prot · G50915 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag har lyssnat till den här debatten ianledning av interpellation och vill gärna understryka att jagtycker att det är ett utomordentligt viktigt område. Men jag vill ändå göranågra reflektioner i anslutning till den kända frågeställningen; Vad avserstatsrådet atl göra? Jag skulle närmast vilja ställa frågan; Vad avser BertilJonasson alt göra? Del är ulan tvivel så, som säger, att det ärsvårt att rekrytera ungdom. Det är svårt att hitta ungdomar med någonbakgrundskunskap, som efter en förhållandevis kort utbildning är väl förbereddaoch duktiga när det gäller att gå ut i skogen. Den här frågan kom ju att ställas precis vid dåBertil egen partivän jordbruksministern lade fram ett förslag om attvi inte skall använda kemisk lövslybekåmpning i skogen. vet såväl atl del framöver är utomordentligt viktigt förskogsbruket atl vi kan använda alla kända metoder. Vore det inte, herrJonasson, möjligt atl under i varje fall en övergångslid använda den kända ochbeprövade metod som enligt vad alla remissinstanser konstaterat är en brametod, nämligen kemisk lövslybekåmpning? Ändå skulle fråga lillministern vara fullt berättigad - den helt dominerande arealen skall åndåalltid behandlas med metoder. Jag ställer därför frågan; Vore det inteskäl, , att hjälpas åt och framöver använda också denmetod som kan lösa en betydande del av skogsbrukels problem, nämligen kemisklövslybekåmpning? fråga skulle ändå vara berättigad. Men atlställa den just . när man står i begrepp att vältra över röjning avförmodligen 100 000 ha ytterligare till röjning ter sig enaning bakvänt. Tillåt mig dessutom påminna om - del har jag ryktesvishört - atl i uttalat att man verkligen inte tänker lämnanågra dispenser. Om jag inte missminner mig är själv ledamot avden . handlar med andra ord efter maximen; Görproblemen så stora som möjligt och ställ sedan en fråga i kammaren om vadstatsrådet avser atl göra för atl rätta till dem. Det går att underhålla sigmed politik hur länge som helst, om man jobbar på det sättet. Om utbildning för skogsröjning 21 BERTILJONASSON (c); i ställer lill migfrågor i den här debatten, vilken är lill för diskussion av min fråga tillstatsrådet. riktar i stället pilarna mot mig, men det må varahänt. tog upp besprutningsfrågan - det kunde manju i och för sig vänta sig. Men jag anser inte att vi skall debattera den här - det tror Ont utbildning för skogsröjning jag inte ens talmannen medger. Jag vill bara säga att detskall finnas dispensmöjligheler. säger alt man skall använda den mestbeprövade metoden och avser då den kemiska lövslybekåmpningen. Jag får nog lovatt säga att jag anser alt den mest beprövade metoden är det gamla, ärevördigasättet att röja för hand. Det har använts ännu längre och är ännu mer beprövat.Vi vet ju inte vad gifterna kan innebära. - Jag skall i delta sammanhang nöjamig med att säga detta; debatten om den kemiska bekämpningen får vi föra i ettannat sammanhang. ställde mig lill svars för ett uttalandesom socialdemokraten gjort om alt det inte skall lämnas någradispenser i . år länsstyrelseledamot, och delar jag också.Men jag har inte ställt mig bakom hans uttalande. Vi måste avvakta beslut i den här frågan.Beslutar i enlighet med propositionen måste ändå frånfall till fall besluta hur man skall ha det på den här punkten, och därvidmåste man följa beslut. Jag såger därför rakt på sak all jag inte tycker alt delår lämpligt att innan fattat sitt beslut göra ett sådant uttalandesom gjort. Han har gjort det med anledning av en dispyt hanhaft med vår landshövding, som - socialdemokrat som han är! - har en helt annanuppfattning på den här punkten ån . Jag har i milt tidigare inlägg försökt klargöra vart jagvill komma med min fråga. Jag vill att det skall finnas möjligheter lill utbildningpå det här området. Vi skall ha klart för oss, , alt även om mansprutar mot slyet kvarstår arbetet med att plocka bort alla de barrträdsplantoroch buskar som behöver tas bort och som inte kan