prot · G50968 · 1981-12-31 00:00:00 — Om pendeltågstrafiken i , m. m. tillgängligt,så får man inte göra detta. Man måste inkoppla den centrala lokledningen, somär fjärran belägen. Den kommer då, ofta , fram till hur man skalldisponera loken. Det är bara ett exempel. finns det en betydande brist på erfaren personal påmånga områden eftersom kontinuiteten i rekryteringen har försummats. Denyanställda vet knappast hur man skall göra rent i en växel från snö och is,ännu mindre hur ett spår skall skötas. Då det gäller dagens speciella fråga,vinterproblemet, finns det tydligen redan hos SJ-direktionen en övertro påstyrkan i loken. Man har från högt ansvarigt håll uttalat i massmedia att mantrodde att det skulle gå bra att framföra tågen utan att röja bort snön, ivarje fall då den inte föll så ymnigt. Av allt att döma har de s. k.snöberedskapsplanerna återspeglat något av samma tanke och därigenomförsummats. Vittnesmål bekräftar att tågklarerare som begärde snöröjningomedelbart före en helg fick till svar att ingen personal fanns att tillgåförrän . När så snöplogning skulle ske och personal kom tillspecialloket - ett TC-lok -befanns i ett fall fordonet vara otankat. Efterlänkning, som blev komplicerad eftersom det var svårt att komma fram tilltankstället, kunde så avfärd ske efter flera timmars försening. Dock var det ivissa fall vanligt att sönderkörning skedde - säkert beroende på ovanan medfordonen, dvs. eftersatt utbildning och träning. Det finns exempel på att dessa snöröjningståg mer än engång kommit att framföras bakom det snälltåg för vilket röjning av väg skulleske. Det innebär alltså i själva verket att snälltåget har fått försöka röjaför snöröjningståget. Det illustrerar det bakvända i den nuvarande situationen. Samma kritik kan riktas mot förrådshållningen. Eftersomdet saknas reservdelar till exempelvis X 1-orna, fick man ta motorer och en rad andra viktigaapparater ur andra X 1-enheter,vilket i sin tur innebar ytterligare minskad tillgång på friska tågenheter. Deplundrade tågen kom sedan att vara utslagna . Kommunikationsministern försöker nu förklara att alltskall bli bättre genom en ny organisation med bl. a. en övergripande ledninginom huvudkontoret vid SJ. Som lekman frågar man sig osökt: Det är välsjälvklart att när det finns en central ledning för ett företag skall densamordna åtgärderna för hela företaget i en långsiktig strategi? Men visst ärdet ambitiöst och bra med försöken till effektiv omorganisation av SJ. Detbehövs också en förbättrad upphandling. Men det viktiga torde vara att på ettbättre sätt än lyssna till personalens synpunkter i dessa som i andrafrågor. 33INGA (vpk): Jag ber att få tacka för svaret på min fråga. Det går att köra pendeltåg i vintersnö och kyla, men avnågon anledning går det inte att göra det i . År ärdet samma elände så fort snön och kylan kommer. Det blir totalt kaos. Och sammaförvåning och förvirring återkommer . Jag bor i och åker pendeltåg fram ochtillbaka. Jag har en halvtimmes promenad till och frän pendeln i varjedag, och det kan ju vara både bra och dåligt. Det beror på väder och vind ochhur bråttom man har. Men för äldre och handikappade människor är den promenadenjobbig även i strålande sol. I bor det 15 000 människor. Innan pendeln kom hadevi 18 bussar att välja på in till staden. har vi pendeltåget som i bästafall går en gång . Man byggde den nya tjusiga motorvägen för tio årsedan för 200 milj. kr. och försämrade kollektivtrafiken, för påmotorvägen fick inga bussar gå och ingen konkurrerande trafik fick förekomma.Bara detta visar hur ansvariga politiker ser på kollektivtrafiken. sade att vi tidigare hade en fungerandekollektivtrafik -underförstått under socialdemokratisk regeringstid. Jag tyckeratt det är en stor överdrift. Jag tycker inte att socialdemokraterna skall gåfria i den här frågan. I har vi ingen vänthall - ja, det har vi egentligenaldrig haft. Vi har inte ens någonstans att gå inomhus. Vår "hall'",som då inte var någon hall, brann ner , och får vistå ute i