prot · G50987 · 1981-12-31 00:00:00 — Det är väldigt svårt för äldre människoroch handikappade att utnyttja det utbudet. Anf.60 (); Inom utskottet rådde fakfiskt inga delade meningar när vi diskuteradeinställningen fill att dessa samlingslokaler skulle göras handikappanpassade.Vad striden gällde var ju om vi skulle Ullföra anslaget ytterligare 850 000 kr.Jag vill inte, som , göra gällande att , i det härsammanhanget är helt avgörande för om man kan handikappanpassa de friatrossamfundens samlingslokaler. Hela bidraget är ju ändock över 12 milj. kr.Den summa som enligt motionärerna skulle behövas för detta ändamål är alltså850 . Vi anser faktiskt att det gär att tillfredsställande uppnämofionens syfte när det gäller handikappanpassningen. Det är därför som vi harstannat vid att ifrågavarande anslag uppräknas till . Vi yrkaralltså avslag på förslaget om ytterligare ökning. Vi anser att det med den kraftiga ökning dettabidrag fått finns möjligheter - med hänsyn fill den skrivningvi nu har gjort från utskottets sida - att tillgodose ganska långt drivnaönskemål i den här frågan. 61 ITIURE JADESTIG(s): Man skulle kunna få den uppfattningen av vad utskottets värderadeordförande här säger, att de i budgeten föreslagna 12 miljonerna och deytterligare . som vi föreslår skulle användas bara tillhandikappanpassning. Så är ju inte fallet. Det är också samhällets bidrag tillnybyggnad och ombyggnad av trossamfundens lokaler. Så pass stor erfarenhet ochkunskap har jag i ärendet att jag vet att det är ett mycket begränsat statligt bidragsom man ger till trossamfunden för nybyggnad och ombyggnad. Mendet angelägna, vilket jag som motionär har funnit och vilket densocialdemokratiska majoriteten har funnit, är att vidga möjligheten tillhandikappanpassning av de lokaliteter som redan finns i det äldre beståndet.Går man då och dä på besök i våra kyrkor och samfund, i våra bönhus,ser man att hur de än är byggda är de i alla fall inte lämpliga urhandikappsynpunkt. Därför är det förvånansvärt att den borgerliga majoriteten,när vi i nuvarande läge får möjlighet att stimulera sysselsättningen, inte ärberedd att tillstyrka detta belopp. Handikappanpassningav lokaler för. 62 (): Jag delar uppfattning om handikappanpassningen av vårakyrkors och trossamfunds samlingslokaler. Det finns säkert mycket att göra föratt förbättra situaUonen på det här området. Att jag sä noga har redovisatutskottets inställning i denna fråga beror på att jag i förstainlägg tyckte mig förmärka att de som var positiva till upprustningen ochhahdikappanpassningen av kyrkorna och samlingslokalerna var de som hade yrkatpå en mindre höjning av anslaget. Vi för vår del har ungefär samma inställningmen höll oss på något lägre anslagsnivå. Jag vill påstå att vi inom utskottetär lika positivt inställda till en förbättring av de ifrågavarandesamlingslokalerna som är. Samtidigtvill jag givetvis betona att jag har den allra största respekt för ThureJadestigs uppfattning i den här frågan, eftersom han är mycket nära knuten tilldet som gäller samlingslokaler över huvud taget och mycket väl känner tillbehovet. Men jag vill tillbakavisa påståendet om att vi inte skulle varaintresserade av att få en förbättring av handikappanpassningen förifrågavarande lokaler. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottetshemställan bifölls med 156 röster mot 155 för reservationen av m. fl. 1981/82:16 Anslag dll internationellt-kulturelltsamarbete (prop. 1981/ 82:100) 1981/82:10 Anslag päfilläggsbudgel II (prop. 1981/82:101) 1981/82:11 Anslag m. m. Vadutskotten hemställt bifölls. 13 § betänkande 1981/82:12 om tilläggsbudget II tillstatsbudgeten för /82 (prop. 1981/82:101). Punkt 2 Anslag till Posthus Anf.63 (): 1 den moderata reservationen fill trafikutskottets betänkande nr 12yrkas avslag på regeringens begäran om 83 milj. kr. till byggande av posthus m.m. Därmed inbesparas detta belopp i statsbudgeten, och i stället tas det därdet finns tillgängligt, nämligen i postverkets rörliga medel. I konsekvens meddetta yrkande begär vi också i vår reservafion att postverket under resten /82 får finansiera posthus m. m. med egna rörelsemedel. Jag yrkarbifall till reservationen i fråga. Anf.64 (); Vi har öppnat en del möjligheter förposten att finansiera sina egna byggen, och man får en ökad sådan möjlighetockså . Att som nu föreslår gå in mitt i ett bygge och göra ensådan här förändring, som skulle betyda att man finansierar den ena delen avbygget på ett sätt och den andra delen på ett annat sätt, förefaller emellertidvara ytterst olämpligt, och jag ber för den skull att få yrka bifall tillutskottets hemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan, som ställdes motreservafionen av och , bifölls med acklamafion. 1981/82:20 Tilläggsbudget II fill statsbudgeten för /82 () (prop.1981/82:101) 1981/82:21 Ändring i lagenom stadshypotekskassa ochom sladshypoteksföreningar (prop. 1981/82:84) 1981/82:22 Anslag påtilläggsbudget II (handels- och industridepartementen) 1981/82:101) Vadutskotten hemställt bifölls. betänkande 1981/82:23 om gummiindustrin. 