prot · G50953 · 1981-12-31 00:00:00 — a. föreslagit attriksdagen beslutar att antalet undervisningstimmar i ämnet historia inte skallntinskas från fyra till tre på teknisk och ekonomisk linje samt pånaturvetenskaplig linje i vissa fall. Vihar nu i utbildningsutskottets betänkande 1981/82:5 kunnat konstatera att ettenigt utskott tillstyrkt vår hemställan på denna punkt. Utskottet har tydligeninsett det orealistiska - ja, kanske t. o. m. det omöjliga - i att förverkligaläroplanens mål för ämnet historia under de totalt som hadeföreslagits i proposition 1981/82:14. Vi är självfallet glada för detta.Utskottet har synbarligen lyssnat till den starka opinion som kommit tilluttryck sedan propositionen offentliggjordes. Ivår motion hade vi emellertid ännu ett förslag. För att i förhållande tillpropositionens förslag förstärka historieämnets mycket väsentliga funktion somstöd åt angränsande ämnen såsom svenska, samhällskunskap, de estetiska ämnenasamt åt de naturvetenskapliga föreslog vi att alla berörda elever, oberoende avlinje, skulle samläsa historia i årskurserna 1 och 2. Överskjutande timmar iHS-linjerna skulle användas för tematiska fördjupningsstudier enligtkursplanens rekommendation. Det förslaget har utskottet förkastat. Detförhåller sig ju, som jag nämnde, så att historia är ett stödämne förflera andra ämnen, och bl. a. av den anledningen är det pedagogiskt väsenfligtatt förlägga historieundervisningen till så tidiga årskurser som möjligt. Såkommer inte att ske. Men,herr talman, vi avser att återkomma på denna punkt i annat sammanhang. Ochslutligen några allmänna men likafullt viktiga synpunkter på historieämnetsplats i vår gymnasieundervisning. Vibehöver alla oundgängligen kunskap om hur våra samhällen vuxit fram för attförstå hur de fungerar här och . Detta är och förblir en förutsättning förinsikt i vår egen tid. samhällsförhållandenförändras och vilka krafter som är verksamma i den processen. Historiekunskapgör eleverna medvetna om individens och kollektivets möjligheter att påverkautvecklingen och fungerar därmed som ett led i fostran till demokrati. Varfjärde elev i vårt land är invandrarelev. Således har han eller honåtminstone en förälder född i utlandet. Historieundervisningen både stärkerinvandrarelevernas egen historiska och kulturella identitet och ger demnödvändiga kunskaper för en integration i vårt svenska samhälle. Mångabland oss hyser kanske fortfarande den tron, att historieundervisningen enbartsysslar med "krig och kungar". Detta är självfallet och lyckligtvishelt felaktigt. Mycket större roll spelar ekonomisk och social utveckling,stegvisa förändringar i våra samlevnadsformer, arbetets och lokalsamhälletsutveckling. Alla dessa krafter - och många fler - medverkar i det historiskaskeendet. Vårt behov av kontakter med länder och människorutanför vårt lands gränser ökar. Och därmed ökar också behovet av kunskap omvärlden omkring oss och dess historia. Slutligen:En central uppgift för bl. a. historieundervisningen är att lära eleverna attsakligt och kritiskt analysera åsikter och kunna genomskåda olika slagspropaganda. Vi människor måste ges möjligheter att se fakta och företeelser,skeenden och enstaka historiska händelser i deras rätta perspektiv såväl bakåti tiden som framåt. Dettaskulle jag vilja påstå är en nödvändig förutsättning för att man skall kunnaförstå vad som händer i vår värld - jag behöver väl ej påminna om händelserna iAfghanistan, i , i och om de inträffade,så dramatiska och framför allt tragiska, händelserna i vårt grannland . Gymnasieskolansutformning m. m. 25 (); Propositionen 1981/82:14 om gymnasieskolans utformning har på ettvälgörande sätt fört fram skolfrågorna till debatt och då speciellt -och i dethär sammanhanget - frågor som gäller gymnasieskolan. Jag tror att denna debatthar varit nyttig. Många människor - både inom och utanför skolan - har på olikasätt aktiverats och satt sig in i skolans verksamhet. Propositionenhar föreslagit dels besparingar inom gymnasieskolan