prot · G509144 · 1981-12-31 00:00:00 — Vidare stadgasatt läkemedlets beståndsdelar som regel skall finnas deklarerade påförpackningen när det lämnas ut, om inte medgett annat. Farmaceufiskaspecialiteter är vanligtvis registrerade varumärken. Varumärkesrätten reglerasfrämst genom varumärkeslagen (1960:644) och kollekfivmärkeslagen (1960:645).Registrering av varumärken sker i varumärkesregistret, som förs avpatentverket. För att kunna registreras måste ett varumärke först och främstäga särskiljningsförmåga. Det får inte heller vara förväxlingsbart med annannäringsidkares namn eller firma, registrerade varumärken eller inarbetadekännetecken. Debestämmelser som jag nu har redogjort för visar att nuvarande lagstiftning inombåde läkemedelsområdet och varumärkesrätten redan ger goda möjligheter atthindra benämningar som kan medföra förväxling av läkemedel och att ingripa motsådana benämningar. Denfråga väcker om att införa namn på läkemedel som äranvändningsorienterade och kemiskt beskrivande, s. k. generiska namn,behandlades av så sent som . avvisade då enmotion om att märkning av läkemedel skulle ändras på så sätt att substansnamnetoch tillverkningsföretagets namn skulle anges som huvudbeteckning påförpackningarna medan företagets eget märkesnamn endast skulle anges somunderbeteckning. Enligt socialutskottets mening (SoU 1981/82:6) skulle nämligensådana regler inte i nämnvärd utsträckning leda fill att hanteringen på sjukhusoch apotek förenklades. De kunde heller inte förväntas få någon större effektpå läkarnas ordinafioner. Jag vill fillägga att generiska namn dessutom kanvara svåra att använda om flera akfiva substanser ingår i läkemedlet. 14 protokoll 1981/82:140-144 Omåtgärder mot förväxling av läkemedel Om åtgärder mot förväxling av läkemedel Samhället har givetvis ett övergripandeansvar för att en korrekt information om läkemedel ges så effektivt ochrationellt som möjligt. I detta syfte har läkemedelsinformafionsrådetinrättats. Det är ett organ för samråd och samverkan mellan företrädare förolika intressen inom läkemedelsområdet. Staten, ,Apoteksbolaget och läkemedelsindustrin är företrädda i rådet. Frågor av denkaraktär som har tagit upp faller inom rådetskompetensområde. Vid varje större sjukhus finns dessutom i allmänhet enläkemedelskommitté. Efter en kritisk granskning av för- och nackdelar medolika preparat utfärdar läkemedelskommittéerna rekommendationer om vilkaläkemedel som i första hand bör användas. Vid val mellan likvärdiga preparatbeaktas också ekonomiska aspekter. Den av Apoteksbolaget utgivna läkemedelshandbokeninnehåller bl. a. en redovisning av de olika kommittéernas preparatval.Riksrevisionsverket har lagt fram förslag som är ägnade att göraläkemedelskommittéernas arbete mera effektivt. Enligt verkets bedömning är detinte osannolikt att läkemedlen kan bli billigare genom sådana åtgärder. Jag finner, herr talman, därför inte skäl att ta initiafivtill ytterligare åtgärder när det gäller benämning äv läkemedel. 26MAJ (): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min interpellation, men beklagar hennes ljumma intresse. Mylepsin och Myleran är varunamnen på två läkemedel.Mylepsin är ett medel mot kramper, och Myleran är ett cellgift, ettcancermedel. Likheten i dessa två läkemedels namn orsakade en ung kvinnas dödganska nyhgen. För detta åtalas nu två läkare. Felordinationen grundade sig pånamnförväxling, något som inte är en ovanlig företeelse. Risk finnsnaturligtvis att det inträffade dödsfallet kan följas av fler. Detta ärbakgrunden till mina frågor till statsrådet. Tyvärr tvingas jag konstatera att statsrådets intresse föratt undvika sådana katastrofala förväxlingar i fortsättningen är av noll ochintet värde. Visst kan man gömma sig bakom bestämmelser och byråkrati ochhänvisa till regler, men om dessa regler inte fungerar i verkligheten och därtillär fill för att legitimera ett felaktigt system och starka kommersiellaintressen från läkemedelsindustrins sida, så måste man fråga sig vems