prot · G509112 · 1981-12-31 00:00:00 — Det är väl också en anledning tiU att regeringen nu har tillsatt enutredningsman. Vi har ju alla varit medvetna om de här problemen, men de harsärskilt belysts av detta speciella fall. Jagvill också säga att jag inte menar att man inte skall ta hänsyn till de vuxna idet här fallet, som vill göra gällande. Man skall ta allamöjliga hänsyn, men barnets rättsliga intressen måste gå före. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med 242 röster mot 32för det av under överläggningen framstäUda yrkandet, 27ledamöter avstod från att rösta. 18§ Anslag till hälso- och sjukvård m. m. Föredrogs socialutskottets betänkande 1981/82:34 omanslag inom verksamhetsområde, såvitt avser hälso- ochsjukvård m, m, (prop, 1981/82:100), AnL 102 FÖRSTE VICETALMANNEN: Ifråga om detta betänkande håUs gemensam överläggning för samtliga punkter.Under den gemensamma överläggningen får yrkanden framställas beträffandesamtliga punkter i betänkandet, AnL103 (): Vi är några socialdemokrater från ochBroderskapsrörelsen som begärt att den abortförbebyggande verksamheten vidsocialstyrelsen skall bibehållas på nuvarande nivå intill dess AnitaBråkenhielms utvärdering av abortlagstiftningen m, m. är klar. Vi utgår ifrånatt abortkommittén kommer med förslag om abortförebyggande verksamhet och hurden skall organiseras, Imotionen har vi begärt ytterligare 1 milj, kr,, vilket precis är den summa somsocialstyrelsen enligt propositionens förslag skaU minska hälsoupplysningenmed. Socialutskottethar en del goda ord att säga om behovet av abortförebyggande verksamhet.Utskottet fullföljer därmed en linje som varit den genomgående under alla årsom utskottet behandlat abortfrågan. har med en.vissenvetenhet kommit tiUbaka till just frågan om förebyggande verksamhet som ettsätt att komma till rätta med de alltför höga aborttalen. Därstannar emellertid enigheten. Socialdemokraterna har tvingats att reservera sigpå den avgörande punkten, nämligen i fråga om de pengar som skall förvandlaorden till reeU handling. Vi vet att den ekonomiska ramen är trång, men dettablir, fru talman, till slut en prioriteringsfråga. Inte heller visocialdemokrater kan slösa med pengar, men på den här punkten har vi tagitStäUning för ett högre anslag. Nedskärningeni budgeten i detta avseende kommer dessutom synnerligen olämpligt.Socialstyrelsen har haft en heltidsanställd gynekolog och dessutommedel till förfogande för projekt inom sexual- och samlevnadsfrågor samtabortförebyggande verksamhet. I utvärdering kommer det -hoppas vi, som jag sade tidigare - att föreslås en del åtgärder. Annars bUr deninte mycket värd. Vi motionärer befarar att det nu kommer att bli en svacka idet förebyggande arbetet, trots att detta i själva verket borde förbättras. Abortenär en nödfallsåtgärd, och varje abort är i sig ett misslyckande. Det harsocialutskottet sagt tidigare. I abortfrågan finns etiska värderingar inrymda.Där finns i vissa faU konflikten mellan rätten för fostret, den blivandemänniskan, och kvinnans integritet samt hennes rätt att bestämma över sin egenkropp. Där finns också lagstiftarens dilemma att utvecklingen troligen går sinegen väg oberoende av lagstiftningens innehåll. Abortlagenändrade innehåll 1975 - vi var många som var tveksamma - ochhuvudlinjen blev rätt till abort inom sjukvårdslagstiftningens ram. Någonökning av antalet aborter har därefter inte skett. Den enda jämförelse som ärnågorlunda rättvisande är hur många aborter som sker per 1 000 kvinnor mellan15 och . I själva verket har det skett en Anslagtill hälso-och sjukvård m. m. Anslag till hälso-och sjukvård m. m. svagminskning i det här avseendet. Dessutom har tonårsaborterna minskat betydligt,och ingreppen sker på ett tidigare stadium under graviditeten. Allt detta ärpositivt. Det är naturligtvis också det som ligger till grund för detförhållandet att trycket på en ändring av lagstiftningen har minskat. Vi skriver i motionen att det finns ett klart sambandmellan antalet aborter och