prot · G509168 · 1981-12-31 00:00:00 — svävade ut i saker och ting som infe hade ett dugg med ett besked attgöra. Vihar klart för oss vad herrarna är ute efter. Varför inte tala om det förmänniskorna? Jagvill också säga aft när den här nedgången fortsätter, och när def görsjämförelser med andra nafioner, så har man väl ändå inte gått så långt att manvågar sig på jämförelser med lågprisländerna. Men i debatten har det förekommitjämförelser med de europeiska länderna. Det är inte så stor skillnad mellanvissa europeiska länders löneläge i den här branschen och det svenska. Dessutomär det ju en fråga om produktivitet, och det är en fråga om graden av teknik,rationalisering i produktionsprocessen och mycket annat. Att göra det hela såenkelt som att säga att det är de höga lönerna i som är anledningenfill industrins starka nedgång och riskerna för undergång, det skall ni avståifrån, för det är sannerligen inte i överensstämmelse med verkligheten. Åtgärderför tekoindustrin m. m. Åtgärder för tekoindustrin m. m. Ytterligare en sak: Det är ändå pådet sättet atf de löner som gäller inom en bransch har sin bakgrund i enöverenskommelse mellan två parter, där löntagarna sitter på den ena sidan ochde ansvariga i branschen på den andra. När man så träffar en uppgörelse, börman rimligtvis stå för den uppgörelsen. Jag är infe alldeles säker på atttekoindustrins företagare, som ändå har skrivit under på def löneläge somgäller , är så särdeles filltalade av att det finns några slags bönemänför dem i den här kammaren, som går omkring och talar om att de lönerföretagarna har skrivit under på är alldeles för höga och som därmedunderkänner deras kapacitet som förhandlare. Med detta har jag väl sagt ungefär vad jagville säga. Jag yrkar avslutningsvis bifall till de socialdemokrafiskareservafionerna till utskottets betänkande. 100OSWALD (vpk) replik: Nej, det har säkerligen inte blivit bättremed de borgerliga regeringarna . Men jag vill säga till vi ju inte heller vet någonting om hur det skulle ha sett ut, om vi hadehaft socialdemokrafisk regering. Det är alltså en hypotetisk slutsats, att detdå skulle ha varit så förfärligt bra. Med tanke på den historiska bakgrund somjag berörde i mitt första anförande hade det även då blivit sfora problem förden svenska tekoindustrin, för faktum kvarstår att socialdemokratins politikunder hela 1950- och 1960-falet var att slå ut låglöneindustrier somtekoindustrin, atf flytta över verksamheter fill mera lönsamma exportindustrieroch sådant. Ett faktum som också kvarstår är att många tekoarbetare aldrig ficknågra nya jobb. De utvärderingar som har gjorts visar faktiskt att många av demaldrig kom in i arbetslivet igen. Men vi hade råd att ta hand omdem, att hålla dem under armarna för aft slussa ut dem viaförtidspensionering och annat. Jag tror alltså inte att skall berömma sig såförfärligt mycket av socialdemokratins politik på tekoområdet. Det gjordesmånga stora missgrepp där redan på den tiden. Vad det sedan gäller verkstadsindustrin - om vi skall gåin på den - så har det inte tillkommit ett enda nytt jobb i den svenska verkstadsindustrinsedan 1960-talets slut. Det är där någonstans vändpunkten ligger. Därefter harantalet arbetstillfällen på det området minskat i allt snabbare takt. Sedan till detta med citat. Citatet av vad är alldeles riktigt. Det är inte så att vpk:s kansli tillverkar de tal somvi från vpk skall hålla, utan det gör vi själva. Jag kommer mycket väl ihåg vad sade i detaktuella sammanhanget beträffande förhållandet mellan skatter och tullar. Hanavvisade talet om att de svenska företagen var hårt beskattade. Dessa levde iett milt skatteklimaf, men de var utsatta för ett friskt och härdandetullkhmat. Ja, det är faktiskt egna ord som jag mycket välerinrar mig. Anf.101 () replik: Det borde inte vara någon nyhet för att den solidariskalönepolitiken och konsekvenserna härav har diskuteratsväldigt mycket i . Det är inte bara tekobranschen som har haft problemav det här slaget. Def