intressenstatsrådet egentligen företräder. Det finns som jag ser det två motstridiga intressen. Detena är samhällets och patientens behov av fullgoda läkemedel. Det andra är detkommersiella intresset att sälja så mycket läkemedel som möjligt.Läkemedelsindustrin vill ha kvar fantasinamnen just därför och önskar inte attläkemedel benämns efter grupplikheter eller gemensamma egenskaper, vilketsjukvården och patienterna har behov av. Detkommersiella intresset kommerdärför i strid med användningsintresset. Läkarna har inget primärt intresse avfantasinamn på läkemedel i sig utan behov av att lätt identifiera och använda läkemedel.Läkemedelsindustrins intressen att sälja så mycket som möjligt delas inte avsjukvårdens intressen. Statsrådetuppger att många av de ca 2 500 registrerade farmaceufiska specialiteterna iSverige finns i olika former, varför antalet läkemedel bara uppgår till ca 1800. Nåja, även detta är en sanning med modifikation -kanske ca 1 800läkemedelsnamn, men inte olika aktiva substanser. Antalet aktiva substanser kankanske uppgå till några hundra. Vill man skydda industrins kommersiellaintressen, dvs. att sälja så mycket läkemedel som möjligt, slår man alltså vaktom fantasinamn. Men det viktigaste ur sjukvårdens och patientens synvinkelmåste vara att få användningsbeskrivning till stånd, så att patienten får sinabehov tillfredsställda och förödande förväxlingar inte kan ske. Låtmig försöka att göra detta begripligt genom ett exempel. Inom kirurgin heter enkniv en kniv. När en kirurg skär upp en böld använder han kniv. Om samma läkaresedan skall behandla denna böldinfektion med penicillin tvingas han att istället för ordet penicillin använda ett firmanamn. Det finns ingarationella medicinska skäl för detta, endast kommersiella. Statsrådetsäger att det i 5 § läkemedelsförordningen stadgas att benämningen påläkemedel inte bör kunna leda till förväxhngar med något annat läkemedel. Såhar ju faktiskt skett. Det har skett en förödande förväxling. En kvinna hardött på grund av denna förväxling. Statsrådet fortsätter: "Enligt socialstyrelsenspraxis bör åtminstone tre bokstäver skilja olika namn åt för att ett namn skallgodkännas." Skall man tolka detta som cynism eller ren dumhet? Åtminstonetre bokstäver skall skilja olika namn åt för att de skall bli godkända - fantastiskatanke! Mylepsinoch Myleran - där skiljer tre bokstäver namnen åt. Det är således helt formelltkorrekt att godkänna dessa fantasinamn, även om de fyra första bokstäverna ärdesamma. Men hkheten, trots att tre bokstäver skiljer namnen åt, ledde tilldöden för en ung kvinna. Man kan inte finna ett bättre exempel på meningslösbyråkratisk papperskonstruktion. Statsrådetsäger att den fråga jag väckt om att införa namn på läkemedel som äranvändningsorienterade och kemiskt beskrivande, s.k. generiska namn, har riksdagenavvisat . Den motion statsrådet avser är motion 1889 avsocialdemokraterna . Den tar upp flera ohkaförslag inom läkemedelsområdet. a. anförs som huvudskäl att den svenskaläkemedelsindustrin som säljer standardpreparat till låga priser har uppenbarasvårigheter, därför att den inte har den marknadsföringsorganisation som destora multinationella företagen har. Av detta skäl ville motionärerna se övermärkningen av läkemedel och som huvudbeteckning låta det kemiska substansnamnetanges på förpackningen. Det skulle underlätta jämförelsen mellan hkvärdigapreparat och förenkla hanteringen på sjukhus och apotek. Utskottet menade attsådana generella obligatoriska regler inte borde införas, då det i nämnvärdutsträckning inte skulle leda till förenkling av hanteringen på sjukhus ochapotek. Nåväl,det är inte detta jag har varit ute efter. Det är inte det här jag har frågatom, och det är faktiskt ganska irrelevant att ta in det, även om vi har Omåtgärder mot förväxling av läkemedel Nr 144 haft samma mål: att få enbeskrivning utifrån användningsområdet. Tisdaeenden 'Sit upp samma tanke och förslagdärför att det är viktigt att läkemedel inte 11 mai198'' kan förväxlas