en väl fungerande preventivmedelsrådgivning samtannan upplysning om sexual- och samlevnadsfrågor. Det s. k, ledde till att antalet aborterminskade betydligt. efter det att projektet sattes i gång 1973 minskadeungdomsaborterna , och det är mycket, I , där ett liknandeprojekt har pågått, minskade antalet aborter , Det förebyggande arbetethar alltså stor betydelse. Det är flera i som väckt motioner under årensgång i abortfrågan. Namn som , , ,, , , fungerande talman, ochLinnea Hörlén har återkommit med jämna mellanrum. Andra har verkat inomsocialutskottets ram. Även om delade meningar har funnits, och finns, angåendelagens utformning, tror jag att alla ändå är överens om att deabortförebyggande åtgärderna är viktigast och mest utslagsgivande. har vi kommit till sanningens minut i det här ärendet.Skall resurserna för den abortförebyggande verksamheten inom socialstyrelsenskäras ner drastiskt innan vi vet vad söm kommer i stället, eller skall vibehålla den verksamhet som finns? Ett vet vi, nämligen att intekan göra de omdisponeringar som utskottsmajoriteten tror på. Vi vet också attsocialstyrelsen behöver de här pengarna för att fullfölja vad den önskaråstadkomma på detta område. Det torde, säger vi motionärer, vara oundvikligt att ennedskärning får allvarliga konsekvenser för såväl abortförebyggande åtgärdersom upplysningsverksamheten inom mödra- och barnhälsovården, fosterdiagnostik,konsekvenserna av olika missbruk i samband med graviditet och föräldrautbildningensförverkligande. Det skaU bli ytterst intressant att se hur depersoner som talat mot aborter eller för inskränkningar i lagen kommer attrösta i den kommande voteringen. Denna är i själva verket ett prov påbärigheten i deras argument. Jag yrkar med dessa ord bifall till reservationen 1 vidsocialutskottets betänkande nr 34 och i övrigt bifall till propositionensförslag i här berörda avseenden. I detta anförande instämde och (bådas). AnL 104MÅRTEN (): Jag skaU inte haka på tidigare talares inlägg,även om också jag tillhör den grupp som har motionerat i frågan åtskilligagånger. Jag tycker det är riktigt att den utvärderingsgrupp som arbetar fårfullfölja sitt uppdrag. Först därefter vet man juvar resurserna skall sättas in. förekommer det i debatten en tveksamhetom det. Jagskulle i stället vilja säga några ord med anledning av det särskilda yttrandesom gäller giftinformationscentralen och dess framtid. Frågan tas upp på s. Dennagiftinformationscentral har verkat och har bedrivit en fin ochständigt växande riksomfattande verksamhet. Antalet förfrågningar är nu40 000. Centralen har tack vare det förtroende den har fått röna från industrinsamlat en mängd information om produktingredienser och därmed kunnat stå läkareoch allmänhet till tjänst vid akuta förgiftningsfall. Industrin har stortförtroende för centralen och har frivilligt lämnat sina informationer utan veterligt har bUvit besviken på sekretessbehandlingen. Utan dennasamverkan med industrin kan centralen självfallet inte fylla sin uppgift. Dengoda samverkan med industrin har naturligtvis i mycket berott på densjälvständiga ställning som centralen har haft. Ingen myndighet harlagt sig i centralens verksamhet. Den har haft full autonomi gentemotmyndigheter. Denna självständiga ställning är uppenbarligen en nödvändighetför att kunna skapa förtroende mellan centralen och dess samarbetspartner isekretesshänseende. Den hänvisning som utskottet gör till den nyasekretesslagen som garanti är mera tvivelaktig. De frivilliga uppgiftslämnar-navill ha förtroende för dem som skall hantera konfidentialiteten. Ju fler som ärinblandade, desto fler olycksfall i arbetet kan riskeras. Vidareär giftinformationscentralen i behov av en fast klinisk förankring för attfullt ut kunna fylla sin rådgivande uppgift. En sådan har man haft i KaroUnskasjukhuset. När statsrådet nu enligt budgetpropositionen vill utredaorganisationen av giftinformationscentralen, är det värt att konstatera attcentralen med hittillsvarande autonoma organisafion