sprutas ihjäl. Det är alltsåfel att tro att lövslybesprutningen skulle vara det enda råtta. När vi på olika sått jobbar på atl få en bra skogsvårdmåste vi se till att vi inte drar på oss vilka giftrisker som helst.Alla de människor som vill ha ett så giftfritt samhälle som möjligt bordeställa upp och göra en insats för alt klara de här frågorna. Del går inte attbara skälla och gnälla om gifter -man måste vara positiv till alt själv göra eninsats. Det är den inställningen som jag hade som bakgrund för de synpunkterjag anförde i milt förra inlägg. Den här frågan är som sagt ingalunda löst ännu, och denmåste följas med uppmärksamhet. Vi kan bli tvungna att vidta andra åtgärder ände som är aktuella f. n. Det var dessa åtgårder som jag bad statsrådet redogöraför. 22ARNE i (); Jag tror atl har rätt när hansäger atl frågan ännu inte år löst. Så mycket lövslybekåmpning harbehövts ()-lalel att fråga till ministern - vemdet nu var - hade varit minst lika befogad då. Det vardärför jag pekade pä alt det verkade som om det var dåligt samvete för en dålig handläggningav en just nu aktuell fråga som hade frammanat attinterpellera. sade ju också att det inte är lönt att baragnälla mot gifter, utan att man också måste vara beredd alt göra en insats. Sedan fick vi möjligen det beskedet från ,att som ledamot av i kommer i varje fall han att tittapå skogsbrukets ansökningar om dispens innan han deltar i avslagen. Så får maninte dispens från förbudet att använda gifter vid lövslybekåmpning i ,beror det på att har bedömt det så att det inte var nödvändigtatt ge dispens. Det måste kännas tryggt för skogsbruket. Om användningen av asbest 23 (); Jag vill försäkra i attjag inte har något dåligt samvete i detta fall. Jag framställdeinterpellationen mot bakgrund av att skogsvårdsåtgärder behöver sältasin. Den interpellationen fick jag dra tillbaka därför atl drog sigur regeringen, som sprack, och sedan var det inte tid att ställa den på nyttoch få svar på den, eftersom vi då befann oss i slutskede. Det ärdärför som jag nu har tagit upp frågan igen. Det är rikligt, som säger, alt jag ärpositiv till att pröva dispensfrågor. Manskall inte säga nej lill vad som kanvara vettigt. Därför vill jag pröva frågorna i enlighet med det beslut somriksdagen kommer att fatta. Vi skall väl inte nu ta upp någon sprutdebatt, men även omdel vore fritt fram för besprutningarna är det många som inte vill besprutaskogen. Många skogsvårdande arbetsuppgifter måste dessutom utföras för hand.Det är från den synpunkten som jag har tagit upp de här frågorna. Jag villförsöka få fram de bästa möjligheterna att vårda skogen. Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar på interpellationerna 1981/82:11 och 24 om användningen av asbest har frågat mig om jag kommeratt vidta sådana åtgärder mot asbest att den nuvarande användningen i Sverigekommer att upphöra. har frågat mig om regeringen avser attvidta åtgärder så att asbestanvändningen stoppas genom ett totalförbud motimport av asbest och att ersättningen av asbestbromsband kan ske snabbt. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Interpellanlerna har båda följtutvecklingen i på asbestområdet. De bör därför känna till all det variten strävan atl genom Om användningen av asbest successivt skärpta bestämmelser få asbestanvändningen atlhelt upphöra. Det har under den processen gällt att upprätthålla ett så högtavvecklingstempo som möjligt som man sökt undvika att otillräckligtprövade ersättningsprodukter kommer ut på marknaden på grund av tidspressen.Den tid det tagit att begränsa asbestanvändningen är med andra ord inte ettresultat av påtryckningar från asbestindustrin, vilket påståtts i debatten,utan har varit nödvändig för att få fram ersättningsprodukter inom olikaanvändningsområden. Asbest har som bekant också en läng rad goda tekniskaegenskaper. Arbetarskyddsrörelsens asbestanvisningar harsuccessivt skärpts genom ett stort antal tilläggsförfattningar. Till följd av den gynnsamma utvecklingen hararbetarskyddsstyrelsen bedömt det som möjligt att ytterligare skärparestriktionerna mot användningen av asbest. 