och mot bakgrund avden katastrofala förväxling som ledde till en ung kvinnas död. Denna förväxling har tydligen inte alls påverkat Om åtgärder mot statsrådet. förväxlinsav "8 tyvärr inte tolkastatsrådets svar på annat sätt än så, att de läkemedel kommersiella intressena får ta översjukvårdsintressena. för avsiktatt göra något för att komma till rätta med problemet med förväxlingen avläkemedel via de kommersiella fantasinamnen, trots att den har kostatmänniskoliv. Det är bara att beklaga att statsrådet känner sig nöjd mednuvarande system. Den medicinska säkerheten kräver såväl en minskning avantalet läkemedel på marknaden som ett nytt märkningssystem i stället förkommersiella fantasinamn. Det sägs ofta att makt snabbt korrumperar. Det tycker jagatt man kan ifrågasätta. Men jag tillåter mig ändå att hysa förhoppningen attkvinnor i pohtiken skall behålla sin sälta och skärpa och inte låta sigförvandlas av position eller byråkrati. Tyvärr tvingas jag konstatera attstatsrådet inte har samma sälta och enagagemang som riksdagsmannenAhriand. Jag lämnar det där med sälta därhän. Men låtmig vara knivskarp och berätta för att en kniv inom kirurgininte heter en kniv utan skalpell - det har jag lärt mig sedan jag blevstatsråd. Jag förstår vad det är som har föranlett Maj BrittTheorins fråga. Det är alltid bra att uppmärksamma sådana tragiska händelser.Men att av en -mycket beklaglig och olycklig - händelse dra deslutsatser som gör är jag inte riktigt beredd till. Jag villförst och främst inte utan vidare påstå att den här händelsen hade kunnatundvikas om man i stället haft generiska namn. talade om penicillin och olika namn. Låtmig då säga att de kommersiella namnen i och för sig är ointressanta. Men jagmåste medge att de är ganska praktiska. Jag tror att det för de flesta ärenklare att säga Treo än att säga acetylsalicylsyra med koffein, och Celoken istället för metoprololtartrat. Det är det i varje fall för mig - jag skallgärna hjälpa stenograferna stava sedan. Vidare är de generiska namnen inte framtagna med hänsyntill risker för förväxlingar på grund av hkheter i skrift och tal. Hur mångaförväxlingar hade inte kunnat uppstå om man använt följande benämningar:isoaminil, isoniazid, isoprenalin, isopropamid, isosorbid och isoxsuprin. Detär trots allt i dagligt umgänge lättare med motsvarande serie av handelsnamn:Peracon, Tibinide, Isoprenalin, Stembid, Sorbangil, Duvadilan - inte för att deär särskilt enkla heller, men de är icke lika förväxlingsbara. Det är i varjefall ett skäl för att inte nu göra någonting. Dessutomrespekterar jag , , och var enhällig.I socialutskottet fanns det ingen reservation när den här frågan Då är det orimligt att tänka sig att jag några månader efteråt skullevara beredd att företa stora förändringar. MajBritt sade att vi har alldeles för många läkemedel. Kanhända är det såi vissa fall. Jag kan hålla med om att det förekommer enkommersialism när det gäller vitaminer. Där är det en flora utan like. Men imånga andra fall kan det faktiskt vara en fördel med många läkemedel. Detfinns, nämligen ofta läkemedel med i och för sig samma verkan men med olikabiverkningar, och vad den ene tål kanske den andre inte tål. Omåtgärder mot förväxling av läkemedel 28 MAJ (): Även jag har en viss sjukvårdserfarenhet. Jag vet att en kniv heterskalpell. Jag har själv arbetat som läkarsekreterare. Jag använde ordet knivför att göra det enklare även för andra att förstå. Men skalpellen används somskalpell - den har inte en firmabeteckning. Det är däri skillnaden består. Manskall inte tvingas använda en firmabeteckning för ett redskap som man skallanvända inom sjukvården. Pågrund av en enda olyckshändelse är statsrådet inte beredd att göra några störreförändringar. Ja, det är en olyckshändelse som har kostat en människa livet.Och det är alldeles uppenbart att hade dessa två läkemedel haft sina generiskabenämningar hade aldrig en förväxling kunnat ske. Det är faktiskt väldigtenkelt att rabbla upp långa generiska namn i , men det