gäller också många andra branscher, specielltsmåföretagen och de mindre och medelstora företagen som i relation till vad dekan prestera och omsätta har förhållandevis många anställda. Jagtror atf jag även nämnde att det inte enbart handlar om själva lönerna. Jagnämnde också arbetsgivaravgifterna och löneskatterna, som slår mycket hårt motindusfri av def här slaget. Det är också någonting som vi moderater villbrännmärka. När man går in för nya löneskatter, så är det straffskatter. Dethandlar även om rafionaliseringar, och kravet på sådana bör drivas hårdare äntidigare. Hur lönerna sedan skall fördelas är en fråga som i sista hand skallbestämmas av arbetsmarknadens parter. Def är därför inte så lätt att diskuteraden saken i det här sammanhanget. Åtgärderför tekoindustrin m. m. Anf.102 () replik: Under tid somfinansminister försvann så gott som hela den svenska skoindustrin. Eftersom jagär från har jag viss erfarenhet härvidlag. Ingen kunde väl då beskyllaGunnar Sträng för aft vara den direkta orsaken till att den svenskaskoindustrin slogs ut. Då uppstod samma förhållande som def som har uppståttinom tekoindustrin , nämligen att def inte har funnits någramöjligheter att hävda sig mot importen utifrån. Det kostnadsläge som GunnarSträng tidigare var inne på betyder självfallet mycket även när det gäller lönerna.Vi har varit överens om den solidariska lönepolitiken, och det har juvitsordats av ekonomer av skilda schatteringar att den haft en avgörandebetydelse för konkurrensen speciellt beträffande sådana här konsumtionsvaror. 103 ()repUk: Det lönar sig kanske inte att vidare debattera antaganden, hur det eventuellt skulle ha sett ut i landet inomtekoindustrin om vi hade suttit kvar. Jag tror ändå att jag kan fälla detallmänna omdömet att det inte hade sett så illa ut som det gör . Vidaresäger att det inte har tillkommit några nya verkstadsjobb, ochdet kan i och för sig vara riktigt. Men det har tillkommit en hel del nyaverkstadsjobb i Boråstrakten som en ersättning för de bortrationaliseradetekoarbetena. Man har även lokaliserat statlig verksamhet till Boråstraktenjust med samma mofiveringar. BeträffandeErik Hovhammars i det här fallet mycket lugna yttrande kan jag bara göra denenkla kommentaren att visst spelar även arbetsgivaravgifterna en roll i frågaom kostnadsbilden. Men jag utgår från att som ledamot av av och till tar 8Riksdagens protokoll 1981/82:167-168 Åtgärder för tekoindustrin m. m. del av en viss liten trevlig broschyr med internafionellajämförelser beträffande hur arbefsgivarkostnaderna i form av avgifter slår iolika länder. Vidare utgår jag från att i den broschyreninhämtar den värdefulla kunskapen atf det finns flera nafioner nere i Europadär arbetsgivarna hanteras hårdare än arbetsgivarna i vårt land när def gällers. k. arbetsgivaravgifter och socialavgifter. Visst satt jag i regeringen, , närskoindustrins akfiviteter i vårt land snabbt reducerades. Def gjorde ju atf viville försvara denna indusfri med en alldeles speciell åtgärd - som också SvenAndersson känner till - av importregleringskaraktär. Den varade infe så längesedan, när vi inte längre hade möjlighet att hävda den spärrgränsen förimporten. är ju också medveten om atf den gamlasocialdemokratiska regeringen utlokaliserade statisfiska centralbyråns verksamhettill för att lätta på situationen där. Det var ingen liten verksamhet.Den rörde sig om åtskilliga hundratal personer. Även där försökte vi balanseranedgången med andra åtgärder. och jag - jag gör undantag för OswaldSöderqvist, som tycks leva i den föresfällningen att det aldrig kan ske någravariationer inom den svenska företagsamheten och industrin - är medvetna om atfdet allfid kommer aft finnas en viss rörlighet inom den svenska industrin ochdess olika aktiviteter. Den stora skillnaden mot när vi hade ansvaret är aft vilade ner energi på aft ersätta den nedbantade industrin med annan aktivitet. Idet avseendet har jag inte sett något tecken till initiativ från dennaregering. 