prot · G50921 · 1981-12-31 00:00:00 — Men läget är litet annorlunda för de delar av industrin som skall ledanästa fas i den industriella expansionen och förnyelsen. Inom den typen avbranscher finns det nämligen inte bara ett ensidigt förhållande mellan marknadoch produktion. Man kan inte säga; Detta kan vi inte producera, för marknadenvill inte ha det. Det finns tvärtom ett aktivt förhållande mellan marknad ochproduktion. När man har nått en sådan grad av utveckling i modern kapitalismsom med hög koncenlralionsgrad och multinationalisering blir det inommånga ledande, nya industribranscher de facto snarare produktionen som styrmarknaden. Det sker inte fullständigt eller ensidigt, men besluten attproducera vissa saker styr i stor utsträckning vad som kommer att säljas,eftersom de bestämmer urvalet av produkter. Qm det inte vore så, skulle vi förmodligen varken havideoapparater eller bomullsmaskiner som kan bearbeta kortfibrig bomull istället för den gamla klassiska långfibriga. Utvecklingen av sådan teknologioch försäljningen av sådan utrustning är ju betingad av att producenterna, inomvissa ramar, har kunnat styra marknaden och driva fram försäljning på marknadenav de produkter som de har velat främja. Detta är typiskt för det högtkoncentrerade, storindustriella kapitalistiska samhället. Och man skall inteskämmas för att begagna sig av denna möjlighet, när nu förhållandet är sådant.Detta måste således finnas med i det industripolitiska tänkandet. Jag efterlyser en helt annan medvetenhet i synen påframtiden. Det gäller naturligtvis allmänt industripolitiskt, men i dagensdebatt specifikt beträffande dessa tre regioners roll som spjutspetsar isvensk industriell och kommersiell ekonomi. När man som vpk-are börjar tala ommedvetenhet, planmässighet och försök att bestämma en kurs in i framliden, fårman höra; Ja, ni kommunister vill ju ha planekonomi, upphäva marknadsekonominoch införa ett helt annat system, så er är det meningslöst att diskutera med.Jag har hört detta något hundratal gånger och vill varna industriministern föratt ta till det debattknepet. Det handlar nämligen inte om detta.I dagens interpellationsdebatt diskuterar vi icke på denna basis. Vi diskuterarinte som företrädare för ett syslem gentemot ett annat, utan vi diskuterarutifrån de givna förutsättningarna i dagens situation och vad dessa säger ossom framlidens möjligheter. Jag är här angelägen om att betona vad jag redan tidigarevar inne på. Modern kapitalism är icke bara någonting som framgår ur en passivanpassning lill en marknad som man inte kan göra någonting åt. Modernkapitalism har speciella inslag som gör atl det tvärtom är viktigt att bådeföretag och stat driver en medveten, långsiktig och aktiv politik. Modernkapitalism består ju inte av en mängd små bygdeverkstäder som konkurrerar medvarandra utan att var och en för sig kunna påverka marknaden. Modern kapitalismbestår som bekant av stora företag, som har en betydande förmåga att styra vadsom sker inom teknologin och, i viss mån, inom marknadsbilden. I alla länder som har visat sig industriellt framgångsrikahar modern kapitalism också varit beroende av en förmåga att se in i nästastadium av utvecklingen och så att säga plocka fram just de ting som där kommeratt gå bra för att sedan koncentrera en bestämd del av investeringarna ochutvecklingen på dessa. Det brukar med ett anglosaxiskt uttryck kallas förpick-the-leader-principen. I modern avancerad kapitalism spelar också staten en aktivroll. Det har ingenting med ideologi alt göra, utan är helt enkelt en frukt avall statens stora omfattning har blivit nödvändig på grund av det överskott avkapital som regelmässigt, och alldeles speciellt inför krisperioderna,produceras fram av privatkapitalismen. Detta överskott måste antingen tas omhand, organiseras bort ur ekonomin eller uppsugas på något sätt. Staten har iden moderna avancerade kapitalismen just denna speciella roll. Den rollen kan utövas på olika sätt. Den kan utövas genomatt staten är militaristisk