för nästa budgetår enligtriksdagens beslut , dels en effektivare och friare resursanvändningpå det lokala planet. Det är ofrånkomligt att dessa förslag också har kommitatt beröra såväl personal som timplaner. propositionen framförda förslag har särskilt självstudierna varit föremål fören intensiv debatt, som ibland varit tämligen - för att inte säga mycket -onyanserad. Som skolministern inledningsvis påpekade är tanken på självstudierinte ny. Självstudier har i flera sammanhang uttalats vara ett viktigt mål, bl.a. i samband med gymnasiereform. Gymn asies kolans utformning m. m. Vi har alla ansvar för våra barnsoch ungdomars utbildning och fostran. Och alla är vi säkert besjälade av enönskan att göra vårt bästa - eller vad var och en tror är bäst. Målet - attfostra de unga till dugliga och självständiga människor - kan vi endast uppnåmed utgångspunkt i den resurs de själva utgör. Detta, herr talman, vill jagsärskilt understryka. I den förda debatten har detta, tycker jag, oftaförbisetts. I vårt mångskiftande föreningsliv, bland unga människor,har vi väldigt många bevis på hur ungdomar redan på grundskolestadiet kan taansvar att arbeta självständigt till glädje och nytta för både sig själva, sinakamrater och sin omgivning i övrigt. Låt oss inte glömma detta. Jag har mångagånger personligen haft anledning att beundra sådan verksamhet. Vad särskilt gäller självstudier i årskurs 3 i gymnasietvill jag understryka vad skolministern sade. Vi skall komma ihåg att ungdomarnadå i regel är . De är myndiga, de har full rösträtt, kan väljas tillkommunfullmäktige, landsting och riksdag. Därmed kan de också fatta beslut ifrågor som bl. a. rör skolan. Det handlar alltså om vuxna människor, som vimåste ge både förtroende och ansvar. De ungas egen inneboende resurs skall vi alltså ta tillvara, och det skall vi också göra när det gäller att utveckla självstudierna.Föredragande statsrådet har i propositionen anfört att utvecklingen avsjälvstudier "fordrar en konsekvent studiegång, där kraven påsjälvständighet ökar så att lärarhandledningen successivt kan minska i högreårskurser". Detta betyder med andra ord en konsekvent utveckling avelevernas inneboende resurser. Utskottethar för sin del anfört: "Väl fungerande självstudier fordrar planering ochinskolning av eleverna i detta slag av självständigt arbete. Elevernas förmågaatt arbeta självständigt måste tränas genom bl. a. en successiv förändring avderas arbetsuppgifter från dagläxa, över långläxa till beting. Utskottet utgårfrån att sådan inskolning kommer till stånd. När tiden för självstudierinfaller måste de ha fått lära sig att planlägga och genomföra uppgifter påegen hand. Genom ett sådant studiesätt åstadkoms på ett naturligt sätt enindividualisering av skolarbetet." Föredragande statsrådet och utskottet har således igrunden samma uppfattning när det gäller självstudiernas inriktning och behovetav en successiv träning, även om kompromissen i utskottet innebär att någratimtal för självstudier inte föreslås i årskurserna 1 och 2 i den treårigaskolan och i årskurs 1 i den tvååriga. I den socialdemokratiska reservationen på denna punktanförs att förslaget om självstudier inte grundar sig på pedagogiska motiv,utan att utgångspunkten i propositionen i stället är att minskagymnasieskolans resurser. Men det måste väl ändå vara så, att strävan att konsekventutveckla elevernas inneboende resurser - i det här fallet genom självstudier -är ett primärt pedagogiskt motiv, och det motsägs inte heller av utskottet.Detta är att både tillvarata och skapa resurser, inte att minska resurserna -låt vara att man inte alltid direkt kan uttrycka resurser i så eller så mångamiljoner kronor. Med det sagda yrkarjag bifall till utskottets förslag på samtliga punkter och avslag på desocialdemokratiska reservationerna. 