regn och sol och blåst och vänta på tågen i halvtimmar, i timmar, omdet vill sig riktigt illa. I morse när jag skulle åka in hit var mitt pendeltåg56 minuter försenat. På den andra linjen var tåget försenat. När detgäller inomhusyta att vänta vid är det likadant vid nästa station pä den härpendeltågssträckan. Den stationen heter , och där bor det 7 000människor. Hälften av de människor som går av tåget i skallnorrut i området, och hälften av människorna skall söderut från perrongen. Detfinns bara en utgång i - en legal utgång, skall jag väl säga. Denorrboende och norrgående skogåsborna har klippt ett hål i Gunnebostaketet attkrypa igenom, och man kryper fram med barnvagnar, om det skulle knipa. Manvinner minst på detta sätt. Så fort hålet lagas klipps det upp igenav någon som bor i husen infill. Det hela är fiffigt men mycket farligt. Det ärlivsfarligt, för spåret som man passerar saknar skydd. Speciellt farligt är detvintertid då tågen går så tyst. Vi som bor i har bett att få en utgångåt norr- men det går inte, säger de ansvariga som förstår sig på sådant. Våraönskemål fillmötesgår man inte. Det talas mycket om att satsa och förbättra förkollektivtrafiken - men det är faktiskt det minsta man gör, i vart fall för osssom bor i . Det är nästan som om man hellre satte käppar i hjulen föross. Kan det vara så stört omöjligt att få en utgång till? Skicka upp raketeroch satelliter och åka till månen kan man göra, men att få en utgång till iSkogås är tydligen helt ogörligt. ligger utefter Västerhaningependeln. Det centrala har en pendeltågsstation som också denär under all kritik. Det finns säkert dåliga stationer på andra håll också, mendessa stationer är de jag speciellt väl känner till. Över 10 000 människorpasserar . På står människor ochväntar på pendeltågen. rusar fjärrtågen förbi i ilfart. Jag undrarifall det måste hända en olycka innan man från ansvarigt håll förstår Om pendeltågstrafiken i , m. m. Om pendeltågstrafiken i , m. m. att det ärnödvändigt att separera fjärrtrafik från lokaltrafik. SJ har den sämsta tågföringen i . Det sägs att isnitt vartannat tåg är försenat. har antalet resande med pendeltågfördubblats till 180 000 per dag. Och ännu mer kommer det att bli. Nya bostäderför 70 000 människor skall byggas utmed pendeltågslinjerna . Detinnebär att pendeltågen väntas öka . Det vill till kraftiga förbättringar av pendeltågen föratt möta både dagens och morgondagens behov av en bra kollektivtrafik. Det har varit kaos i år- precis som , åretdessförinnan osv. Det är förunderligt hur tålmodiga pendeltågsresenärerna är.Jag läste detta någonstans och har tänkt över det. När det knastrar, om det gördet -informationen är i många fall lika med noll - i högtalarna på stationernaså syns inte en min i människornas ansikten. Människorna är resignerade ochkänner stor hopplöshet. Det känns omöjligt att påverka. Man bara står där medanfötterna domnar och kinderna blir allt rödare. Det är precis som om man blirförlamad. Så är det med mig också. Jag bara står där och drar väl kanske ensuck - försenat igen. Men det är inte bara det är jobbigt ochosäkert att åka pendeltåg. Att tågen är försenade är mer vanligt än att de gåri tid. Ofta stannar de - i varje fall mitt tåg, om jag får säga så - mitt pålinjen. I bästa fall knastrar det till i högtalarna och en röst säger:Uppehållet beror på enkelspårsdrift. Sedan kan det ta - eller 10eller 15 eller - innan tåget startar igen. Förseningar ochöverfyllda tåg i rusningstid får man vänja sig vid om man åker pendeltåg. Mendet skall också sägas att pendeltåget är bra när det väl kommer till perrongenoch framför allt om det går som det skall. Då går det snabbt och bekvämt - utomunder rusningstid - att komma in till . Från tillStockholms central skall det ta enligt tidtabellen, och det är jufint. delar upp problemen medpendeltågen i två delar: tekniska och administrativa problem. De tekniska problemen ligger hos tågen. Motorer, koppel,strömriktare, ATC-antenner, transformatorer, strömavtagare tar