och bedriver rustningspolitik. Den kan också utövasgenom att staten nöjer sig med att bedriva ren socialpolitik, vara städgumma.Men den rollen kan faktiskt, inom samma systems ram, användas för en mer aktivoch långsiktig industripolitik, där staten genom atl dels stödja och gegarantier åt privata företag, dels själv verka med sin samhällsägdaproduktionssektor som redskap kan ha ett inflytande. Det är dessa ting som är intressanta, när man betraktardenna sydliga regions position i det framtida industriella . Hur vi serpå denna Om industriutvecklingen i och Om industriutvecklingen i och framtidsptisition och vad vi vill göra för den blirnämligen avgörande för om vi skall kunna bryta den allt allvarligarearbetslöshets- och undersysselsätt-ningssituationen och det allt allvarligareindustriella sönderfall som har kunnat iakktagas i dessa tidigarei ekonomiskt avseende så snabbi växande tre län. Det handlar alltså om att försöka få fram någon sorls bildav vilka typer av industriproduktion som ligger sårskilt väl lill för denna delav , om den skall kunna spela sin roll. Det är bl. a. viktigt att manstuderar vilken marknadsinriktning som kan vara den bästa. Man kan naturligtvisinte i detalj förutsäga denna, men man kan ändå skaffa sig en ungefärlig bildav vilka områden soin det kan röra sig om. Det kan man bl. a. göra genom attstudera vad de viktigaste av våra europeiska handelspartner som ligger näraSydsverige sysslar med och hur läget är för dem. Sådana handelspartner ärBeneluxläiiderna, och samt DDR och , för atl nämnatvå av de mest köpstarka och teknologiskt mest intressanta länderna inomComeconsystemet. Framgångar på exportmarknaden för ny produktion inom ensådan här region kan inte bara vinnas genom att man ensidigt riktar sig uläl.De måste -vilket har stor betydelse för speciellt kostnadsnivån - byggas undergenom att man för exportindustrierna försöker skaffa ett stöd påhemmamarknaden. De kan då bättre utnyttja t. ex. storleksfördelar ochserieproduktion. De kan introducera och experimentera med nya typer avteknologi för all få ett underlag som sedan kan erbjudas på den yttremarknaden. Det skulle intressera mig myckel alt få höra hur industriministernser på den samhälleligt ägda industrisektorns roll i delta sammanhang. Vi harnu ett läge där den privata industrin är råddhågad - den vågar inte satsa.Ibland vill man inte salsa för alt man tjänar mer pengar på valutaspekulationeroch fastighetsköp, men även bland de företagare som vill salsa pä produktivaverksamheter är det en stämning av återhållsamhet och rädsla. De vågar inte tarisker i nuvarande läge. Det fodras därför att någon går in och hjälper tillalt bryta väg eller ge garantier- någon som representerar starkare resurser änvarje enskild industri var för sig. Vi har i ett intressant, dubbelt problem påtransportväsendets område. Först och främsl råder i framför allt västra ochsödra beträffande den lokala trafiken en situation som innebär en oerhördunderförsörjning i förhållande till behovet. Det är intressant, inte minst förarbetskraftens effektiva pendling, ifall man vill ha ett utbyte av arbetskraftmellan närliggande orter. Trots att dessa orter i Västskåne ligger näravarandra så är kommunikationerna, framför allt när det gäller arbetsresor,utomordentligt dåliga och efterblivna. Här finns alltså ett utrymme för storasamhälleliga satsningar, som dels skulle kunna effektivisera transporterna,dels i och rned detta genom sina investeringar i viss mån skulle kunna skapa envidgning på hemmamarknaden för ny teknik på transportväsendets område. Vi vetatt det överallt pågår intressanta diskussioner om sydligaste roll soms. k. iransportmässig passage, eller trafikmässigl genomgångsområde, förintressanta linjer i den internationella transportutveckling- en.Industriminstern och jag är förmodligen överens om att detta atl bygga storabroar över kan jämföras med vad de egyptiska faraonerna sysslade med närde byggde pyramider. Men det finns icke förty intressanta och produktiva