förhåller sigju inte så att patienten går till och ber att få de här läkemedlen.Ett nytt märkningssystem behövs för att förväxling inte skall ske inomsjukvården, för att läkare inte skall ta fel, för att underlätta för läkare ochför att minska det stora kommersiella trycket, som är det enda som ligger bakomfirmanamnet. Det är av kommersiella skäl som läkemedelsindustrin inte ärintresserad av att använda de generiska namnen. Statsrådet är merintresserad av de kommersiella intressena än av att vidta åtgärder för attundvika förväxlingar som leder till människors död. Det är att beklaga. Jaghar i tagit upp frågan om mängden avläkemedel. Det gäller inte bara vitaminer, det gäller också mängder avlikvärdiga läkemedel. Och jag menar fortfarande att det borde vara rimligt attdet för registrering av ett läkemedel borde krävas att det är dokumenterat attläkemedlet tillför något nytt och verkhgen är av medicinskt värde. Så är intefallet . Den enda marknad där man inte borde ha något kommersiellt tryck utandär man borde utgå från människors sjukvårdsbehov är styrd av dekommersiella intressena och ganska mycket av de multinationella kommersiellaintressena. Det borde alltså vara av värde både för sjukvården, för den svenskaläkemedelsindustrin och framför allt för patienterna om statsrådet vore htetmer öppen och försiktig och inte så snabb att säga att man inte skall göranågonfing. Riksdagenhar fattat ett beslut. Ja, men efter det att fattade sitt beslut harvi fått vetskap om att en människa har dött på grund av läkemedelsförväxling.Jag är inte övertygad om att med den kunskapen så oreserverat hadesagt nej. Om åtgärder mot förväxling av läkemedel ställningstagandevar att den föreslagna förändringen av märkning av läkemedel inte skulleinnebära så stora förenklingar på sjukhus och apotek. Men det gäller faktiskthela samhället och inte bara sjukhusen och apoteken. Och det gäller framförallt att människor skall kunna känna trygghet. Läkemedel skall vara till föratt människor skall bli friska eller få lindring i sina sjukdomar. Människorskall inte behöva riskera livet på grund av förväxlingsrisker. Det var i alla fall något uppfriskande i statsrådetsuttalande att de kommersiella namnen i och för sig är ointressanta. Då kanskeman kan ha förhoppningar om att den gamla sältan kommer tillbaka och attstatsrådet htet mer funderar över hur man på bästa sätt skall tillgodosesjukvårdens intressen och inte i första hand de kommersiellaläkemedelsintressena. På en punkt tror jag att jag aldrig kan bli överens, på en annan punkt kan vi säkert bli det. Vi kaninte förenas önskemål om att socialiseraläkemedelsindustrin, vilket skymtat fram i hennes utläggningar. Jag tror inteatt vi får bättre mediciner, om företagen är statliga. Min ambition är att viskall ha bra mediciner, och där tror jag att vi är ense. återkommer till detta med förväxlingar.Jag skall inte upprepa för stenograferna de generiska beteckningar som jag rabbladeupp förut och som liknar varandra. Men jag vill bestämt hävda att det är precislika enkelt att förväxla eller lika svårt att hålla isär dessa beteckningar,som är mycket lika, som de två preparatnamn har tagit upp. Jag har den uppfattningen att de mekanismersom gör att man förväxlar namnen säkert är mycket komplicerade och inte barakan förklaras av att läkemedelsnamnen låter lika - eller ser likadana ut vid enslarvig utskrift, för det kan naturligtvis också hända. är det så - och detkanske vill se som något mera positivt i alla fall - attsocialstyrelsen, som jag sade, granskar alla namn just med utgångspunkt i inte skall kunna förväxla dem. De förväxlingar som uppstår gäller ofta namnsom har mycket litet gemensamt, och därför är det troligt att det också ärandra faktorer som påverkar förväxlingsbenägenheten. Man kan associera feleller förknippa viss information med fel läkemedel. Det brukar kallas för denmänskliga faktorn. Det får tyvärr, på alla möjliga samhällsområden, emellanåtmycket tragiska konsekvenser. Men det är mycket svårt