26 (): Jag skall kortfattat kommentera ett par av deinlägg som har gjorts under debatten. Jag noterade att statsrådet i sittinledningsanförande påstod att förslaget i propositionen i huvudsak har blivitväl mottaget. Detta är ett hårresande påstående. Det är på det sättet att underutbildningsutskottets elvaåriga historia i det här har aldrig såmånga protester kommit till utskottet som i detta ärende. Vi har aldrig fått såmånga skrivelser i något ärende som i detta. Det är inga hyllningsadresser,utan det är protester alltihopa. Att säga att det här är ett väl mottagetförslag är i varje fall ett helt grundlöst påstående. Till det kommer, herr talman, vilket jag som ordförande iutskottet vill notera, att majoriteten på ett påtagligt sätt har underkäntstatsrådets förslag och i betydande utsträckning ändrat förslaget. Det är isjälva verket så -. något som företrädarna för majoriteten inte har velatkännas vid - att man har underkänt huvuddelen av propositionens yrkandeom s. k. självstudier. Det är bara en rest som är kvar av förslaget. Jag tyckeratt det är bra att majoriteten har ändrat så mycket i propositionen, förutskottets förslag är bättre. Att jag sedan på väsentliga punkter tar avståndfrån det är en annan sak. Det kan naturligtvis uppfattas som en svaghet i vårreservation, , att vi inte ställer upp på det totala sparmålet fråndet förra beslutstillfället. Men orsaken är att vi aldrig har stäHt upp på delärarlösa timmarna. Det som står i det tidigare betänkandet, att man skallpröva även andra sparåtgärder, innebär inte att vi har stälU upp på delärarlösa timmarna. Om man för att nå sparmålet måste attackera de lärarleddalektionerna vill vi inte vara med. Detta är alltså inte en inkonsekvens, GöranAllmér, även om det kan synas så vid första anblicken. tog upp ämnet historia och sade attutskottet har lyssnat på opinionen. Det har vi gjort i utskottet, men jag villgärna understryka att jag , långt innan den här frågan nu harblivit aktuell, har betonat hur oerhört viktigt det är att våra tekniker fårkunskap i de humanistiska ämnena. Att beröva de blivande ingenjörerna ochföretagsledarna utbildning i gymnasieskolan på de humanistiska ämnesområdenaär att göra dem stor skada i deras framtida liv och utveckling. Jag ber därföratt få tacka mina kamrater i utskottet för att de har ställt upp på ettvaktslående om de humanistiska inslagen i de tekniska utbildningarna. har naturligtvis rätt när han säger attdet här förslaget har startat en nyttig debatt om gymnasieskolan. Möjligen harvi haft för litet debatt om den , och vi har därföranledning att hälsa med tillfredsställelse att den debatten har kommit i gång. Det önskemål som jag till slut vill uttrycka är att deattacker som den borgerliga majoriteten har riktat mot skolan på dess skildanivåer och som 3 protokoll 1981/82:53-55 Gymnasieskolans utformning m. m. Gymnasieskolans utformning m. m. kulminerari dag nu skall avslutas och att skolan kan få arbeta i lugn och ro. Jag hoppasatt det skall vara möjligt att inom en inte alltför avlägsen framtid genomföraden längre gående gymnasiereform som gymnasieutredningen i stor enighet harföreslagit. 27 () replik; De attacker som talar om harsocialdemokraterna varit med om i och med att de ställde sig bakom beslutet ivåras. Jag kan inte acceptera den form av semantik som StigAlemyr gör sig skyldig till. Formuleringen i utskottsbetänkandet ombesparingspropositionen måste kunna tolkas så att socialdemokraterna anser attbesparingar också kan göras genom att man utnyttjar självstudier. 28 () replik: Det betänkandet kan under inga omständighetertolkas så som nu gör. Det står inte att vi är beredda att ställaupp på alla tänkbara sparalternativ. Det står bara att vi är beredda att ställaupp även på andra sparalternativ. 29 () repHk: Herr talman! Vad betyderdå "även andra"? 30 () replik; "Även andra" betyder en del av deförslag som finns i propositionen nu och som vi har ställt upp på. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 31 GÖRANPERSSON (s); Jag skall i mitt anförande försöka belysa vadsom händer på den linje i gymnasieskolan som drabbas hårdast av det borgerligaförslaget om lärarlösa lektioner. Udden i utskottets förslag är riktad mot den fyraårigatekniska utbildningen, som ensam kommer att få bära av helabesparingen i antal timmar mätt. Jag misstänker att denna hårda attack på dentekniska utbildningen inte var avsedd när propositionen skrevs utan ärresultatet av en i hast ihopsnickrad överenskommelse i syfte att i utskotteträdda den borgerhga enigheten. Elever och lärare på teknisk utbildning igymnasieskolan får betala ett högt pris för detta. Enligt utskottsbetänkandet läggs de lärarlösa lektionernai huvudsak på de tekniska ämnena. Detta är allvarligt. Här handlar det i regelom studier i komplicerade tekniska frågor, vilka knappast lämpar sig attbedriva utan erfarna handledare. Det har tidigare rått enighet om detta, vilketbl. a. framgår av den nu gällande timplanen för den fyraåriga tekniskautbildningen. De som avsatts i årskurs 4 är ju ett uttryckför att man bedömt det så att det behövs lärarledd undervisning istörre utsträckning på denna linje och i denna årskurs än någon annanstans igymnasieskolan. Det har man naturligtvis gjort därför att man varitöverens om att gymnasieingenjörsutbildningen varit så krävande och kompliceradatt den behöver det största antalet lektioner i gymnasieskolan. svänger manpå klacken och tar utan någon ingående analys bort var sjätte lärarledd lektioni årskurs 4 på teknisk linje. Självklart drabbar detta kvaliteten på dennautbildning. Den här attacken sker i då vi alla pratar om viktenav att satsa på forskning, naturvetenskap och teknik. Industrin lär knappast fådet lättare att hävda sina positioner i utländsk konkurrens, om vi såhär dramatiskt försämrar ingenjörsutbildningen. Totalt handlar det om att 2 000 ä skallbort på den tekniska linjen. Det innebär att omkring 125 lärartjänster, ihuvudsak inom de tekniska ämnena, kommer att försvinna. Det är en kategorilärare som skolan borde vara väldigt rädd om. Ofta, för att inte säga alltid,har dessa lärare erfarenhet från arbetslivet och då framför allt industrin. Deär en väldig styrka inte enbart för den tekniska utbildningen utan för helakollegiet, eftersom de tillför den arbetslivserfarenhet som tyvärr alltför oftasaknas i dagens skola. Även på denna punkt står betänkandet i strid med vad somansetts vara en gemensam uppfattning i den skolpolitiska debatten. Det här utskottsbetänkandet är också trist mot denbakgrunden att vi haft en ökad tillströmning till den tekniskautbildningen. Inte minst har det handlat om flickor, som sökt sig till dennautbildning. Helt naturligt är det också så att i takt med den ökadetillströmningen har elever med särskilda behov av stöd ökat i antal. Erfarenhetsmässigt vet vi att flickorna tillhör den gruppelever på den fyraåriga tekniska linjen som har varit och är i särskilt stortbehov av stöd. Detta gäller särskilt i de tekniska ämnena. Vad händer då meddessa flickor när man nu så dramatiskt minskar lärarinsatsen i de tekniskaämnena? Det har pratats väldigt mycket om jämställdhet . Vad fårdet här utskottsbetänkandet för konsekvenser i det avseendet? Det skulle varaintressant att få en kommentar av utskottsföreträdaren på denpunkten. Det borde också ha varit av intresse förutskottsmajoriteten att jämföra dagens förslag med standarden på den tekniskautbildningen i exempelvis övriga nordiska länder. Hade man gjort det, skulleman ha funnit att dessa har en betydligt längre utbildning än vihar. I förs en debatt om ingenjörsutbildningens framtid. Där handlardebatten om att förlänga utbildningen med till . Vidiskuterar att drastiskt förminska den. Slutsatserna av detta kan var och endra. Borde inte utskottet har gjort en sådan analys innan betänkandet ladesfram? Den fyraåriga tekniska utbildningen är en yrkesutbildning.Den uppfattningen har gällt , och därom har vi alla varit överens. Detvååriga yrkesutbildningarna slipper helt de lärarlösa lektionerna - det harframhållits tidigare under debatten här . Vari ligger konsekvensen ochlogiken, när Gymnasieskolans utformning m. m. Gymnasieskolans utformning m. m. den