tankarkring helt andra lösningar, där man genom ett samspel mellan fartyg och järnvägskulle kunna förbinda viktiga delar av den östeuropeiska marknaden medintressanta delar av den västeuropeiska, och där en viss del av dessa kontakterkan tänkas gå över den sydliga svenska regionen. Slutligen: När man ser på denna regions speciellaförutsättningar får man ganska tydligt klart för sig atl dess industriellaframtid förmodligen sammanhänger med utvecklandet av speciella typer avavancerad fårdigva-ruproduktion. lätt produktion, och att detta ocksåsammanfaller med de delar av det industriella utvecklingsschemat internationelltsom kräver höga insatser för teknologisk skolning och forskning. Då måste manrimligtvis inom regeringen, om den ser framåt, ha en bild av vad detta skulleföranleda för sorts tankar rörande satsningarna på sådan skolning och forskningjust vid denna regions ulbildningsanstalter. Dess värre ger dagens verklighetinte vid handen att något sådant länkande har materialiserats. Detta var några av de synpunkter som jag harsaknat i det interpellationssvar som getts. Och jag är väldigt förvånad ochalarmerad över att man där glider över problemen på detta sätt. Även omindustriministern ser på ett annat sätt än vad jag och mina partikamrater gör,så lär han icke förneka den avgörande relevansen av de problem som jag har härpekat på. Del borde han ha gått in på. Om och kan upprätthålla och nyformulera sinposition som spjutspets för svenskt industriellt och kommersiellt liv. såkommer detta att ha avgörande betydelse för att man skall övervinna denlångvariga strukturella kris som i sin egenskap av gammall industrilandnu drabbas av. Men förfaller denna position, eller begagnar man inte aktivtmöjligheten att utnyttja den, då kan det just leda till att man får en sådanhär situation med kronisk överproduktion, som är så typisk för de gamlakapitalistiska industriländerna, och där kommer alt halka bakåt ochligga bland dem som inte kan övervinna denna position, där den kommer attbelasta nationen och dess ekonomi framöver. Jag får av avsaknaden av sådana här synpunkter och ensådan här problemorientering det bestämda intrycket att den nuvarandemittenregeringen inte tänker sitta efter 1982, eftersom den uppenbarligen inteintresserar sig så mycket för den framtid som ligger bortom denna tidpunkt. Jagkan inte finna annat än att detta korttidspertspektiv är något katastrofalt förden som skall representera opinionen i och . får ha en viss förståelse föratt mina svar blir, som han säger, torftiga. Skulle mina svar spänna över såvida fält som dem tar upp, skulle vi knappast kunna hameningsfulla interpel-lations- och frågedebatter här i kammaren. Men jag är.som jag har sagt Om industriutvecklingen i och Om industriutvecklingen i och tidigare,alltid fascinerad av det engagemang i den näringspolitiska diskussionen somJörn visar. Och jag skulle i och för sig gärna, vid sidan av dennarelativt avgränsade regionala interpellation, vilja la upp en del mera allmännaregionalpolitiska och näringspolitiska synpunkter, som har föranlett JörnSvenssons långa inlägg. Jag kan alltså erkänna att mitt svar är något kortfattat,bl. a. när det gäller fråga nr 1, om hur regeringen ser på betydelsen av denregionala krisen i och för situationen i skogslänen. Jag kan åandra sidan konstatera att totalt har förlorat intresset för denfrågan, om jag dömer av hans kommentarer. Men när man bedömer situationen i och Blekingemåste man självfallet, om det skall bli en meningsfull debatt, se till dennalandsdels förhållanden i deras relativa sammanhang. Delta med en spjutspets motden gemensanima marknaden var i och för sig en formulering värdig EG;spropagandacentral i , men det ligger naturligtvis en del i detta altvåra sydligaste landamären har en strategisk betydelse också när det gäller denindustriella utvecklingen. Om man skall bedöma dessa landsdelars utvecklingkan man emellertid inte koppla loss dem från landets övriga delar, ulan manmåste som sagt se dem i deras