att förutse vilka namnsom kan ge upphov till förväxling, och därför är det nödvändigt att också vidtaandra åtgärder. Det skulle t. ex. gå att vidta ytterligare åtgärder omläkaren som skriver ut ett recept förutom namnet - antingen det är generiskteller en varumärkesbeteckning - också sätter ut ändamålet med behandlingen påreceptet. Om han gör det, bör en kunnig apotekare kunna lägga ihop 1 och 2 och märkaom läkaren har gjort något underhgt - och då bör det finnas möjlighet tilltelefonkontakt mellan dem. Hade vi haft ett sådant system, skulle kanske dentragiska händelse som har inträffat ha kunnat undvikas. Jag vill säga att f. n.bedriver en försöksverksamhet med en ny receptblankett, som förutsätter attändamålet med behandlingen införs på blanketten. Den försöksverksamheten kommeratt avslutas , och troligen leder den till att en ny receptblankettkommer fr. o. m. Det skulle vara en ytterligare kontrollmöjlighet. 30 MAJ (): Får jag bara klargöra en sak. När jag hartagit upp dessa frågor har jag inte gått på enbart en generisk beskrivning. Jaghar talat om ett användningsorienterat och kemiskt beskrivande märkningssystem.Det hindrar naturligtvis inte i och för sig att företagets namn filiförsläkemedlet som andra namn. Fördelen med att ta bort fantasinamnen är dels kan minska antalet beteckningar på läkemedel, dels att läkarna då också kankomma att tänka i de farmakologiska banorna - och de farmakologiska termerna ärganska logiska - i fråga om farmakologiska gruppers verkan och biverkan, istället för att som tvingas att belasta minnet med märkesnamn. Men, statsrådet , om Myleran hade betecknatsgeneriskt hade det hetat Busulfan. Om Mylepsin hade betecknats generiskt hadedet hetat Primidon. Någon förväxling hade då absolut inte kunnat ske mellandessa läkemedel. Visst är det bra om man också kan föra in ändamålet - ochjag har naturligtvis ingenting emot att man gör det. Men jag tror fortfarandeatt det finns två klart motstridiga intressen, som det vore bra om statsrådetvore medveten om, nämligen sjukvårdsområdets, patienternas och sjukvårdenslegitima behov resp. det kommersiella intresset att sälja så mycket sommöjligt. Det kommersiella intresset gynnas av att man inte har kemisktbeskrivande märkningssystem utan fantasinamn. Men det patienten har behov av -för sin egen säkerhet - är naturligtvis ett användningsorienterat och kemisktbeskrivande märkningssystem. Ett sådant skulle sannolikt både minska antaletläkemedel på marknaden och innebära att de kommersiella fantasinamnen försvinner. Så till frågan om socialisering av läkemedelsindustrin.Frågan har inte diskuterats . tillät jag mig atti den här kammaren säga att därest man inte kunde komma fram fill enbegränsning av den kommersiella läkemedelsindustrins exploatering av människorsbehov av läkemedel, vore det kanske rimligt att överväga en socialisering. Det är inte obekant för att socialdemokrafinpå allvar har talat om hur läkemedelsindustrin måste föras över i samhälletsägo. Det har vi gjort bl. a. just därför att de kommersiella intressena inteskall kunna tillåtas att exploatera människors behov av goda läkemedel. Dendebatten tycker jag dock inte hör hemma här , och jag har inte hellertagit upp den. Vad jag har tagit upp är att en människa har förolyckats pågrund av fantasinamn på läkemedel. Jag tycker det är rimligt att statsrådetbeaktar vad detta kan leda till, och vilka konsekvenser hon själv skall dra avdet. Om åtgärder mot förväxling av läkemedel Omåtgärder mot förväxling av läkemedel Det är läkare som skriver ut recept på mediciner som är receptbelagda,. Varför skulle en läkare som vet vad en medicin innehållerbli mer lockad att skriva ut den om den har ett kommersiellt fantasinamn, somMaj Britt kallade det. Jagmisstänker inte läkarkår för att välja läkemedel med tanke på dessnamn, utan jag tror faktiskt att läkarkår funderar på läkemedletsverkningar innan man skriver ut det. Jag har ingen anledning att misstänkanågot annat. MajBritt har alltså en annan uppfattning