1 måndags diskuterades vidarbetarskyddsstyrelsens styrelsesammanträde ett nytt förslag tillasbestföreskrifter som innehåller ett generellt förbud mot asbest. Ett fåtalundantagsbestämmelser medger enligt förslaget fortsatt bruk efter särskilttillstånd av arbetarskyddsstyrelsen. Asbesthaltiga bromsbelägg förutses dockvara tillåtna ytterligare till dess likvärdiga ersättningsprodukterfinns. Arbetarskyddsstyrelsen kommer att ta slutlig ställning till förslagetsenare . När det slutligen gäller kravet på importförbud mot asbestvill jag framhålla att detta är en handelspolitisk fråga. Enligt min meningerbjuder emellertid arbetsmiljölagen tillräckliga möjligheter att åstadkommaönskade restriktioner. Nägra handelspolitiska åtgärder är därför intenödvändiga. 25SIVERT (); efter det att manbörjade använda asbest i industrin, har ett samband mellan asbest och cancervarit känt. rapporterades samband mellan asbest och den elakartadetumörformen mesoteliom, som uppträder i lungsäck och bukhinna. Denna cancerformär sällsynt i , men vi kan notera atl den nu ökar, framför allt inom denmanliga delen av befolkningen. Det var denna cancerform som genomundersökningar utförda på initiativ av LO utlöste det stora asbestlarmet,vilket ledde till en skärpning av reglerna för användning av asbest.Justeringar av dessa har därefter vidtagits under hand. kommer åter mycketoroande rapporter om asbestfaran, baserade på ny kunskap och ny mätteknik.Dessa rapporter gäller de små asbestfibrerna. En utvärdering av alla tillgängliga data visar att detinte finns några bevis för att det skulle existera ett tröskelvärde eller ensäker nivå för asbestexponering. Därför är det ytterst oroande att man kankonstatera så höga förekomster av asbestfibrer i stadsluften, och särskilt itunnelbanan här i . Bilarnas och tunnelbanevagnarnas bromsbelägg harnaturligtvis en stor inverkan på föroreningssituationen. Vi vet nu att detfinns asbeslfria bromsbelägg för praktiskt taget alla bilar. Ett förbud mot användande avasbesthaltiga bromsbackar och bromsbelägg kan enligt vår mening genomförasganska omgående - särskilt om man gör de undantag som möjligen kan vara avnöden under en övergångstid. Vi menar att man bör ge sig på enradikal sänkning av gränsvärdet för att uppnå den sanering av både arbetsmiljönoch den yttre miljön som är nödvändig när det gäller asbeslfibrerna. vet vi att det utövas ett tryck från asbestinduslrinmot våra myndigheter. Jag skall citera ur arbetsmarknadsministernsinterpellationssvar: "Den tid det tagit alt begränsa asbestanvändningenär med andra ord inte ett resultat av påtryckningar från asbestindustrin,vilket påståtts i debatten, utan har varit nödvändig för att få framersättningsprodukter inom olika användningsområden." men nu är det juså att ersättningsprodukterna har funnits länge och har fungerat alldelesutmärkt. Beroende på att det fortfarande varit tillåtet att användaasbesthaltiga produkter har man emellertid inte i tillräckligt stor omfattninganvänt de alternativ som finns. Man kan undra om det inte förekommit påtryckningar. Jagvill fråga arbetsmarknadsministern; Nog är det väl så att kanadensiskamyndigheter uppvaktat de svenska myndigheterna med anledning av diskussionernaom asbesten här i landet? Vi kan också notera att kanadensarna, som ju dominerarexporten av asbest i världen, har haft mycket hårda påtryckningar på EG. Därhar man tydligen lyckats få att inta vad vi upplever som en motde fackliga intressena direkt fientlig hållning i de här avseendena. Detförefaller som om önskar att arbetarna i likhet medkonsumenterna även i fortsättningen skall komma att exponeras för riskfylldamaterial, i synnerhet asbest, för att ge handelsintressena fördelar. Det kan vinaturligtvis aldrig acceptera. Om det utkast lill svensk lagstiftning som EG-kommissionentydligen haft under ögonen har man fällt omdömet att denna lagstiftning förtillfället är onödig och utgör en börda för exportörer till