relativa sammanhang. Då kan jag konstatera-bl. a. som svar på fråga nr 1, omjag tillåter mig att gå tillbaka lill ämnet - att den mycket omfattandesatsning som den nuvarande och de tidigare regeringarna har gjort i dehär regionerna otvivelaktigt har begränsat våra möjligheter och våra resurserför satsningar i t. ex. skogslånen, som relativt sett har sämre förutsättningaroch en arbetskraftssituation som är ännu värre, och där kan jag nämnaNorrbotten. Men vi har gjort dessa satsningar, som ju leder lill konkreta, ytterligtintressanta projekt, t. ex. i . Vi hargjorl del i medvetande om attför den totala industriella utvecklingen spelar dessa landsdelar en strategiskroll, i den anda som här anför. Men man skall komma ihåg att ramarna för industripolitiskainsatser är ganska begränsade, och satsningarna på t. ex. varvsindustrin iLandskrona och har väsentligt tagit dessa resurser i anspråk och minskatvåra förutsättningar för offensiva insatser i t. ex. . Svenssonlever väl i den lyckligaste av världar, där det inte finns några ramar, dår detinte finns några budgetunderskott, så han behöver inte föra detta resonemang.Men jag har dess värre att ta hänsyn till de ekonomiska realiteterna. har klart fel när han säger att dennaregering har försämrat resurserna för forskning och utveckling. Del är precistvärtom. Den expansion inom energiforskning och inom teknisk forskning ochutveckling som har skett tål att jämföras med vad somskett i vilket land som helst, och dessutom har en radikal upprustning ägt rumunder senare år. Jag vill också påpeka att de insatser för industriellförnyelse i de här programmens spår som har skett och sker fortlöpande iSkånelänen och i är framåtsyftande och alltså mer offensiva än deinsatser som har varit möjliga att genomföra i andra delar av vårt land. Jaghänvisar på nytt till de projektsom vi nu med intresse noterar atl man kan arbeta med i . 19 (vpk); Industriministerns senaste inlägg, som i ochför sig innehöll en del erkännanden av relevansen av de synpunkter jag fördefram. illustrerade ju vad vi kan kalla en form av framtidstänkande.Men detta existerar egentligen inte. Det finns ingen industripolitik. Det äringen som vet eller bryr sig om eller försöker påverka hur bilden skall varaunder de kommande 10. 15 eller 20 åren. Det tänks inte, det diskuteras inte,del analyseras inte. Det är problemet, och det är väldigt allvarligt, specielltsett ur den synpunkt som man måste anlägga när man utgår ifrån situationen av i sydligaste . Jag lever, säger , i den lyckliga värld där delinte finns några budgetunderskott eller några andra underskott. Nej, del görjag inte alls. Jag leveri en världdär jagar väl medveten om detta underskott.Men jagar också väl medveten om att regeringen och den tidigareekonomiministern inte informerade om dessa underskolls karaktär ochstorlek på ett korrekt sätt och om atl de trots allt varit avsevärt mindre ånvad regeringen har fört fram. Regeringen har fört en skräckpropaganda rörandedessa underskott, i avsikt att skrämma opinionen och få ett underlag för altkunna angripa den offentliga sektorn. Det är ju inte så, att staten står såutblottad och skuldsatt som det påstås - del hör till bedömningen av dessförmåga alt spela en aktiv roll, inte minst igenom sin produktiva verksamhet,inom trafiksektorn och industrisektorn, i det spel som vi här diskuterar. Nåväl, vi går förmodligen hur som helst mot en avslutningav denna interpellationsdebatt. Låt mig då koncentrera mig på en punkt som jaghar tagit upp i interpellationen men som jag inte belyst i milt tidigareinlägg, nämligen den intressanta relationen mellan det sydligaste ochnorra . Jag skulle vilja vela litet om hur ser på ochpolitiskt bedömer önskvärdheten av och problematiken i den situation som harskisserats upp av talesmän för den centrala arbetsmarknadsmyndigheten, som nusedan rätt tillbaka ju förespråkar och betonar nödvändigheten av en nyfolkomflyttning från de norra regionerna och söderut. Jag tillhör dem som här ikammaren ivrigast