fyraåriga yrkesutbildningen får det största antaletlärarlösa lektioner? Det skulle vara intressant att få också den tankegångenbelyst av utskottets företrädare. Låt mig sammanfatta kritiken av utskottsbetänkandet närdet gäller den fyraåriga tekniska utbildningen. Först och främst kan man sägaatt det här betänkandet får till resultat att den fyraåriga tekniskautbildningen drabbas hårdast av alla linjer i gymnasieskolan, och det är detekniska karaktärsämnena som får bära den huvudsakliga neddragningen. Ungefär125 yrkeserfarna lärare mister sitt sitt underlag i nuvarandeskolorganisation. Det ökade antalet flickor ställer särskilda krav på stöd,och deras situation försvåras i allra högsta grad. Om vi jämför den svenska ingenjörsutbildningen medexempelvis de övriga nordiska, finner vi att den är kortare ändessa. gör man den ännu fattigare på lärarinsatser. Jämför vi den fyraåriga yrkesutbildningen med dentvååriga, ser vi att den tvååriga helt undgår lärarlösa lektioner, medan denfyraåriga drabbas hårdast. Det är de fem punkter man snabbt kan dra fram urutskottsbetänkandet och belysa i ett anförande. Jag skulle mot den bakgrundenvilja ställa frågan till utskottets företrädare, : Vilkaöverväganden har legat bakom utskottsmajoritetens ställningstagande när detgäller den fyraåriga tekniska linjen? Finns det en tanke bakom det hela, ellerhar det kommit till av en slump för att man skulle få ihop en kompromiss ochrädda den borgerhga enigheten i utskottet? Jag vore tacksam om jag fick ett svarpå den frågan. 32YLVA (): När man hör verkar det som ominte heller han har läst vad som står i propositionen och betänkandet när detgäller självstudierna. Det står på ett flertal ställen att det är fråga om kan lägga ut högst ett visst antal timmar på olika linjer som självstudier,och det framgår också klart att de exempel som ges i propositionen just ärexempel och förslag. De är alltså inte några bindande bestämmelser om att såoch så skall de enskilda skolorna göra, utan förslag om hur man kan göra. Därligger också skillnaden mellan det socialdemokratiska och deticke-socialistiska tänkandet; majoriteten vill lämna bedömningen till de lokalaföreträdarna, som bäst känner förhållandena, medan socialdemokraterna vill hacentralt bindande beslut om hur det skall vara, oavsett hur verkligheten serut. gör också en mängd svepande generaliseringari vad gäller flickornas större behov av stöd på de tekniska linjerna. Flickornahar ju inte sämre förmåga att klara studierna, men de kanske har en ovana vidatt välja de här linjerna. Om man på en skola finner att man har elevgrupper påde tekniska linjerna som är i behov av extra stöd, ges ju i det nya förslagetmöjligheter till just detta genom förstärkningsresursens större rörlighet. Dengår att utnyttja också på de fyraåriga , om man bedömer att behovetfinns där. Vidare är indigneradöver att det inte finns några självstudier på de tvååriga yrkesinriktadelinjerna. Varför skall de slippa undan? Men det kan väl ändå intevara okänt för att på de tvååriga yrkesinriktade linjerna förekommerdet förhållanden som gör att det är svårare att bedriva självstudier där. Detkan vara arbetarskyddslagstiftningen som gör att det är omöjligt att vara utannågon uppsikt eller en maskinpark som skall förvaltas på ett speciellt sätt,vilket eleverna kanske inte klarar av utan handledning. Inte heller är det välokänt för honom att många elever på en del av de tvååriga yrkesinriktadelinjerna har mycket stora svårigheter i vissa teoretiska ämnen, t. ex. svenskaoch matematik, och därför behöver extra insatser. Det är den bedömning somutskottet har gjort. 