslagen - rådde bred samstämmighet. Detär värt att notera detta . För även om det rådde stor enighet om deskogspolitiska målen 1979, så måste man nu när har gått tyvärrkonstatera att det i många avseenden råder mycket delade meningar såväl omvilka medel i övrigt som bör användas som om behovet av de resurser som måstetill för att de uppställda målen skall kunna förverkligas i det praktiskaskogsbruket. Riksdagsbeslutet innebar bl, a, att man frånsamhällets sida ställde väsentligt ökade krav på en bättre skogsvård, på etteffektivare utnyttjande av skogsmarkens produktionsförmåga samt på en jämn ochtryggad virkesförsörjning för skogsindustrin. Vi har från socialdemokraternassida på goda grunder kritiserat de borgerligaregeringarna för deras bristande vilja att ta ansvar för den skogspolitik somdå beslutades, har tidigare berört problemen medvirkesförsörjningen och konsekvenserna härvidlag för skogsindustrin, för deanställda och för samhällsekonomin i stort. Ett exempel på de borgerliga partiernas bristande viljaatt ta ansvar för det skogspolitiska beslutet är de helt ofillräckliga resursersom ställts till skogsvårdsorganisationens förfogande för att man skall kunnauppfylla intentionerna i den nya skogsvårdslagen. Den nya skogsvårdslagen, som trädde i kraft den 1 januari1980, innebar bl, a, att ytterligare en fjärdedel av landets skogsmarksarealinlemmades under skogsvårdsstyrelsernas tillsynsansvar. En annan nyhet varröjningsplikten. Sammantaget har det inneburit väsentligt utökadearbetsuppgifter för personalen på skogsvårdsstyrelserna. Det hade varitlogiskt, tycker vi, att detta skulle ha medfört en förstärkning av resurserna,I stället fick skogsvårdsorganisationen redan första budgetåret, dvs,/81, vidkännas en kraftig nedskärning av resurserna, vilka sedandess bibehållits För de borgerliga partierna existerar tydligen inte någotsamband mellan de mål som satts upp för verksamheten och de resurser somvederbörande myndighet sedan tilldelats för att fullgöra ålagda arbetsuppgifter. är i sin anslagsframställning också mycketkritisk mot den behandling den fått . Man säger "att manhar sett det som sin skyldighet att trots kravet på stor restriktivitet ianslagsframställningen redovisa vilka resurser som krävs för att fullfölja denskogspolitik som har beslutats av statsmakterna. Alternativet är en omprövningav beslutet. Detta skulle emellertid vara ytterst olyckligt mot bakgrund av denenighet som råder om skogsnäringens centrala roll i arbetet för en gynnsamekonomisk utveckling. En i och för sig nödvändig nedskärning av statensutgifter får därför enligt mening inte gå ut över de resursersom behövs för att upprätthålla en hög produktion i en näring som har storaförutsättningar att på ett avgörande sätt medverka till ökad sysselsättning,ökad export och ekonomisk balans," Samtliga reservationer beträffande skogsbruket som finnsfogade till det betänkande frän jordbruksutskottet som behandlas är ettuttryck för socialdemokraternas vilja att ta ansvar för den skogspolitik somriksdagen lagt fast. Att ta ansvar innebär att man är beredd att ställanödvändiga resurser till skogsvärdsorganisationens förfogande för att denna skallkunna fullfölja de viktiga uppgifter som ålagts den. Några av de viktigaskogspolitiska medel som organisationen fått att arbeta med är förutomskogsvårdslagen, den översiktliga skogsinventeringen och det statliga stödet iolika former, bl, a. stödet för det s, k, 5;3-programmet, Här finns faktiskt endel positiva saker att peka pä, där skogsvårdsorganisationen på ettförtjänstfullt sätt fått i gäng en ökad aktivitet i skogsbruket. Det är viktigtatt den fär möjligheter att fullfölja det arbetet. Det har exempelvis redanvisat sig att den översiktliga skogsinventeringen, efter hand som dengenomförs, ger ett mycket bra underlag för en effektivare lagtillsyn. De senaste årens erfarenheter har, såvitt jag kan förstå,visat att merparten av skogsägarna ställer upp bakom de skärpta krav somskogsvårdslagen anger. Intresset är på många håll stort från skogsägarnas sidaför den översiktliga inventeringen. Det visar uppslutningen på deinformationsträffar som regelmässigt kallar markägarna till,innan inventeringen startar. Men alla skogsägare ställer inte upp. Det ärdärför mot de passiva och i vissa fall ointresserade skogsägarna som åtgärdernamäste sättas in. Detta skapar merarbete och kräver upprepade insatser frånskogsvårdsstyrelsens personal. Den översiktliga inventeringen ger således goda besked omskogstillståndet och behövliga åtgärder. Men vad