har talat för regional utjämning, för de norra landsändarnas ochskogslänens intressen mot de ensidiga koncentralionsteo-retikerna i alla län.Men man nödgas erkänna att om det inte hade varit så, att ochBlekinge hade haft den starka tillväxt som de hade , skullesituationen i skogslänen ha varit långt värre. har vi ett läge där även vacklar och harsvåra problem. Då frågar man sig; Hur tänker egentligen regeringen och deföreträdare för de centrala arbetsmarknadsmyndigheterna som talar om en nystor folkomflyttning, en omflyttning av arbetskraft som är nödvändig? Vartskall den arbetskraften la vägen? Hur skall man nu kunna la emot folk nere i desydliga regionerna, när man där har 25 000 arbetslösa? Nr 21 Hur ser regeringen på delta? Är delsom har sagts från de aktuella Måndappnden myndigheternas sida-och som ocksåbackas upp av företrädare för industrin O november1981 ' - så atlsäga bara deras syn på det hela? ställer sig regeringen till delta? Det är inteointressant att få veta, eftersom (Imindiistrint J"' regeringensindustriminister representerar ett parti som har beflilat sig vecklinseni °" ''" '"'' "kravet på regional balans och få en egen tillräcklig nrhBlekinse ekonomisk bas i de regionalakrislägena i framliden. Del var ett intressant konstaterande som JörnSvensson här gjorde. Han menar atl den utveckling - den industriellanedrustning enligt hans tes - som bedrivs i de tre berörda länen minskarmöjligheterna att bedriva en folkomflyttning. Innebär det att Svenssonaccepterar en folkomflyttning? Jag finner del ganska sensationellt i så fall;jag trodde att vi var överens på den här punkten. Vi gör mycket stora satsningar i avfolkningsregionerna iNorrbotten. Det är också därför som jag har uttryckt oro över bl. a. vpk:sagerande når det gäller varvspolitiken, eftersom detta allvarligt äventyrarvåra möjligheter atl långsiktigt la itu med problemen där de är som störst. Vi måste vara helt på det klara med att de naturligaförutsättningarna för industriell utveckling i de tre nu diskuterade länen ärså goda all de problem vi har där är temporära. Under förutsättning atl viklarar restaureringen av svensk ekonomi, återfår konkurrenskraften, fullföljerden tekniska upprustningen och den industriella förnyelsen är problemen i detre hår berörda länen av kortsiktig natur i jämförelse med t. ex.Norrbottenproblemen. Men den massiva satsning som bl. a. vpk nu har förespråkatbeträffande varven har minskar våra resurser att ta itu med de långsikligaNorrlandsproble-nien. är tiden inne för och hans partivänneratt välja vilken fot man skall slå på. Deras dubbelspel här är faktiskt intespeciellt imponerande. 21 (vpk): Jag har tidigare i den hår debatten försöktatt på ett stillsamt och litet förstucket sått. får man väl säga. vädja lillNils Åsling att låta tjuvknepens lid vara förbi och låta oss diskutera denverkliga situationen, de verkligt relevanta omständigheterna och framtiden. Jagbeklagar atl den uppmaning<;n har förklingat ohörd. tillgriper samma metod som politiker av hanskaliber alltid använder, nämligen att spela ut olika landsändar mot varandra. Han är själv norrlänning, och därför har han. t. ex. i debatten med socialdemokraterna, valt att spela de sydliga varvsregionerna mot i stället för atl talaom sambandet dem emellan och alt styrkan och utvecklingen hos den ena alllid befrämjar utvecklingen hos den andra. Del är beklagligt atl en industrimi nister i inte är i stånd lill ett så produktivt och positivtsynsätt, 154 ulan reducerar diskussionen omdessa viktiga framtidsproblem för lill endispyt där han med ljuvknep försöker alt slå ut mig. Det lyckas nu inte. Problemet med de stora varvssatsningarna år ju inte i ochför sig atl de har varit för stora, utan att de av regeringen har gjorts tillett led i en politik där man skulle köpa ut del privata redarkapitalet för ettgott pris. Det har inte haft någon produktiv syftning, och har det fortfarandeinte; del år del som har varit felet. Det har inte varit storleken avsatsningarna som har