31 (): I sitt svar på min sista fråga om insatsernanär det gäller de yrkesinriktade tvååriga linjerna gör enmedveten feltolkning. Vad jag sade var att man gjorde de tvåårigayrkesinriktade linjerna helt befriade från regeringsförslaget om lärarlösalektioner. Men när det gäller den fyraåriga yrkesinriktade tekniska linjenuppnås genom utskottets konstruktion den största minskningen av antaletlärarledda lektioner. Det var den inkonsekvensen jag påtalade. Jag önskade inteatt man skulle införa lärarlösa lektioner på de tvååriga linjerna. YlvaAnnerstedt borde av dagens debatt ha förstått hur positionerna är i den frågan.Om argumenten hade varit bättre, så skulle hon kanske ha kunnat undvika dentypen av felktolkningar. Beträffande flickornas deltagande i den tekniskautbildningen så ställde jag också en saklig fråga, som förtjänade ett bättresvar än det jag fick av . Jag ifrågasatte inte flickornasmöjligheter eller förmåga att följa undervisningen, men den som studeraravbrottsfrekvensen vid den fyraåriga tekniska utbildningen finner att det istörre utsträckning är flickor än pojkar som hoppar av. Siffrorna visar ocksåatt tillströmningen av elever till denna utbildning under slutet av 1970-talettill icke ringa del har bestått av en ökad andel flickor. Det var mot denbakgrunden som jag frågade vilka konsekvenserna blir för flickorna, när såmånga lärarledda lektioner tas bort, särskilt beträffande de tekniska ämnena. På min fråga om den tekniska utbildningen i Sverigejämfört med motsvarande utbildning i övriga nordiska länder fick jag inget svarfrån . Jag kunde också ha frågat hur den utbildningen ser ut iEuropa i övrigt. Frågan är särskilt intressant mot den bakgrund som hon självgav i sitt tidigare inlägg, där hon talade om vikten av kunskap i historia ochsamhällskunskap för tekniker. Ute i arbetslivet förstod dessa tydligen inteandra kulturer och historiska bakgrunder, med missade order som följd. Men detär också intressant att jämföra dessa teknikers utbildning i de tekniska ämnenamed utbildningen i andra länder. På min fråga om detta vill jag gärna få ettsvar från . Vilken är utskottsmajoritetens uppfattnins: om denutbildningsstandard som kommer att erbjudas de svensk. Gymnasieskolans utformning m. m. Gymnasieskolans utformning m. m. gymnasieingenjörerna jämfört med utbildningen i exempelvisNorge, och , länder i vilka utbildningen är betydligt längre änhos oss och där man i något dessutom diskuterar att utöka den ytterligare? Jag ställde fler frågor, men inte heller dessa har jagfått något svar på. Men jag upprepar dessa tre, eftersom jag tycker att de ärcentrala i diskussionen. Jag kan vidare inte underlåta att kommentera YlvaAnnerstedts försök att blanda bort korten när det gäller förstärkningsresursen.Å ena sidan säger hon till mig att förstärkningsresursen i gymnasieskolansjälvfallet kan användas till att hålla lärarledda lektioner också på teknisklinje. Det förstår jag, och det har ni sagt i debatten. Ä andra sidansäger hon i nästa andetag, att denna förstärkningsresurs skall användas fillatt ge särskilt stöd åt de elever som har det svårast i skolan. Den skallalltså räcka fill allt. Man får ett intryck av att i debattengör en kullerbytta när hon säger att förstärkningsresursen skall räcka till attbåde ge de svagaste eleverna stöd och behålla de lärarledda lektionerna - dettai ett läge då man sparar in 70 milj. kr. Den ekvationen går inteihop, vilket alla som har följt debatten begriper. Att positionerna är så svagai det borgerliga blocket att man måste ta till den typen av argumentering är isig avslöjande. 34YLVA () replik; Även förstår väl att det finnsstörre möjligheter att lägga in självstudier på en fyraårig än en treåriglinje. Det innebär att det blir fler timmars självstudier i den fyraårigatekniska linjen än i den treåriga. Vi skall också hålla i minnet att eleverna iden fyraåriga utbildningen under det sista utbildningsåret är ändem som går i den treåriga utbildningen och därför har störremöjligheter att klara självstudier. Jag förstår inte riktigt resonemang om attteknikerna i alla sammanhang skulle vara de som sämst klarar av självstudier.Deras genomsnittliga betyg ger inte vid handen att så skulle vara fallet. Beträffande de många studieavbrotten bland flickor på denfyraåriga tekniska linjen så kan det väl inte vara okänt för attinte enbart själva studierna är orsaken.