104 (vpk) replik: När det gäller att vara hypotetisk är GunnarSträng inte sämre än jag. Han säger att det säkert hade sett annorlunda ut, omsocialdemokraterna hade fått sitta kvar i regeringen. Jag hoppas det. Det finnsanledning förmoda att en socialdemokratisk regering skulle ha hanterat dessaproblem på ett något anriat sätt än den borgerliga regeringen. Men vi vetingenfing om det. Således är det ganska oförsikfigt av att talaom atf jag är hypotetisk, när han själv framför sådana funderingar. Det kan hända att det har tillkommit några verkstadsjobb iBoråstrakten. Men de flesta verkstadsjobben i den svenska verkstadsindustrinhar inte tillkommit i eller i eller någon annanstans iSverige, utan i framför allt Lafinamerika och på andra ställen. av de stora svenska verkstadsföretagen har sina anställda där. Def är enutveckling som pågick långt . Det var ganska onödigt och dumt avGunnar Sträng att påstå att jag inte skulle vara för variationer i den svenskaföretagsamheten. Varken jag eller någon annan från mitt parti har hävdat någotSådant- självklart inte. Sådana uttalanden av i debatten är bådebarnsliga och onödiga. Anf.105 () replik: måste väl i ärlighetens namntillstå att väsentiigt annorlunda förhållanden rådde då han saftsom finansminister.På 1950- och 1960-talet var hela industrin väldigt expansiv. För atf utnyttjasina investeringsfonder gick man upp fill och frågade om man fickutnyttja så och så många . Då fick man rådet att investerade manhär så måste man investera någonfing också i eller på annat ställe. Självklartär jag tacksam för att vi har fått statisfiska centralbyrån till . FastänGunnar Sträng i denna debatt så ensidigt har beskyllt den borgerliga regeringenför alla svårigheter som har inträffat inom tekoindustrin, vill jag inteanklaga honom för att han såg till att den svenska skoindustrin försvann. Dendåvarande regeringen hade kunnat göra någonting i stil med vad man nu ioppositionsställning föreslår. Åtgärderför tekoindustrin m. m. Anf.106 () rephk: Självfallet kan man såsom referera till statistik ochuppgifter från olika internationella organisationer. Men jag tror ingen kanbestrida att totalkostnaderna för svensk tillverkningsindustri ligger väldigthögt internationellt sett. Jag tror inte ens kan vederlägga dettapåstående. Om man exempelvis höjer löneskatten , gördet i mnt tal 1 500 milj. kr. i påslag på svenskt näringshv. Då förstår var ochen att def är viktigt att försöka hålla ett vettigt kostnadsläge för att viskall kunna bli konkurrenskraftiga. Det gäller tekobranschen liksom också mångaandra branscher. 107 ()replik: Det är naturligtvis en arbetsam uppgift jag tar på mig, om jag försökerundervisa i de här frågorna ytterligare. Jag tror inte han villlyssna på mig. Jaghar här i min hand en officiell produkt, utarbetad av den svenskafackföreningsrörelsen, där man bl. a. finner en intressant sifferserie justöver utvecklingen när det gäller arbetstillfällena inom industrin. Detvisar sig här att under den första ökade antaletanställda inom den svenska industrin . För verkstadsindustrin var deten ökning med 94 000 anställda . har utveckhngengått åt fel håll. Antalet anställda har minskat . Det här redovisasi tabellform. Från 419 000 anställda inom verkstadsindustrin 1970 kommer manupp till 513 000 1975 och 1976, för att på nytt ha hamnat nere i 450 000. Sånu vet det, när han ger sig ut i den här debatten ifortsättningen. Sedanskall jag gärna till säga att visst var förhållandena bättre ibörjan av när det gäller den allmänna efterfrågan på arbetskraftinom industrin. Den är sämre . Men det betyder ju att just därför att viinte har samma goda möjligheter - jag vill inte utesluta att det finnsmöjligheter, om man har en energisk regering, som är inriktad på att Åtgärderför tekoindustrin m. m. göra någonting - så är vitvingade aft föreslå dessa andra åtgärder, i form av en globalkvqfering och enform av hcensieringskontroll. Det är besväriigare att hänvisa de arbetslösatill andra