stryk. Dessaproblem, säger man, kommer också att finnas hos de nya X 10-tågen. Det finns med andra ord ingen garanti föratt dessa nya tåg kommer att förbättra pendeltågstrafikens driftsäkerhet. På den administrativa sidan kan bristerna listas i detoändliga. Samarbetet mellan ban-, maskin- och trafikavdelningen vid SJ har intefungerat. Information både till personal och till resande är dålig. Det ärbristande resurser vid personalledningen osv. I svar, som jag tycker andas förtvivlan,skissas på några förbättringar som han hoppas skall ge resultat - bl. a.ombyggnad av tågen, lokdrivna tåg och nattgarage. Sedan hyser enförhoppning om att de nya motorvagnarna skall vara bättre. Det kan man juhoppas, men man har inte någon garanti för det. Det finns en propp, och den proppen sitter på Stockholmscentral. Varken förlängda tåg och perronger eller insättande av bussar är någotverkligt bra alternativnär det gäller att komma till rätta med förseningarna. Ett pendeltåg på åttavagnar tar över 2 000 passagerare, och det vill till 17-18 bussar för attersätta ett sådant tåg - ett enda pendeltåg. Det finns bara ett bra botemedel mot förseningar, och detär nya spår. Men om detta står inget i svaret. Det hjälper med andra ord intehur mycket ASEA och SJ förbättrar de nya och de gamla tågen -förseningarnakommer att bestå, eftersom trängseln på spåren orsakar förseningarna. Läggerman därtill de svårigheter som uppkommer genom snö och is kommer vi fram tillatt man säkert är illa ute igen. Det behövs dubbelspår på vissa sträckor, ochdet behövs helt separata lokaltrafikspår på andra sträckor. Jag tycker det är märkligt - och jag skall sluta med attsäga detta - att inte med ett enda ord, inte med en endastavelse, berör den här saken. Ändå talar han både om kortsiktiga och omlångsiktiga förbättringar. Men han har glömt bort diskussionen om nya spår, somju är en väldigt viktig ingrediens, om man vill förbättra pendeltågstrafiken iStorstockholm. Om pendeltågstrafiken i , tn. 34ALF WENNERFORS (m); Jag har också åkt kommunalt ,och jag vill börja med att säga att det här fungerar utmärkt, utom när detsnöar och är kallt. Jag vill väldigt gärna understryka att vi har etttrafiksystem här i som , ochunder hösten fungerar bra. Självfallet är ingenting så bra att det inte kan blibättre, men det är väl sådant som man ständigt funderar på - hur man skall göraett system bra. Men lika bra som trafiksystemet fungerar under de nyssnämndaperioderna, lika katastrofalt uruselt kan det fungera under kalla och snöigavinterdagar. Detta har jag och tiotusentals andra trafikanter upplevt. Attminut efter minut, kvart efter kvart stå på en blåsig och kall perrong ärsannerligen inte något avundsvärt. Om det här händer en gång - ja, tvågånger-under en kall period, räcker förståelsen till. Men det trafikkaos som vihar tvingats vara med om under senare vintrar gör oss förtvivlade. Närman dessutom inte får veta något omtrafiksituationen-om tåget över huvud taget skall komma - känner man sig än merförtvivlad. Vi människor har fått uppleva fullkomligtfantastiska tekniska framsteg. Vi kan t. ex. meddela oss med så gott som vilkenplats som helst på jordklotet. Men att lämna ett meddelande till oss väntandeoch huttrande trafikanter på perrongen i , det klarar man inte. Vem har då ansvaret för det här? Jag vill väldigt gärnasäga att den nuvarande kommunikationsministern oförskyllt har fått stå iskottgluggen. Jag har inte en tanke på att det skulle vara just vår nuvarandekommunikationsminister som skulle bära skulden till det här eller att hanskulle vara den som inte vidtagit tillräckliga åtgärder. Den nuvarandekommunikationsministern har ju tidigare varit riksdagsman, och han har då likastort ansvar som jag har för att det blivit på detta sätt. Jag menar med andraord att vi alla politiker har ansvar för det här. Det är bara det att vi sominte sysslat med trafikfrågor har satt vårt hopp till de uttalanden som gjortsunder senare år Om pendeltågstrafiken i , tn. och delöften som ställts