hjälper ökade kunskaper, omskogsvårdsstyrelsen inte får de resurser som den behöver för att följa uppinventeringen med rådgivning och lagtillsyn? Risken är stor att inventeringeninte kan fullföljas inom den tidsplan som finns, som lagtillsynentvingas stå tillbaka. Det är alltså de passiva skogsägarna som drar fördel av regeringensovilja att ge nödvändiga resurser. Jag förstår de skötsammaskogsägare som tycker detta är en osolidarisk politik. Skogsvårdslagen, den översiktliga skogsinventeringen ochprogrammet för avvecklingen av de glesa restskogarna är viktiga led i denskogspolitik som skogsutredning förordade. Men ännu återstår mycketatt göra för att långsiktigt nå upp till den skogsproduktion, både kvalitativtoch kvantitativt, som uttalat sig för. Och det brådskar, för det somförsummas i primärproduktionen är det för sent att åtgärda . Vi har också i vår skogsmotion bl, a, pekat på attskogsvården fortfarande dras med allvarliga eftersläpningar. Intensiteten iföryngringsarbetet har varit alltför låg, och resultatet av utförda åtgärder ärotillfredsställande. Bristerna i beståndsanläggningarna under 1960- och1970-talen och ett eftersläpande röjningsbehov kan påverka möjligheterna att nåupp till en hög och värdefull virkesproduktion, som innebär att vi kan förseden för vårt land så värdefulla skogsindustrin med råvara, I reservation 3 föreslår vi att fårytterligare 10 milj, kr, utöver vad regeringen föreslagit. För att den översiktliga skogsinventeringen skall kunnagenomföras inom den tidsram som uppsatts och som virkesförsörjningsutredningenf, ö, också har understrukit värdet av föreslår vi att får demedel som man begär för detta. Jag har tidigare nämnt betydelsen av att5;3-programmet när det gäller avverkning av glesa och lågproducerande skogarkan fullföljas. Vi förutsätter givetvis att detta sker med vederbörlig hänsyntill de naturvårds-och kulturminnesvårdsintressen som här kan finnas. Dettagäller ju till mycket stor del glesa lågproducerande barrskogar. Att göraalltför stort nummer av hagmarker, såsom gör, är att fallautanför vad som är sakligt i detta sammanhang. I motion 1917 pekar man på en mycket angelägen fråga närdet gäller 5:3-programmet, nämligen möjligheten att inom ramen för detta anslagskapa nya arbetstillfällen. Här bör, som man säger i motionen, finnasmöjligheter att skapa arbete för arbetslösa - inte minst ungdom och kvinnor.Det finns alltså en viktig både sysselsättnings- och virkesförsörjningsaspekt idetta sammanhang som förtjänar att understrykas. När det gäller förslaget om bidrag till fullständigaåterväxtåtgärder i inland har regeringen föreslagit att sådana bidragendast skall utgå till enskilda personer. Vi har liksom tidigare en annanuppfattning om detta, och det framför vi i vår reservation nr 4. Vi föreslårockså en uppräkning av anslaget med 10 milj. kr. När jordbruksministern påstår att vårt förslag skulleinnebära att större delen av bidraget skulle tas om hand av storskogsägarnavittnar det bara om att jordbruksministern saknar insikt om hur de härbidragsärendena handläggs i praktiken. En åtgärd för att bättre tillvarata skogsmarkensproduktionsförmåga är skogsdikningen. Detta är kanske den enda åtgärdskogsbruket kan vidta för att i någon mån kompensera det bortfall av skogsmarksom sker av olika skäl. Vi föreslår en uppräkning av anslaget pä denna punkt. Vifick reda på att jordbruksministern inte har någotförtroende för vare sig eller länsstyrelsernas naturvårdsenheternär det gäller att bevaka naturvårdsintressena i detta sammanhang.Skogsstyrelsens långtidsplan har dock tagits fram helt i samråd med dessainstanser. Vi föreslår också i reservation 5 att anslaget tillbyggande av skogsbilvägar höjs. Det är glädjande att ni , sedan vi har drivitdet här kravet , är inne på samma linje. Slutligen några kommentarer till vår reservation 10, somgäller mark för naturvård. Här föreslår jordbruksministern en helt ny principnär det gäller överföring av mark från domänfonden till naturvårdsfonden.Tanken är att domänverkets marker skall kunna tas i anspråk för att kompenseraprivata markägare, som har sin skogsmark inom områden där beslut enligtnaturvårdslagen planerats. Vi kan från socialdemokraternas sida självfalletinte acceptera en sådan regel utifrån vare sig principiella eller rent sakligasynpunkter. Vi menar att domänverket, när det gäller möjligheterna att förvärvaoch avhända sig mark, inte skall hamna i sämre läge än andra markägare.Domänverket måste ju, som vilken annan markägare som helst, få ersättning försin mark, och denna ersättning bör bestämmas enligt marknadsmässiga principeroch efter sedvanliga förhandlingar. Även domänverket har, ,ansvar för sina anställda. har reagerat mycket starktemot det föreliggande förslaget. Att vi socialdemokrater därmed, som BörjeStensson påstår, skulle vara mindre intresserade av naturvård är ett så dåligtargument att jag är övertygad om att inte själv tror på det. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservationerna 3, 4, 5 och 10 vid jordbruksutskottets betänkande 21, Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. AnL 67BÖRJE () replik: Förslaget rörande möjligheten att överflyttamark från domänverksfonden till naturvårdsfonden grundar sig på detförhållandet att det gäller rätt stora områden. Behovet av att säkerställaskogsmark, exempelvis efter urskogsinventeringar, är av mycket betydandeomfattning, och kostnaderna uppskattas till åtskilliga hundratals miljoner. Detär inte möjligt att utan vidare avsätta pengar till detta ändamål. De 20miljoner som finns med i anslaget /83 motsvarar det vi har förinnevarande budgetår, och det är bra att det kunnat bibehållas. Det är väl ändå så, , att våra medborgare oftaundrar över vilka byråkratiska hinder som gör att man inte kan överföratillgångar från det ena verket till det andra. Det bör inte vara så. Det är jumedborgarna, landet, som äger domänverkets innehav liksom naturvårdsfondenstillgångar. Det borde alltså vara möjligt att utan ekonomisk ersättning -genom att föra upp inkomster och utgifter och göra bokföringsmässigaöverflyttningar - underlätta säkerställandet av mark. Det borde också JanFransson vara Nr 107 intresserad av. Jag tror inte att man härmed ifrågasätter domänverkets Torsdaeenden ansvar för sina anställda, Låt mig säga att det var intressant attlyssna till , Av stora delar av hans anförande framgick vilkenkunnighet han besitter på området. Det framgick också att han vill gediskussionen ett sakligt innehåll. Ändå måste jag på några punkter redovisa enannan uppfattning. När menar att den breda enigheten ,när den nya skogsvårdslagen beslöts, nu skulle ha förbytts i en oenighet pågrund av att lagen inte skulle fungera vill jag protestera. Vi skall komma ihågatt den har varit i kraft i bara en och en halv virkessäsong. Man kan inteförvänta sig att det skall ha hunnit hända sä förfärligt mycket. Litet tålamodtycker jag är på sin plats, , innan man kastar ut barnet medbadvattnet. Det förvånar mig att socialdemokraterna motsätter sig densatsning på naturvården som arrangemanget mellan domänfonden och naturvärdsfondeninnebär. Förslaget har mottagits mycket positivt av naturvårdsfolk, eftersomdet innebär en kraftig ökning av möjligheterna att ge ett varaktigt skydd åtskyddsvärda naturområden. Man skall nog ändå komma ihåg att domänverket ökat sitt nettoinnehav av mark med , till en kostnad av inemot 500 milj, kr. Att då betrakta det som ett hot att manskulle få avstå mark för 10 milj, kr, är verkligen en överdrift. Reservanterna säger att domänverket när det gällermöjligheten att förvärva eller avhända sig mark inte bör hamna i ett sämre lägeän andra markägare. Det kan vara riktigt. Men då skall man komma ihåg attdomänverket haft en favoriserad position, bl, a, genom den mycket billiga kredit- jag tror det var till ränta - på inte mindre än 500 milj, kr, som verketfick , Markförvärven visar också att verket har utnyttjat sin starkaställning. Det är klart utsagt att marken skall värderas eftermarknadsvärde. Då får man självfallet beakta de investeringar som har gjorts.På den punkten har en reservation, där man menar att staten istället för att lösa in mark skall träffa avtal om årliga avsättningar. Jagvill då säga att ett sådant system ger besparingar bara på kort sikt och blir ilängden förmodligen mycket dyrare. AnL 69 JANFRANSSON (s) replik; Det är märkligt att höra både jordbruksministern försöka försvara den nya principen när det gällertransaktioner mellan domänfonden och naturvårdsfonden. Här är man med fastställa ett avkastningskrav på domänverket, som är ettaffärsdrivande verk. Men sedan kan man i ett huj bara rycka av verket 10 milj,kr, - det är i klartext vad det handlar om. skall helt utanersättning släppa till skogsmark för bildande av exempelvis naturreservat på privatamarker utan att självt vara direkt inblandat i den här områdesbildningen. Jag kan förstå att man från naturvårdshåll ser positivt påförslaget. Där slipper man ta det ansvar som vi som sitter i måsteta. Vi måste bestämma oss: antingen får vi avstå från avkastningskraven