arbeten. Mendet är ju dessa alternativ som vi föreslår i dagens debatt och som inte vill vara med om. Och det begriper jag inte - om man samtidigtvill göra deklarationer om att man förstår den besvärliga situationen förnäringen och ändå innerst inne mår illa av det och gärna skulle vilja ha enändring. Men detta är ju allmänt fal, som måste ersättas med konkret handling.På den punkten menar jag att skulle kunna hjälpa till, om han nutill äventyrs råkar ha en handelsminister som i sin Manchesterhberalafullkomlighet inte anser sig kunna göra någonting på det här området. Tredjevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 108 HÄDAR (): I den här salen finns det knappast någon som ifrågasätter frihandelnsfördelar - på bilområdet. Bilområdetär ett bra exempel på utrikeshandelns betydelse för vår ekonomi. För några årsedan sålde våra två bihndustriföretag 255 000 personbilar. Två tredjedelar avdessa gick på export, och nyregistrerades på den svenska marknaden 215000 bilar. Om vi inte hade haft frihandel och kunnat exportera och importera,skulle detta bl. a. ha inneburit att de svenska bilfabrikanterna bhvit tvungnaatt kraftigt minska sin produktion. Landet som helhet skulle ha förlorat pengargenom minskad stordriftsekonomi, och de svenskar som önskade köpa sig en mindrebil hade fått betydande problem. Omvi inte håller undan protektionismen från vår egen dörr, får det konsekvenserför vår export. Exemplet med de svenska skotullarna - som även i sitt anförande - , när införderestriktioner för skoimporten från EG, visar att den importpolitik vi för påett område har betydelse för vår export på ett annat. Den gången var detpappersexporten som fick problem. Trotsatt alla känner till fördelarna med frihandel sprider sig de protektionisfiskatendenserna. Minskad konkurrensförmåga, hotande nedläggningar och arbetslöshetutgör ofta bakgrunden till dessa tendenser. Olika särintressen skapar ettpolifiskt tryck, och politiker har ibland svårt att stå emot krav påprotektionistiska åtgärder, skydd för hotad verksamhet. Dessutom tycks svenskaproducenter ha mycket lättare än svenska konsumenter att få sina intressenbeaktade. Det beror i fallet teko på att industrin, facket, lokala polifikeroch riksdagsmän från områden med omfattande teko-tillverkning bildar en mycketstark påtryckningsgrupp, medan konsumenterna inte är organiserade på sammasätt. Jagvill därför stryka under att det är de svenska konsumenterna som får betala förprotektionismen inom tekopolifiken. Den summa de får betala extra har uppskattats tillöver . Omvi införde frihandel för textilvaror skulle dessa kostnader försvinna, ochsamtidigt skulle importen omfördelas på ett sådant sätt atf varor som på grundav importbegränsningar mot nu köps inom EG- och EFTA-området istället skulle importeras från . Detta skulle innebära dels aft densvenska konsumenten fick sina kläder ännu billigare, dels att ficksälja mer, vilket är ett av de bästa sätten som vi kan hjälpa på. GunnarSträng talade om den lågprisimport som håller på att slå ut den svenskatekoindustrin. Men den svenska importstatistiken visar att av den totalatekoimporten till kommer från EG och EFTA. Def skalljämföras med från . Uppgifterna avser 1982. då på värden och plagg. En näsduk i den högen och en kostym i den andrahögen väger ungefär lika tungt enligt hans sätt att beräkna. Det är ungefär påsamma sätt som den handlande som hade en skylt som sade att han såldelärkpastej. En person gick in och frågade om det verkligen var lärka. Han ficktill svar aft det var litet uppblandat. Jo, med hästkött.I vilka proportioner? Lika delar, sa handlarn, en häst och en lärka. Man måsteväl ändå anse att det är värdet och inte antalet plagg man skall gå på. Detär inte heller mot de från andra utvecklade länder som GunnarSträng går till attack. Det har han själv erfarenhet av att det inte går. Dåkan svensk export av papper och stål drabbas och svenska pappers- ochstålindustriarbetare ställas utan arbete. Nej, det är mot de