ut, att det skall ordna sig, det skall bli bättre. Men tillsist märker man att det inte blir riktigt så, och det har vi upplevt den härvintern. Det är då man vill markera, med en sådan här fråga, att nu får detvara slut, nu måste det verkligen göras något åt saken. Och jag vill gärna säga att det svar som vi frågare harfått ger oss verkliga förhoppningar om att man nu skall kunna lösa problemen.Men det är kortsiktiga åtgärder, såvitt jag kan förstå. Jag har frågat omkommunikationsministern är beredd att utreda förutsättningarna för etttrafiksystem mera på lång sikt, som genom fri konkurrens, innovationer ochsamverkan utvecklar en bra transportapparat. Då svarar kommunikationsministernatt han inte är beredd att låta tillsätta en ny stor utredning om Stockholmstrafiken.Det har jag inte alls menat att man skall göra. utan jag menar att med tanke pådel arbete som ständigt pågår inom bordekomtnunikationsministern kunna säga någonting om vad som görs mera på långsikt. Det är i det sammanhanget som jag, fru talman, har velat markera att viborde utreda förutsättningarna på för att utveckla ett trafiksystemmed mera av fri konkurrens, vilket tillsammans med det system som vi nu har kanbli ännu mycket bättre för trafikanterna. 35YLVA (): Också jag får tacka kommunikationsministernför frågesvaret. Vi har hört många beskrivningar av den senaste vinternsproblem, men jag vill särskilt understryka att detta inte är den första vintersom vi har haft sådana problem. Vi har under en lång följd av år haft sammaproblem. Kommunikationsministern betecknar det också helt riktigt som envinterföljetong. Vinter har tågresenärerna i Sverigesarbetsplatstätaste område fått finna sig i att trafiken bryter samman, i attvänta och i att informationen är bristfällig. kan visserligen inte lastas försocialdemokraternas misskötsel av vagnparken och förstahälften av . Som kommunikationsministern påpekade beställdes inte enenda ny personvagn lill SJ . Självfallet förvärrardetta möjligheterna att klara svårigheterna . Men varför kommer inteförrän nu de åtgärder som statsrådet aviserar i sitt svar, dvs. reparationer,ombyggnader, kompletteringar och genomgång av kravspecifikationer för nyamotorvagnar? har inte varit den första med problem. Varförhar inte dessa åtgärder kommit ? 1 sitt svar hänvisar statsrådet också till den nya organisationsom håller på att genomföras inom SJ. Den behövs uppenbarligen. Men såvitt jagförstår kan inte någon organisation, gammal eller ny, hindra att statensjärnvägar har en effektivt fungerande plan - kalla det gärna katastrofplan -att sätta in när vinterförhållandena så kräver. Det måste vara viljan som detkommer an på. Såvittjag vet har vi haft samma klimat så länge som SJ harfunnits till. Det är alltså en upprörande nonchalans mot kunderna som SJ visar.Varför skall det dröja innan man sätter in kompletterande bussareller låter pendeltågsresenärerna använda fjärrtågen, för att bara peka på ettpar kortsiktigalösningar, som i den akuta situationen ändå skulle vara till någon hjälp? Nog är det väl skandal när chefen för måste gå ut imassmedia och uppmana sina kunder att ta bilen i stället för tåget. Hademotsvarande skett med ett av våra stora privata exportföretag, hade detföretaget varit dött för evigt. Men gäller det ett statligt monopolföretag,som vi alla är beroende av och utlämnade till. och då går det an. Rabattkortet inom och den framsyntaprispolitik på SJ som tillkom genom beslut har gjort att kollektivtrafikenhar ökat betydligt. Den har blivit ett verkligt alternativ till bilen. Men desenaste vintrarnas nonchalans mot resenärerna undergräver hela tidenförtroendet, och motivationen för att åka kollektivt minskar. I ett brev från SJ till regeringen kräverman ett extra anslag på 485 milj. kr. Där säger man beträffande bl. a.: "En del av problemen har varit av den art, som ofrånkomligenuppstår i extremt vinterväder. Andra hade kunnat undvikas eller åtminstone mildras genom bättre förutseende ," Till detta kan man bara säga att det