och anknytning fillKarolinska sjukhuset, och f. n. till , fungerat till allasbelåtenhet. Man har följaktligen inte anledning att vidta större förändringarän nöden kräver. En fortsatt samlokalisering till äruppenbarligen både lämplig och möjlig, utan att för den skull anknytaverksamheten till eller något annat landsting. Jaghoppas, fru talman, att de synpunkter som vi har anfört i vårt särskildayttrande skall beaktas vid den annonserade utredningen av centralens framfidaorganisation. Anslagtill hälso-och sjukvård m. m. AnL 105 (vpk): I socialutskottets betänkande 1981/82:34 finns ett antal vpk-motionerbehandlade, bl. a. motion 965 om fördelningen av landets läkarresurser. Ibetänkandet redovisas en rad åtgärder- som jag inte närmare skall gå in på -som vidtagits för att ge sjukvårdshuvudmännen bättre möjligheter attpå Uka villkor få tillgång till de "knappa läkarresurserna", som detstår i betänkandet. redovisas attantalet läkare har ökat starkt , från Anslagtill hälso-och sjukvård m. m. ca 10 1970 tilldrygt 19 1980, vilket betyder i det närmaste en fördubbling av antaletläkare. Vidare sägs att med nuvarande intagningskapacitet tillgrundutbildningen för läkare beräknas antalet läkare ha ökat med ytterligare 4 400 läkare. Detta borde kännas tryggt för de vårdsökande, men så ärdet fortfarande inte. I betänkandet sägs det nämligen vidare: "Genomläkarfördelningsprogrammen har man sökt styra nytillkommande läkarresursertill de verksamhetsområden där de bäst behövs. Bristen på läkare har emellertidmedfört svårigheter att rekrytera läkare tiU mindre attraktivaverksamhetsområden och orter och lett till en både när det gällerverksamhetsområden och geografisk snedfördelning av läkarresurserna." Detsom redovisas i betänkandet dels om vidtagna åtgärder, dels om resultatet ärmotsägelsefullt, för trots de vidtagna åtgärderna och ökningen av antaletläkare kvarstår problemen med brist på läkare både geografiskt och när detgäller verksamhetsområden. Den minskning som redovisas med ca 100 vakantatjänster kan inte anses tillfredsställande, särskilt somunder antalet utbildade vikarier utan egen tjänst ökat med ca 200. Enligtmin mening borde detta, fru talman, leda till andra och effektivare konkretaförslag i fördelningen geografiskt och på eftersatta verksamhetsområden. Detkan inte vara försvarbart i dessa besparingsfider att landsfing exempelvistvingas ha särskilt anställd personal enbart för att rekrytera läkare, elleratt en så stor andel utbildade läkare tjänstgör som vikarier på ett begränsatantal sjukhus, där tjänstgöring utgör merit för befordran. Enligt uppgift kanandelen vikarier uppgå till av de totala tjänsterna. Det kan inte varaförsvarbart att det är de nyexaminerade, oerfarna läkarna som dominerarakutjouren på sjukhusen. I en undersökning som gjorts av SPRI, sjukvårdens ochsocialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut, redovisas att så storandel som av akutmottagningamas läkare utgjordes av lågt kvalificeradeläkare - AT-läkare som läst medicinsk teori men ännu intefått legitimation - samt läkare under vidareutbildning med mindre än två årsarbetsvana inom området. Sämst var situationen på de minsta länssjukhusen, därvid undersökningen endast 2 av 85 mottagningar hade en specialistläkare. Entredjedel, 29 akutmottagningar, sköttes av en ensam AT-läkare utanlegitimation. Detkan inte heller vara försvarbart att landsting tvingas betala . för ettenda dygns arbetsinsats av en privatpraktiserande läkare, som tar ett jourdygnmed tjänst från kl. 8.00 lördag till kl. 8.00 söndag - med andra ord enersättning som är Uka stor som den ett sjukvårdsbiträde får efter en hel månadsarbetsinsats. Vidare är det inte försvarbart att man faktiskt i samtiigalandsting tvingas använda sig av s. k, konvertering tiU överläkare, dvs.omvandling av läkartjänster i rekryteringssyfte. Det ges en del exempel imotionen, men det finns fler. I exempelvis var avlandstingets 243 tjänster för vidareutbildade läkare överläkar- ellerbiträdande