avimport från som öser sin vredes skålar. Deindustriarbetare som då drabbas har ingen rösträtt i södra . Jagvill erinra om att ensamt säljer kläder till för lika mycketsom samthga . Det är alltså främst EG-EFTA-läridernas tekoexport fillSverige som skulle drabbas om vi avskaffade importhindren för u-landsimporten,inte den svenska tekoindustrin. Minslutsats är alltså att den förda tekopolitiken inte fått avsedd effekt.Gränsskyddet mot har infe på något väsentiigt sätt underlättat försvensk tekoindustri. Det är våra konkurrenter i EG och EFTA som främst tjänarpå det svenska gränsskyddet. I slutomgången är det de svenska konsumenterna somi onödan drabbas av kostnadsfördyringar. Slutsatsen är enkel att dra. Denhittills förda tekopolitiken bör omprövas. En sådan omprövning kommer - detvisar utländska erfarenheter, t. ex. från -långt ifrån att bli någonkatastrof eller dödsdom över svensk teko. Det är nämligen så - och det bör viinte glömma bort - att vi har i flera avseenden moderna och väl fungerandesvenska tekoföretag, företag med en stor export, som tillför ca 3 000milj. i exportintäkter och som betalar svenska löner. Deföretag inom teko som går bra och lyckas, både på hemmamarknaden och påexportmarknaden, är inte betjänta av den förda politiken. Iregeringens tekoproposition finns detta uttryckt, om också i något vagaordalag. Åtgärderför tekoindustrin m. m. Åtgärderför tekoindustrin m. m. De framgångsrika svenska tekoföretagen har anpassatsin produktion och sitt produktsortiment till kostnadsläget i ochtillverkar varor som svarar mot marknadens behov. Och, herr talman, någon annanlångsikfig framgångsväg för att värna produktionen och sysselsättningen finns inte. Detkan t. o. m. ifrågasättas om inte det stöd och skydd som andra tekoföretagerhållit, tvärtemot vad som varit avsikten lett till att en anpassning tillefterfrågan försvårats. Frågan är om vi inte kommit till den punkt därpatienten bör befrias från sitt gips, därför att han är på väg attglömma konsten att stå på egna ben - och det vore, inte minst för honom själv,mycket olyckligt. Enskiss till en ny tekopolitik bör innehålla bl. a. följande hnjer: etttidsbegränsat ekonomiskt stöd bör lämnas, men endast till företag där det finnsskäl att tro att de skall kunna klara sig själva utan stöd efter en begränsadperiod, och en successiv avveckling av restriktionerna mot u-landsimporten börkomma fill stånd. Viskulle på detta sätt - och det är viktigt för mig - dessutom få enhandelspolitik som överensstämmer med vår u-landspolitik. Och det är orimligtatt tala för och stimulera att bygga upp sin industri och däreftersöka hindra dem från att sälja de varor som den industrin producerar. Ettsteg i rätt riktning vore om undertecknade multifiberavtaletMFA III. Vi bör inte, som en del andra länder gör, hota med atf inte skriva påinnan de bilaterala förhandlingarna om begränsningsavtal har avslutats. Vi börinte sluta an fill dem som vill rikta ytterligare hot mot u-ländernasansträngningar att bygga upp sin egen industri och sin export. Vi har istället, herr talman, anledning att visa att vi inte bara i ord utan också ihandling sluter upp bakom kraven på en ny ekonomisk världsordning. 109 ()replik: Jag vill komma med ett par korta kommentarer med anledning av . Deskotullar sorri vi införde för att försvara en minimiproduktion av svenska skorföll inte i god jord inom EG - det är jag väl medveten om- Men jag är intesäker på om den allmänna olusten inför dessa tullar resulterade i några direktaåtgärder. Olusten inregistrerade vi emellerfid, Detär dock inte detta som det handlar om. När vi talar om den globalkvof som skallbegränsa lågprisimporten gör vi ett klart undantag för EG och EFTA. Vi talar omen obligatorisk licensiering för att beskära möjligheten att använda EG ochEFTA som slussar för lågprisimport in i vårt land. skall inte göraargumentationen alltför rörig när han bemöter mig. Påsamma sätt är det med det jag sade om antalet plagg. Det gällde urarbetssynpunkt. Jag