den svenskamarknaden. Detta har, enligt de informationer jag har, framförts till densvenska regeringen. Där har vi alltså ytterligare en indikation på attpåtryckningar mot den har förevarit i flera avseenden. Dåundrar jag om det ändå inte är så att påtryckningarna från asbeslindustrin haftviss inverkan på frågans hantering inom de statliga myndigheterna. Vi hävdar med stor bestämdhet alt det flnns alternativtill asbesthaltiga bromsbelägg för flertalet av de bilmodeller som säljs på densvenska marknaden. Inom driver vi nugenerellt den linjen ute på bilreparationsverkstäderna att våra klubbar skallta upp förhandlingar direkt med arbetsgivaren i syfte att hävda att asbestfriäbromsbackar skall användas när sådana alternativ flnns. Det är ju ett sätt attförsöka få en förbättrad situation till stånd, men vi skulle nog vilja ha ettsnabbare och mera stöd ifrån de statliga myndigheterna i den härfrågan. Om användningen av asbest Om användningen av asbest Jag undrar nu; Är statsrådet bereddalt medverka till att vi får en snabb övergång från asbesthaltiga bromsbeläggtill sådana som icke innehåller asbest? 26 (vpk): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaretpå min interpellation. Jag märker en viss irritation i svaret. Användningen av asbest har minskat. För denna effekt harvi till mycket stor del att tacka alla våra skyddsombud och arbetsmiljöaktivaute på arbetsplatserna, som lagt ned stor energi på alt bekämpa asbest. Trots minskningen av råasbest i landet, så attanvändningen nu ligger på bara ca , säger tillgängliga uppgifter attlikafullt sprids det asbest i luften . Större delen av dennaasbest sägs komma från fordonstrafiken. Siffrorna visar ju att asbest då måstetillföras även från annat håll - inte bara genom att råasbest bearbetas i vårtland. Tillförseln måste ske genom andra produkter än ren råasbest. Det är välframför allt genom användning av asbest i fordon som detta sker. I de senaste mätningarna av asbest har den s. k. allmännamiljön uppmärksammats mer än arbetsmiljön. Alt det finns asbest i vårstadsmiljö är ställt utom allt tvivel, och det är höga . Likaså är detställt utom allt tvivel att det i förekommer asbest iluften. De gamla problemen med asbest finns alltså kvar. Sambandetmellan asbest och cancer är, som sade, känt sedan etthalvsekel tillbaka. Med upptäckten av asbest i har del juockså börjat föras en ny debatt om hur farliga olika asbestfibrer är. De långaasbestfibrerna är det ingen diskussion om. Och det råder tydligen ingen större oenighetom atl de är farliga. Men de korta, de små fibrerna diskuterar man nu om. Denhärosäkerheten, som jag tidigare konstaterat när det gällerrisker, har inbjudit till totalförlamning av handlingsförmågan. Så var detinnan anvisningarna kom 1952. Utgångspunkten måste vara: Kan något misstänkasvara farlig så skall åtgärder vidtas. Del är rimligt och det är mänskligt. Ett gammalt problem är ju vårt gränsvärde. Gränsvärdet förfiberhalten i luften är nu 1 fiber per kubikcentimeter. Det gränsvärdet skyddari bästa fall, säger en del, mot asbestos, men ej mot lungcancer. Del enda säkragränsvärdet är emellertid 0. Såvitt jag förstår finns det i de nyaanvisningarna, som arbetarskyddsstyrelsen håller på att behandla, ingen tankepå att ändra det här gränsvärdet. Vi har nog, anser jag, att förhålla oss på ettriktigt sätt till den asbest som vi har fått i vårt land . Vikan inte förbjuda den, utan vi måste förhålla oss till den på ett varsamt sättoch eliminera alla dess effekter. Det är en skyldighet som vi har. Försummelser under främst och 1970-taletsförsta del kommer vi att få lida av framöver. Men vilken väg skall vi dåanvända för att få bort dessa sista råasbest som kommer in i vårtland och eliminera de som sprids i luften? Man kan diskutera vilkettillvägagångssätt vi skall använda. Det enda som jag anser vara möjligt är att vidta åtgärdermot import av asbest i olika former. Detta kan tydligen ske medarbetsmiljölagens hjälp, enligt arbetsmarknadsministerns svar. Jag måste tolkasvaret så