överläkartjänster. Anmärkningsvärt är att man trots den storaövervikten för överläkare, som väl ändå har en adekvat utbildning, tvingas använda okvalificeradeläkare inom akutsjukvården, där man måste kunna ställa stora krav på allsidigaläkarkunskaper. Denbild jag här beskrivit visar att det som gjorts inte varittillräckligt. Det måste skapas bättre, klara och distinkta regler, somutesluter omvandling av tjänster i rekryteringssyfte. Och så länge vi har kvaravdelningsläkare måste en bättre balans finnas mellan dessa och överordnadetjänster. Meddessa siffror och uppgifter som underlag är det svårt att förståLäkarförbundets krav på att utbildningen skall skäras ner kraftigt och dess oroför överskott på läkare och arbetslöshet inom denna sektor. Vpkanser att alla människor, oavsett vilken sjukvård de behöver och vilkenbostadsort de råkar bo på, skall ha samma möjlighet och rätt till kvalificeradsjuk- och läkarvård av därtill utbildad personal, och att därför utbildningmåste ske i oförändrad omfattning och i förhållande till behovet på olikaverksamhetsfält. Jag yrkar bifall tillmotion 965, Nästamotion som jag vill säga några ord om är vpk-motionen 191 om utbildning avröntgenpersonal för undersökning med mammografi. Låt mig börja med att noteraatt mammografi som undersökningsmetod nu är allmänt erkänd, AUmännaundersökningar har kommit i gång eller beslutats bl, a, i , där enallmän kontroll med mammografi har beslutats för kvinnor i vissa åldersgrupper,I har undersökningar kommit i gång, och jag har själv varit kalladdit, vilket jag är glad för. avvaktar vi resultatet av det s, k,, som jag hoppas skall bryta de sista barriärerna för en allmänkontroll av kvinnor i riskzonen. Vii kommunisterna har med hänsyn till det beslut som fattades avriksdagen nu nöjt oss med att ta upp utbildningen avröntgenpersonal, som varit och är en flaskhals för ökade undersökningar. Jag ärglad att kunna notera av utskottets skrivning att regeringen agerat i dennafråga efter beslutet . "Medanledning av ovannämnda beslut under förra beslutaderegeringen att riksdagsskrivelsen i ärendet skulle överlämnas tillsocialstyrelsen för att beaktas vid planeringen i samråd med berördamyndigheter och organisationer av utbildningen av läkare, röntgenassistenteroch annan vårdpersonal. Enligt från inhämtad uppgift förberedermyndigheten f. n. en framställning till regeringen om utbildning av läkare ochannan personal för mammografiverksamhet." Jag förutsätter att utskottets skrivning nu leder till resultat och attutbildning på detta område snabbt kommer till stånd. Jag finner då ingen anledningatt i detta läge yrka bifall till vår motion utan jag stöder utskottetshemställan i denna fråga. Anslagtill hälso-och sjukvård m. m. AnL 106 (): De frågor som vi behandlar nu är mycket viktiga. Vi har inom utskotteti stort sett varit överens. Det är bara på en punkt som vi har delade meningar,nämUgen om man skall öka anslaget till hälsovårdsupplysning med 7Riksdagens protokoll 1981/82:112-113 Anslag tiU hälso-och sjukvård m. m. 1 milj, kr,, som socialdemokraterna har krävt i en motionoch reserverat sig för. När vi har tagit ställning till denna ökning har vi frånmajoritetens sida haft två argument utöver den allmänna återhållsamhet som vinaturligtvis måste iaktta med offentliga utgifter över huvud taget. Det ena skälet är att vi nu har fått enighet om denarbetsfördelningen, att det är sjukvårdshuvudmännen, i första hand landstingen,som har ansvar för hälsoupplysningen. Det gäller också på det abortförebyggandeområdet, dvs, preventivmedelsrådgivning och annan abortförebyggande verksamhet.De flesta landsting är också i gång med att bygga ut den verksamheten. Det andra skälet är att vi väntar ett förslag frånabortutredningen, som utskottet hänvisar till. Vi utgår frän att just frågan ominformationsåtgärder kommer att vara en viktig del i utredningens förslag, ochnär det föreligger får vi ta ställning till om det behövs ytterligare resurser.Men självfallet utgår vi från att