är naturligt att detuppstår problem vid extremt vinterväder. De problemen skall undvikas just genomdet förutseende som man erkänner att man inte har haft. Det är alldelesuppenbart att planering och förutseende har varit något näst intillobefintligt. I brevet säger man också: "En arbetsgrupp hartillsatts för att kartlägga de åtgärder som är nödvändiga föratt ge motorvagnarna en acceptabel vinterhärdighet." Då frågar man siggenast: Varför sker inte detta förrän ? Problemet är ju intenytt. År får man samma försäkringar från SJ, och ärsituationen precis lika dålig. Kommunikationsministern avslutar sitt svar med attredovisa att han fått försäkringar från alla parter om att förhållandena skallbli bättre . Då vill jag ställa följande fråga tillkommunikationsministern: garantier har statsrådet för att dessaförsäkringar leder till bättre tågtrafik , när sådana löften intehar lett till någonting ? Om pendeltågstrafiken i , m. m. 36Kommunikationsministern : Fru talman! När jag hör BertilZachrisson resonera om 1960-talets trafikpolitik och SJ-politik minns jag - ochsäkert andra som i likhet med mig var ledamöter av - hurdebatterna här i kammaren då gick. Varje gång någon ledamot ställde en frågaeller en interpellation till dåvarande kommunikationsministrar, fick man deteviga svaret; Här gäller det att rationalisera, se till att vi får lönsamhet,lägga ned så många olönsamma banor som möjligt och att höja taxorna så mycketsom möjligt. Så fick vi också den utveckling som vi utan tvivel lider av.Och den utvecklingen ändrar man icke utan vidare riktningen på. Om hade hållit detanförande som han höll här och om det hade varitsignifikativt för den socialdemokratiska järnvägspolitiken vid det tillfället,hade vi icke varit i den Om pendeltågstrafiken i , m. m. situationsom vi befinner oss i. Man kan egentligen med fre ord betecknaSJ-politiken sådan den fördes : nedläggningar, taxehöjningar ochinvesteringsprutningar. citerar här ett antal borgerligatidningar för att bevisa hur illa ställt det är. Det är intressant att noteraatt han hämtar sina krafter ur dessa källor. Det är sällanman från oppositionshåll hittar något användbart i dessa tidningar, men nupassar det. riktar också kritik mot mig, när hansäger att jag skyller ifrån mig då jag åberopar beslut fattade 1967 och senare.Efter de tidningsskriverier som har förekommit och de uttalanden som gjortsfrån oppositionshåll måste jag självfallet tala om vad som är sanningen. Ochjag noterade här att de frågeställare som kom efter ocksåsträckte sig tillbaka i tiden för att teckna en riktig och rättvis bakgrundtill dagens prekära läge, om det nu är prekärt. Att det är besvärligt är jagden förste att erkänna. Och det är anledningen till att jag har tagit dessa initiativ för att råda bot på de problem som har funnitsunder alla dessa år och som ingen tycks ha lyckats klara av. Uttalanden i tidningar har alltså gett mig anledning attteckna denna bakgrund. Jag är inte den som från början har sökt sak, varken idenna fråga eller i andra frågor. Men tiden tycks vara inne att göra det. Detfår den fortsatta diskussionen utvisa. Regeringen måste ta sitt ansvar, säger påstår att ingenting har skett och att allting harblivit sämre. säger också att SJ går med ett stortunderskott. Ja, SJ gör det på det ersättningsberättigade nätet, därför aftriksdagen har sagt att det skall vara på det sättet. menarkanske att det borde vara en annan ordning. Det skulle innebära att mångaglesbygdsområden i detta land ställdes utan möjligheter till järnvägstrafik. Ärdet detta avser hoppas jag aft han talar klarspråk på den punkten. Vad har hänt efter 1976? Ja, det bedrivs en nytrafikpolitik, vars märke är en satsning på järnvägen som stomme itrafiksystemet. I stället för att lägga ner, höja taxor och pruta påinvesteringar har man alltså bestämt sig för en rakt motsatt inriktning.Persontaxorna har sänkts rejält, med en stark ökning av resandet som följd. Mankan möjligen krifisera den nuvarande regeringen för att den inte kunde