att det finns utrymme för en sådan tillämpning av lagen att man fårsamma effekt som ett importförbud skulle ge. Det måste också varaarbetsmarknadsministerns mening. Kvar står problemet med de färdiga produkterna.Användningen av asbest i alla former måste på något sätt förbjudas, och framförallt står då bromsbanden på lagordningen. Vi har tidigare i pekat på den hänsynslöshet medvilken industriägarna använt asbest. Svenska Eternit, alltså Euroc i , ärett av exemplen. Svenska Bromsbandsfabriken, som använder råasbest , harmånga förgreningar utomlands. Till är det engelska intressen, och detföretagel har i sin tur stora intressen i och över hela världen.Sverige är på det viset inlemmat i den multinationella asbestindustrin, enmultinationell asbestindustri som ägnar sig åt avancerad lobbyverksamhet. Ochnär den inte ger önskat resultat i industriländerna exporterar den problemettill tredje världen, som säkert också kommer atl få en asbestkatastrof översig. Asbestproblemet har alltså blivit ett handelspolitisktargument i dagens läge. berörde den kanadensiska delegationensbesök i vårt land och den oro som man uttalat för att genom attförbjuda import av asbest egentligen skulle kunna vara ett föregångsland förandra länder när det gäller inställningen till asbest. Det oroar naturligtvisde här företagsägarna och asbestintressenterna i , som gör sig storapengar på asbesten. Vi har också sett hur EG agerar och att GATT-konimissionendiskuterar det här och hur väl de argumenten stämmer överens med vårhandelspolitik. Vi får alltså inte falla undan - vi kan aldrig falla undan- utan vi måste i ställa som vårt mål att vara föregångsland genom attstoppa de multinationella asbestintressenternas hänsynslösa verksamhet. Vi harju redan sett hur det har gått här. Argumenten mot att förbjuda asbest är att det egentligeninte finns lämpliga ersättningsmaterial, alt dessa är för dyra om de finns ochalt de inte är tillräckligt utprovade. Men det finns ju ersättningsmaterial. Vivet att de används i vissa bussar och andra fordon. För att fä något belägg för hur det förhåller sig med detpå den arbetsplats där jag är anställd tog jag i går kontakt med iDomnarvet och frågade; "Har ni några asbestfria bromsband?" Jo då, vihar börjat använda dem i grensletruckar, svarade man. Vi har använt dem på provi en truck och redan kunnat konstatera mindre slitage och att det inte är någraproblem med bromsningseffekterna. De ställer sig alltså positiva. Det de hargjort är att de Om användningen av asbest Om användningen av asbest i stridmed andra intressen har tvingat fram den här utvecklingen. De har alltså intehaft någon hjälp. Att folk som sysslar med arbetsmiljö kräver ett förbud motasbest visar sig . har berört delta och sagt att det inomMetall finns en sådan rörelse. I träffades regionala skyddsombud ocharbelsmil-jöansvariga och kom fram till att man ville ha förbud mot bromsbandsom innehåller asbest. Man sade alltså direkt ut atl man måste övergå tillasbestfria sådana. Man menade också att man måste kräva detta för atl fånågon förändring. Därför måste man på en hel rad områden ställa frågor till arbetsmarknadsministernom asbesten och om hur vi skall fortsätta. Arbetsmarknadsministernavvisar synsättet att asbestindustrin genom påtryckningar skulle ha förhindratatl asbestanvändningen begränsats ytterligare. Men är del inte så, herr arbetsmarknadsminister,att anvisningarna är föremål för behandling och att asbestintressena i vårtland har stora resurser-del har jag själv erfarenhet av. Ledamöterna isocialutskottet var inte alls tomhänta på argument. Det är utifrån denvetskapen som arbetsmarknadsministern och jag borde kunna vara överens om altvi genom ett förbud mot asbesthaltiga bromsband skulle kunna driva fram deasbestfria alternativen. Men har vi sett och hört av arbetsmarknadsministernatt det får flyta vidare. Det kommer alltså inte att resas några hinder. Hur är det med synsättet på de kanadensiskauppvaktningarna, på ;s och EG;s agerande? Kommer det alt sätta spår i