varit problemet utan inriktningen och syftet med dem,vilket vi också har påpekat. Nåväl - tillbaka till frågan om den framtidafolkomflyttningen. Men försök där inte, , atl få del hela atl rörafrågan om min trovärdighet, för det är ju ändå bara en liten fråga! Jag hartydligt sagt vad jag menar: Man måste eftersträva att varje region skall ha enegen ekonomisk bas, så all den inte får en ensidig inriktning i sin ekonomi, enotillräcklig inriktning eller en kolonial ställning, vilket just många skogslänhar i förhållande lill övriga delar av . Vi har i vänsterpartietkommunisterna varit bestämda företrädare för delta. Jag log upp den hår frågan med en annan vinkling, nämligenatt vad man kallar auktoritativa kretsar, dvs. representanter förarbetsmarknadsverket och talesmän för ekonomiskt mäktiga kretsar - för -. har uttalat sig för att en sådan folkomflyttning avarbetskraft är nödvändig. Då anser jag atl det är rimligt alt få höra hurregeringen ställer sig till delta. Är ni för en sådan eller emot en sådan? Ochhur kommer denna fråga in i sambandet mellan den ekonomiska utvecklingen iskogslänen a den ena sidan och i denna viktiga sydliga region å den andra? Det är egentligen bara en belysning av min frågeställning.Vad den gäller är alltså regeringens förhållande lill dem som kräver ellerpåtalar nödvändigheten av en folkomflyttning. Jag anser inte all en sådan ärnödvändig eller önskvärd-alls inte. Del var den inte på 1960-talel, och det ärden inte heller . även om man naturligtvis må erkänna att den i deltakapitalistiska samhälle - om en sådan drevs fram - vore fullständigt omöjlig.Den skulle leda till en social kalastrof, därför att det inte finns någonregion som skulle kunna ta emot människorna - inte ens om man följde den linjenatt en omflyttning måste ske. att flyttning var någonting man inte kommerifrån. Det skulle vara intressant all få vela hur regeringen ochdess industriminister ser på dessa propåer från ekonomiskt och administrativtledande kretsar i landet. Om industriutvecklingen i och Överlägeningenvar härmed avslutad. 8 §Föredrogs och hänvisades 1981/82:25bil. 1 och 5 till konstitulionsutskoftet 6punkterna 2-6 lill kulturutskottet i övrigt till utbildningsutskottet bil. 7 tilljordbruksutskottet bil. 8 till arbetsmarknadsutskottet bil. 9 och 11 tillcivilutskoltet bil. 10 till näringsutskottet /82:59 till skatteutskottet 9 § Föredrogs och hänvisades Motion 1981/82:78till jordbruksutskottet 10 § Föredrogs menbordlades åter betänkanden /82:12 och 13Skatteutskottets betänkande 1981/82:10 betänkanden1981/82:1-5 Socialförsäkringsutskoltets belänkande 1981/82:2 Socialutskottetsbetänkanden /82:7 och 8 betänkanden /82:4-7Jordbruksutskottets betänkanden /82:1-3 och 5-7 Civilutskoftets betänkande1981/82:2 11 § På förslag avtalmannen beslöt kammaren atl ajournera sina förhandlingar till , då de till dagens bordläggning anmälda ulskottsbetänkandena, m. m.väntades föreligga. 12 § Kammarensförhandlingar återupptogs . 13 § Anmäldes ochbordlades Propositionerna 1981/82:38 om- kapitaltillskotttill , ni. 1981/82:64om styrmedel för introduktion av naturgas 1981/82:66 om ändring i lagen(1924:322) om vård av omyndigs värdehandlingar, m. m. 14 § Anmiildes och bordlades Motion 1981/82:79 av m. fl. med anledning av proposition1981/82:28 om ändringar i rättshjälpslagen (1972:429), m. m. 15 §Anmiildes och bordlades betänkande 1981/82:1 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 1981/ 82:30) 1981/82:8 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. (prop. 1981/82:10 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m., såvitt avser höjning av de allmännabarnbidragen 1981/82:3om ändring i inkassolagen 1981/82:5om förstatligande av krigsmalerielindustrin 1981/82:1 om ekonomisk-politiskaåtgärder inom och industridepartementetsverksamhetsområden 16 § Meddelande om interpellationer Meddelades alt följandeinterpellationer framställts 1981/82:78av (vpk) till industriministern om ifrågasatt nedläggning avForsbackaverken: , som bl.