också nästa budgetår kommeratt följa dessa frågor och ta fram ytterligare material om så erfordras, I det särskilda yttrande som finns fogat till betänkandettalar de moderata ledamöterna om giftinformationscentralens organisatoriskaställning. Det föranleder ingen utförlig kommentar från min sida. Vi har iutskottet noterat att den organisatoriska ställningen förgiftinformationscentralen övervägs. Eftersom har övergåtttill är det helt naturligt att man tar sig en funderare på det. Mendet finns ingen anledning för oss här i att nu ta ställning tillgiftinformationscentralens framtida organisatoriska ställning. Vi får avvaktaoch se om det kommer något förslag till ändring, SälvfaUet skaU vi slå vakt om det förtroende somgiftinformationscentralen åtnjuter. På den punkten råder det inga delademeningar. Jag tror inte att det är självklart att den är beroende av en vissorganisatorisk ställning, men det får vi som sagt bedöma, om vi får någraförslag till ändringar. Rent allmänt tror jag vi aUa delar den positivainställning till giftinformationscentralens verksamhet som härgav uttryck för. Den motion från vpk, som talade för ochyrkade bifall till, går ut på att man skall åstadkomma en bättre styrning avläkarfördel-ningen över landet. Utskottet erinrar om de åtgärder som harvidtagits i samförstånd mellan staten. och Läkarförbundetför att de nya läkarna - de som blir färdiga med sin utbildning - iförsta hand skall hamna på de vakanta tjänsterna. Det gäller framför alltåterhållsamhet med inrättande av nya tjänster. Det har redan börjat få effekt,och så länge det råder enighet mellan , ochsocialstyrelsen om dessa metoder är det ett starkt skäl för att vi skallfortsätta att tillämpa dem, och vänta med ytterligare åtgärder. Jag måste erkänna att jag inte blev riktigt klok på vadsom i vpk-motionen menas med förslag om bättre styrning av läkarna. Det är juett ganska allmänt hållet uttalande. Hur man skall kunna styra nyutexamineradeläkare på något annat sätt än genom att låta bU att inrätta nya tjänster ochhoppas att de därför söker sig till de tjänster som är lediga vet jag interiktigt. vad man från vpk:s sidahar i tankarna. Jag lyckades inte uppfatta något konkret förslag på den punktenfrån , Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag sominnebär avslag på motionen. Självfalletmåste vi följa de här frågorna och se om läkarfördelningen blir bättre - annarsfår man överväga andra åtgärder. Slutligenskall jag be att få kommentera en fråga där utskottet är enigt, som har väckten del allmän debatt. Det gäller frågan om den heltidstjänst som föredragandevid som innehas av en gynekolog. Där finnsmotionsyrkanden om att skall uttala sig för att det skall vara enhelfidstjänst, eftersom har för avsikt att klara sig utan dennaheltidstjänst när den nuvarande innehavaren övergår till annan verksamhet. Vihar i utskottet erinrat om det beslut som har fattats av och sedan avregeringen om organisation. Det innebär att resursfördelningenmellan de olika enheterna inom skall vara flexibel. Beslutenfår ses som riktvärden - skall ha en viss frihet att flyttaresurser mellan olika avdelningar. Dethar också skapats möjlighet för att låta ett visst antaltjänster innehas av personal med medicinsk utbildning på högskolenivå. Var detjänsterna bäst kan placeras bör få avgöras av vid varjetidpunkt. Vihar då konstaterat att f. n, gör den avvägningen att man på dethär området klarar sig med en deltidstjänst. Vianser att regering och riksdag skall vara försiktiga med att föreskriva attsocialstyrelsen skall anställa befattningshavare med en viss kompetens för enviss verksamhet. Har vi givit det här förtroendet, bör vi inteomedelbart inskrida och säga att inte kan förvalta det. Vi börge verket och dess ledning en chans att visa hur man löser uppgiften. Därförtillstyrker vi inte motionen. Däremot understryker vi mycket kraftigt att dettaär viktiga uppgifter och att vi förutsätter att även iframtiden bevakar och driver frågorna om mödrahälsovård, familjeplanering