förutseatt resandeströmmen skulle öka så kraftigt på så , sa aft de knapparesurserna - vi borde ha insett att de var alltför knappa - i fråga om rullandemateriel och annat icke var till fyllest. Men inte desto mindre är dennautveckling glädjande, både för SJ:s del och för resenärernas del. Investeringarna har ökat realt med i genomsnitt per årunder . Man skall då komma ihåg att SJ:s årliga investeringsanslagnu är uppe i närmare två miljarder. Det är således betydande belopp netto somtillförs . SJ har beställt 200 personvagnar. Ett sextiotal har redanlevererats, och fyra nya kommer . Då kritiseras regeringen förotillräcklighet. Men detta måste ställas i ljuset av att det på 1970-taleticke beställdes en enda vagn av SJ, därför att SJ av den dåvarande regimen ickefick anslag som möjliggjorde detta. Det måste vara litet balans i debatten, omden skall tjäna som information och vägledning för dem det ytterst gäller,nämHgen resenärerna. De har rätt att få en objektiv beskrivning av denverklighet som de lever mitt i. Nya trafikformer har utvecklats. Länshuvudmannareformenhar införts, med väsentligt bättre möjligheter för lokala och regionalaresenärer att utnyttja tågen. SJ har börjat göra nyanställningar och har på detsättet gett nytt mod och hopp inom verket, där också en ny framtidstro klarthar kommit . En strukturplan har lagts fast, med en tidsplan förmodernisering. En effektivare verksamhetsordning har införts, meddecentralisering av beslut och ansvar, ökad marknadsinriktning och klarareresultatansvar, som jag antydde i mitt svar. Detta är några av de initiativ som regeringarna har tagitunder de här åren. I kritiken mot regeringen sägs också att det inte räckermed sammanträden utan att man måste handla. Ja, just det. Det är alldelesriktigt. Och det är därför som jag har tagit de här initiativen och kallatsamman alla berörda. Det är inte så enkelt att detta är enriksdagsangelägenhet. Landsfinget har också ett ansvar när det gällerpendeltrafiken här i , och därför kan vi inte utan vidare hanterafrågan utan att vara i samklang med . Där försiggår också en interndiskussion, som det förvisso icke alltid är så lätt att följa turerna i och därbåde den ene och den andre kanske skulle fundera Htet över rätlinjigheten. Vi hade sammankomster med SJ, SL, landsfinget och ASEA ibörjan av året, och då fick jag ett besked som jag kan lämna som svar på denfråga ställde avslutningsvis, nämligen vad jag har förgarantier. Det är naturligtvis alltid svårt att ställa garantier och säga attde till skall infrias. Ingen människa i världen - inte ens de som harställt frågorna - kan garantera att det inte blir exceptionella förhållanden.Men som svar på konkreta frågor av mig och ställda mot väggen har de som ärinblandade givit mig besked om att problemen skall kunna lösas med de insatsersom vi nu är beredda att göra, dvs. a. ombyggnaden av de olycksaligavagnarna - det har alltså dröjt innan man kommit till skott ochbeslutat att bygga om dem, fastän man visste att de inte tålde en svenskvinter. Detta besked är ett av skälen till att jag tror aft det hela skall gå ilås. Regeringen kommer också vid sammanträdet att ställa de förstapengarna till förfogande för att planerna skall kunna sättas i verket och föratt man skall kunna komma i gång med ombyggnaden av de här vagnarna peromgående. Och det handlar då inte om någon vanlig liten reparation, minavänner, utan det handlar om per vagn. Det är såledesfråga om stora pengar. Detta arbete kommer aft sättas i gång så snart det överhuvud taget är möjligt. ASEA har dessutom i ett brev till mig klart utsagt verkligen tänker lägga manken till för att detta skall bli åtgärdat. Därutöver kommer en del andra åtgärder att vidtas för attunderlätta ytterligare vinterkörning med de här pendeltågen. Om pendeltågstrafiken i , m. m. Ompendeltågstrafiken i , m. m. len iÄlvsjö, som borde ha byggts för längesedan, kommer genom beslut som är fattatav den nuvarande regimen att fas i bruk . Det är en affär på i runt tal120 milj. kr.