densvenska lagstiftningen eller dess tillämpning? Kan arbetsmarknadsministernklart deklarera att dessa påtryckningar inte kommer alt spela någon som helstroll för den svenska arbetsmiljön? Borde del inte också nu vara dags att gränsvärdet förasbest sätts till O? Om inte arbetsmarknadsministern är överens med mig omdetta synsätt, skulle jag vara väldigt intresserad av vilka motivarbetsmarknadsministern i så fall åberopar för atl inte sätta gränsvärdet vid Oeller vid, som LO har krävt, 0,1. När det sedan gäller importförbud för asbest sägerarbetsmarknadsministern i sitt svar att det är en handelspolitisk fråga, ochvidare säger han; "Enligt min mening erbjuder emellertid arbetsmiljölagentillräckliga möjligheter att åstadkomma önskade restriktioner." Önskararbetsmarknadsministern ett stopp för användning av asbest? Jag kan inteförslå annat än att det i svaret ligger ett löfte. Eller är det fråga om enundanglidning? Det vore tacknämligt med en precisering på den punkten. ; Är den rapport, den senaste i raden, som kommitfrån något som arbetsmarknadsministern, regeringen ochandra ansvariga tar allvarligt på, eller lägger man bara den här rapporten tillhandlingarna som en i raden av rapporter, som sedan egentligen inte föranledernågon åtgärd? Det är också en fråga som jag tycker att arbetsmarknadsministernskall svara på. Låt mig först säga att det är en oerhörtviktig debatt som pågår och som har pågått i . Det ären viktig debatt med hänsyn till våra möjligheter atl ställa upp regler tillfördel för människors liv och hälsa. Just av den anledning som nämnde,nämligen de forskningsresultat som han refererade till, har restriktionerna föranvändning av asbest successivt skärpts i vårt land. Sambandet mellan asbestoch vissa former av cancer är ju belagt, och det är klart att det måste ledatill handling från alla ansvariga på området. Så har också skett, och vi harkunnat iaktta en mycket snabb minskning av mängden asbest i produktionen. Från1973 till 1980, alltså på sju , har mängden asbest minskats frän 20 000ton till under . Det är ju ett mycket gott resultat av derestriktioner som här har ställts upp. Man kan också säga atl dessarestriktioner har drivit på den tekniska utvecklingen. Mängdenersättningsmaterial hade naturligtvis inte varit så stor som den är , ominte vi från myndighetshåll hade satt upp restriktioner som tvingade fram enutveckling i den här riktningen. Det är klart att man från producenthåll ser en sådan härutveckling med oro, men vi kan inte ta hänsyn till det, när vi har att skyddamänniskors liv och hälsa. EG har enligt de uppgifter jag har fått inte tagitställning till några nya restriktioner. EG har haft synpunkter på det förslagtill nya gränsvärden eller nya föreskrifter som arbetarskyddsslyrelsen hållerpå alt arbeta fram, men det skall ju inte, , förväxlas medproducentintressen. EG är trots allt ett regeringsorgan som har legitima skälatt ställa frågor till andra myndigheter i ett annat land. Kontakterna mellan myndigheter iCanada -observera myndigheter, inte producenlinlressen -och svenska myndigheterhar varit rutinmässiga och har inte påverkat arbetet inom arbetarskyddsstyrelseni den meningen att man där skulle ha fallit undan för några producentintressen. Det kan vara skäl att erinra om hur anvisningar inomarbelsmiljöområdet kommer till i . Det är ju ett långt, ingående ochseriöst arbete, där forskningsresultat varvas med praktiska erfarenheter inommyndigheten, där både arbetsgivare och arbetstagare tar del i arbetet underförberedelserna och i del slutgiltiga beslutet. Vi har ju medvetet skurit avmöjligheterna atl underställa dessa anvisningar regeringens prövning för att viinte skall hamna i situationer där otillbörliga politiska påtryckningar kankomma in. Jag menar att det är en viktig ordning att diskussionen pågår mellande intressenter som här har sakkunskapen. har ju allamöjligheter - jag skulle vilja säga t. o. m. större möjligheter än vad jag somansvarig minister har - att påverka beslutet inom arbetarskyddsstyrelsen.