osv,,som har haft hand om. Viförutsätter alltså att detta skall skötas av , och vi säger attdet kan vara motiverat att en gång till överväger möjligheternaatt inom organisationens ram få plats med en heltidstjänst för en gynekolog.Jag vill betona att detta inte innebär någon beställning från utskottets sidaså att skulle vara tvungen att inrätta en heltidstjänst; detinnebär att vi förutsätter att man tar sig en funderare till på detta. Men detär fortfarande som avgör. Med sin formulering säger utskottetemellertid att utskottet kommer att följa frågorna med stor uppmärksamhet. Omdet skulle visa sig att inte har gjort en avvägning som ledertill att de här uppgifterna sköts på ett bra sätt, får utskottet naturligtvisanledning att återkomma. Vitycker som sagt att har man givit ämbetsverket den här friheten, skall man interedan innan effekterna av myndighetens beslut har visat sig inskrida och sägaatt "ni klarar inte uppgiften", Vi måste ha det förtroendet förverket Anslagtill liälso-och sjukvård m. m. Anslagtill hälso-och sjukvård m. m. och dess ledning att detfår besluta inom de ramar som riksdag och regering nu har dragit upp. Som EvertSvensson var inne på, är det väl känt för alla att detta är frågor somsocialutskottet tycker är mycket viktiga och som vi har behandlat ingående vidflera tillfällen. Meddetta ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställan på alla punkter. AnL107 E'VERT () replik; Vi är eniga, säger , på de och de punkterna-jagantecknade flera punkter som han räknade upp. Vi är eniga utom beträffande denavgörande punkten, nämligen att få fram de pengar som ger socialstyrelsenmöjUghet att fungera, bl. a. att kunna behålla den heltidsanställdegynekologen, men det finns också många andra frågor. Underresans gång har jag talat med chef. Hon ser inga möjligheteratt klara den abortförebyggande verksamheten m, m, inom de ramar som finns. Ochdå står vi där. Det är bra med starka argument och skrivningar från utskottetsmajoritet, och vad säger är en klar markering. Men det kommerinte att hjälpa. Vihar fått den kartläggning som vi från socialutskottet enhälligt har begärt. Ochvi kan vänta att den utvärderingen leder fram till förslag om abortförebyggandeverksamhet - jag kan inte förstå att det kan bli något annat resultat av den.Och avlövar man på den här punkten, och sedan måste man återgöra någonting, GabrielRomanus säger att vi är överens om att sjukvårdshuvudmännen har huvudansvaretför den abortförebyggande verksamheten. Dessutom tillade han - jag tror nästanlitet oförsiktigt - att de flesta är i gång. Om så är fallet, har de dockväldigt låg profil. Vihade en mycket fin verksamhet på . finns det intenågot kvar av den verksamheten. Däremot är aborttalen låga på . Det ärtroligt att verksamheten hade efterverkande betydelse. IVästerbotten har man tydligen gått till väga på ett bättre sätt. Där har manfrån början förankrat verksamheten i , som bedriver en bra verksamhet. Manöverlåter denna verksamhet på landstingen. Men de är så gott som brandskattade,så det är väldigt svårt att tro att de tar de verkliga initiativen i dennafråga just . AnL 108 ()replik: var överens med mig och oss andra om attgiffinformationscentralen gör ett bra arbete. Men han ifrågasatte om detförtroende som denna institution har från industrins sida på något sätt skullevara beroende av organisationsfrågan. Det är precis så. Det är väsentligt attinformationscentralen med sin riksomfattande verksamhet verkligen är ensjälvständig institution, autonom visavi andra myndigheter. Den får inteunderordnas någon annan myndighet med kontrollfunktioner. Då är situationen enannan och sekretessen i fara. Giftinformationscentralenlyder t. v. direkt under . Det innebär inte någon inblandning icentralens verksamhet, utan betyder bara att institutionen ekonomiskt ochadministrativt står under . Bleve det resultatet efterutredningen, tror jag det vore värdefuUt. AnL109 (vpk) replik; sade att de åtgärder som har vidtagits har fåtteffekter.