vet inte - jag har inte studerat det - i vilken månnäsdukarna spelar någon roll. Jag skulle tro att def är en ganska underordnadroll. Men jag anförde ett par exempel på sådant som är vardagsvaror, skjortoroch långbyxor, med antalsuppgiffer från en enda nation. rörde sig om halvmiljonfalet plagg från den enda nationen.. Här gäller det sysselsättningsmöjligheterna här hemma i . Och när dåherr envetet försöker göra ett bemötande genom aft tala om värdet, utanatf säga något om vilken arbetssituation def är fråga om, då försöker han ocksåmedvetet förvirra begreppen. Visst kan man sätta värde på att uttalar sittstora engagemang för de underutvecklade länderna och för vårt behov av atthjälpa dem. På den punkten har vi inte från vårt parti haft särdeles mycket attinvända mot det u-landsengagemang som har föreslagits av den sittanderegeringen. Men det är en sak för sig. Man kan inte använda uttryck som att detär orimligt att hindra från atf sälja. Det är inte fråga om att vigör def. Även med de förslag som framförts i de socialdemokratiska motionernaframstår vi som de mest liberala importörerna ifrån dessa lågprisländer ochu-länder i jämförelse med alla andra nationer, som väl också skall ha en visskänsla för de betryckta människorna ute i den mindre utvecklade världen. Def äraldrig fråga om svart eller vitt, utan det finns alltid graderingar. Kvar ståratt vi med vårt förslag ändå framstår som den mest lågprisvänliga nafionen ivår importpolifik. Åtgärder för tekoindustrin m. m. 110LILLY () replik: talade i sitt inledningsanförandeom protekfio-nismen och dess utbredning. Menar verkligen med det attde förslag som vi lägger fram är ett tecken på aft vi har blivit väldigtprotektionistiska? De begränsade restriktioner som vi har lagt fram förslag omryms inom frihandeln. Det är precis så som säger, att vi är detmest frihandelsvänliga landet i denna värld, speciellt när det gäller teko. Detvill jag faktiskt påstå, och det är bevisat. Sedan talade om de restriktioner som vi skullebemötas med om vi genomförde våra förslag. Som exempel tog han importrestriktionernaför skor och menade att det var pappersexporten som fick problem den gången. Ärdet rikfigt sant. Jag tycker aft skall ge besked om vaddet var för slags problem som pappersexporten fick på grund av deimportrestriktioner vi genomförde när def gällde skorna. Att det blevirritafion är vi medvetna om och att det kanske framfördes hot. Men det blevinte, i varje fall inte vad jag har kunnat utröna, någonting mer. Det är detjag tycker att nu skall ge ett besked om: Vad var det som hände medpappersexporten till när vi införde de begränsade importrestriktionernaför skor? Jag vill också tala om att med politik skullevi snabbt bli utan all tekoindustri. Det finns ingen inom tekoindustribranschensom säger att vi skall ta bort branschstödet eller för allt i världen,äldrestödet. När det gäller industristöd får verkligen intetekobranschen särskilt mycket om vi jämför med annat industristöd. Mellan 1970och 1979 fick tekobranschen ungefär 1,3 miljarder. Det innebär 21 000 peranställd, att jämföras med varvens 319, stålets 156, skogens 39 och gruvornas116 miljoner. Åtgärderför tekoindustrin m. m. förfärligtmycket stöd har fekobranschen infe fått om vi jämför med andra branscher. Anf.111 HÄDAR () replik: Den centrala punkten i mitt anförande var aft de svenskaimportrestrikfionerna på tekosidan inte främst skyddar svensk tekoindustri utanskyddar de länder som säljer teko fill och som svarar för av densvenska tekoimporten. Det är EG- och EFTA-länderna. Det är de som gynnas av attvi håller tillbaka u-landsimporten. Jag ser inte det som något centralt svensktintresse. Vihar, , en väl fungerande tekoindustri på vissa områden, skickligaoch goda företag. Varför skall vi vara så angelägna aft konstatera att ocksåden delen skulle slås ut, försvinna, utplånas? Varför skall vi dödförklaraockså det som är friskt och sunt i svenskt näringsliv? Räcker det inte med deproblem vi har ändå?