pådomänverket och göra sådana här transaktioner, eller också får vi lov att geverket ersättning. Jag tycker det är ett märkligt resonemang man för, och jaghar full förståelse för reaktionen både från ledningen för domänverket och frånskogsarbetarna. Jag noterar batra att inte har särskilt storförståelse för den oron. AnL 70 () replik: När säger att detta skulleinverka negativt på domänverkets möjligheter att uppfylla de avkastningskravsom har ställts pä verket tror jag att han överdriver. har i allaär bland sin personal haft personer som har varit mycket intresserade av dessaområden, t, ex, urskogsområdena. Det är inte så att de alltid har räknat indessa områden för att kunna öka avkastningen. Jag tror att domänverket med tillförsikt kan se fram emotdetta förfaringssätt. Man fär därmed beslut på vilka områden som samhälletverkligen vill satsa pä för att bevara. behöver inte känna det somett intrång att man skall sätta av dessa områden, AnL 71 Jordbruksministern ; Jag tror att gör sig skyldigtill en felsyn. Överföringen fär ju regleras genom sedvanlig upp- ochnedskrivning av fonderna och därmed avkastningskravet. Att oron skulle vara stor bland skogsarbetarna inomdomänverket har jag svårt att förstå, eftersom domänverket har ökat sittskogsinnehav med 100 000 ha pä , AnL 72 () replik: lät påskina att det skullefinnas någon skillnad mellan oss i intresset för att värna om naturvården. Detär inte däri vi skiljer oss, , Skillnaden är mycket enklare: Nivill smita ifrån betalningen. Det är väldigt lätt att komma med förslag, mensedan smiter ni från notan. Det har ni gjort i andra sammanhang, och det ärprecis vad det handlar om nu också, AnL 73 TALMANNEN; Jag fårmeddela att anslag nu har uppsatts om kvällsplenum. AnL 74HANS (): Jag förmodar att ganska många av oss som ärmedlemmar av kammaren i dessa sparsamhetens tider känner oss sitta på tvåstolar, när prutningendrabbar verksamhet som ligger vårt hjärta särskilt nära. Genom att vi är välinsatta i en viss verksamhet vet vi hur känslig den är. Men vi nödgas ändå; föratt besparingspolitiken över huvud taget skall gå ihop, inordna oss i ettstörre schema. Så är det över hela fältet. Jag skall inte närmare gå in på hur vi har hamnat i ettläge där hårda prutningar måste göras, bara konstatera att vi hamnat där ochatt vi för att på lång sikt undvika någonting än värre tvingas gå - som jaginnerligt hoppas på kortare sikt - hårt fram och spara till snart sagt varjepris. Ju ordentligare vi tar till våra besparingar, desto förr får vi vårekonomi reparerad, desto förr kan vi börja om från början. Det är från den utgångspunkten .som vi måste betrakta endel åtgärder som vi annars inte skulle vilja vara med om. Det är också därförsom jordbruksutskottets moderata ledamöter till punkt 44 har avgivit enreservation, grundad på vår åsikt att man utöver de föreskrivna 2 procentenborde ha kunnat gå litet längre. Helt visst är det sä, som utskottet framhåller, att sådananedskärningar inte kan genomföras utan en generell sänkning av ambitionsnivån,alternativt nedläggning av viss verksamhetsgren. Hade man kunnat pruta utanföljder, hade varit överorganiserat. Men så är det inte.Tvärtom kan skäl för en ytterligare utbyggnad anföras. Låt mig bara peka på vadvi i gårdagens tidningar läste om oroande förorening av , Men än en gång; Den bistra ekonomiska verkligheten medgerinte just nu att vi håller oss med ett naturvårdsverk av den storlek som annarssannerligen skulle behövas. Jo, kanske om vi gick in på andra huvudtitlar, menen sådan debatt vågar jag inte ta upp i denna stund. Såsom utskottet påpekarpågår emellertid en översyn av verkets organisation och av vissa av dessverksamhetsgrenar, och vi är övertygade om att just i ett sådant lägebetingelserna är relativt goda för att kunna anpassa verket till ett kärvareekonomiskt klimat. Läget är alltså allvarligt. Också vi beklagar de nödvändigabesparingarna, men någon katastrof behöver de inte medföra. Av den anledningenyrkar jag bifall till reservation nr 9, har vid tidigare tillfällen ställt sig ganskakallsinnig till förslag frän vårt häll om överflyttning av anslag förmiljöforskningsändamål från till universitet och högskolor.Nu, när organisationen ändå är föremål för översyn, bör denna fråga kunna tasupp igen. En satsning direkt på universitet och högskolor har, som framhålls iden moderata partimotionen 2018, bl, a, den följden att forskningsinriktningeni högre grad kommer att avgöras av dem som är bäst insatta i forskningsläget.Jag yrkar därför bifall till reservation nr 13,