än jag om läkemedelsindustrinssyften och tror att den bara har sneda.vinstintressen, och hon vill av denanledningen sociahsera den. Jag tror faktiskt att läkemedelsindustrin ocksåvill göra goda medikament. Jagvill emellertid tillägga att om man vill ha en ökad användning av generiskanamn där det är lämpligt, så har jag självfallet inget emot det. Läkarnasutbildning i farmakologi bygger på generiska namn, och det finns mycket somtalar för den metoden. En del läkare skulle föredra att skriva ut läkemedel medsådana namn och då är det, , fullt möjligt för dem att göradet. Det enda de dessutom måste ange är tillverkarens namn - och detta kan deta reda på i katalogerna. Anf.32 MAJ BRITI (): Det låter, , intressant att läkarna skriver ut bara efterbehov. Jag misstänker inte heller läkarkår för att vara marknadsförareför svensk läkemedelsindustri. Men jag har så mycket erfarenhet från min tidinom sjukvården att jag vet hur marknadsföringen går till frånläkemedelsindustrins sida. Låt mig ge ett enda litet exempel. Påen konferens där man diskuterade marknadsföringen av läkemedel kom en läkaresom deltog i debatten in med en sopsäck och hällde ut dess innehåll på ett bordoch sade: "Detta har man försett mig med frånläkemedelsindustrins sida." Det kallas för kommersiell marknadsföring. Det ligger i läkemedelsindustrins intressen -legitima eller ej - att sälja så mycket läkemedel som möjligt. Det gör man bl.a. med hjälp av fantasinamn. Tar man bort fantasinamnen och visar upp attmängder av läkemedel är hkvärdiga så minskar intresset för att köpa olikaläkemedel, eftersom de har i princip samma effekt. Därmed skulle detkommersiella intresset inte kunna tillgodoses. Även om man har olika åsikter omsocialisering så kan man inte blunda för verkhgheten, . Det ärkommersiella intressen som styr läkemedelsindustrin. Men det bör vara istatsrådets och mitt intresse att bevaka patienternas behov av bra läkemedel,så att de inte skall tvingas bli utsatta för sådana risker som förväxling avfantasinamn kan leda till. Läkemedelsindustrin skulle över huvud taget inte kunna existera, ominte , jag, talmannen och de flesta andra här i landetdå och då blev sjuka och behövde medicin. Det är trots allt främst Nr 144 behovet av medicin som är läkemedelsindustrins styrmedel. Men, herrtalman, låt mig få ställa en enda fråga till : 11 j 1007 Vilket århölls den konferens då läkaren öste ut medikamenter? Om åtgärder mot Anf. 34 MAJ (): förväxling av Om jag minns rätt hölls den . Jag trorinte att läkemedel förändringen har varit så rasande radikal . Min fråga var föranledd av att det under deallra har förts en fullt befogad debatt om det utösande avmedikamenter vilket tog upp. Den debatten har såvitt jag vetfaktiskt också haft en verkan. Man fortsätter inte på sarhma sätt som förut meddetta. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Föredrogs och hänvisades Motion 1981/82:2539till skatteutskottet 11 § Föredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1981/82:28 betänkanden1981/82:58, 63 och 69 betänkande 1981/82:44Utbildningsutskottets betänkanden /82:24, 25 och 30 Jordbruksutskottetsbetänkanden /82:34 och 37 12 § Anf. 36 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag får meddela att på morgondagens föredragningslistasätts betänkande 35 främst bland två gånger bordlagdaärenden. 13 § Anmäldes och bordlades Propositionerna 1981/82:222 Ändring i vallagen (1972:620), m. m. 1981/82:223 Avdrag för avgifter till stiftelsen 14 § Anmäldes öch bordlades Motionerna 1981/82:2540av m. fl. Rättentill avdrag för mervärdeskatt i vissa fall, m. m. Nr 144 1981/82:2541 av . Tisdaeen den /82:2542 av m.fl. 11 mai1982 Förbättringar av vårdbidraget tillföräldrar med handikappade barn, m. m. 1981/82:216) fråeor Anmäldes och bordlades 1981/82:12Anslag till och de allmänna försäkringskassorna m. m.(prop. 1981/82:100) 16 § Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts 1981/82:379 av (vpk) tillarbetsmarknadsministern om driften vid SAFAC:s verkstad i :