65 (): Den svenska gummiindustrin har , och särskilt dådesssenare del, kommit att minska starkt i omfattning. Vid mitten av 1970-taletsysselsattes i runda tal 15 000 personer inom branschen, medan siffran i dagundersfiger 10 000. Samfidigt har en koncentration skett fill ett mindre antalföretag, som kommit att inta en ganska dominerande ställning. Detta har medförtsvårigheter för anställda och orter, som har kommit att drabbas avföretagsnedläggningar och minskning av antalet sysselsättningsfillfällen. Industriverkethar gjort fyra olika branschutredningar, utredningar som såvitt jag kunnatbedöma inte lett fill något som helst iniuativ eller resultat. Man borde juändå kunnat förvänta sig att regeringen, i anledning av utredningarna och denutveckling som ägde rum inom branschen, skulle ha tagit vissa initiativ, men såhar inte skett. Branschen har fått förändras och utvecklas helt på sina egnavillkor. Jag hade ju ändå föreställt mig att regeringen skulle ha uppmärksammatproblemen och även branschens betydelse för övrig svensk industri och därförgätt in och hjälpt till med en målangivelse, men detta har inte skett. Och ändåmåste det väl stå klart för alla att försörjningsberedskapen på detta område ärav utomordentlig betydelse i händelse av avspärrning. Vi har i de reservationervi från socialdemokratiskt håll fogat till föreliggande utskottsbetänkandepåpekat att regeringen borde överväga stadiga insatser inom gummiindustrin.Ätt, som utskottsmajoriteten gör, uttala en from förhoppning om att samhälletnoga följer utvecklingen, leder sannerligen ingen vart, det har vi sett. Vimåste hålla i minnet att det svenska näringslivet, kanske dominerat avverkstads- och bilindustrin, i mycket stor utsträckning är beroende avgummidetaljer eller blandningar av gummi och plast i olika kombinationer. Gummiindustrin utgörsåledes en viktig del i förutsättningarna för den svenska industrinsmöjligheter att hävda sig, inte minst på den internationella marknaden. Detär främst mot den här bakgrunden som vi reservanter menat att det är nödvändigtatt regeringen tar fram ett program för branschen. Detta bör bl. a. ta sikte påatt skapa förutsättingar för en förstärkt samverkan mellan branschens företag. Detgäller naturligtvis att kartlägga problemområdena och föreslå åtgärder. Denstrukturomvandling som även fortsättningsvis kan bli nödvändig bör skeplanerat. Det kan medverka till att företag och arbetsplatser inte baraförsvinner. Enannan mycket viktig sak, som bör komma fram i det program vi kräver, är hurinvesteringarna för framtiden skall göras. Att investeringar är nödvändigahoppas jag att vi alla är överens om. Ytterligareen viktig sak, som måste tas upp i det av oss begärda programmet, är våramöjligheter att på nytt ta upp tillverkningen av lastbilsdäcl;. Vi är naturligtvispå det klara med att detta inte är någon lättlöst fråga, men om överläggningartas upp med övriga nordiska länder kan frågan möjligen få en lösning. Enannan sak som vi framhållit såsom varande ytterst angelägen är frågan omutbyggnad av det befintliga Plast- och gummitekniska institutet. Det ärangeläget att ytterligare satsning görs då det gäller forskning och utveckling.Det gäller alltså att utveckla nya produkter och produktionsmetoder. Detta börske såväl inom företagen som i samverkan med avnämarföretagen, men givetvisockså i samverkan med Plast- och gummitekniska institutet, som bör varasammanhållande. Vissaav de saker jag här nämnt eller antytt då det gäller nya produkter och nykompetens kostar givetvis pengar, ibland mycket pengar. Det är därför angelägetatt också kapitalförsörjningssidan studeras. Sammanfattningsvis,herr talman, önskar vi reservanter att våra förslag skall leda fram till att viskapar en konkurrenskraftig och modern svensk gummiindustri, som väl skall levaupp till vad övrig industri kräver av den för att den i sin tur skall kunnahävda sig i konkurrensen. Därmed skapas också trygga jobb för branschensanställda, så att de inte för framtiden skall behöva uppleva én ständigtkrympande marknad. Meddet anförda ber jag, herr talman, att få yrka bifall till de vid betänkandetfogade reservationerna. Anf.66 (); Sedan talat för de två socialdemokratiskareservationerna i det betänkande som behandlas skall jag kortfattat redogöraför utskottsmajoritetens motiv när vi avstyrkt motionerna. Denförsta reservationen handlar om ett program för gummiindustrin. Det yrkandethar återkommit . Det är alltså ingen ny bekantskap.Riksdagen har avslagit det tidigare. Utskottet anför ibetänkandet en ganska kortfattad motivering. uppreparvad det uttalade redan föregående år, nämligen att de problem somindustrigummiproducenterna kommer att möta under den första delen av 1980-taletknappast kan beskrivas som specifika branschproblem utan liknar de problem somgäller för hela 'tillverkningsindustrin. Detta har också uppmärksammats imotion 817, där man konstaterar att det förhåller sig så men menar att det ärett alltför snävt betraktelsesätt. Den andra punkt som utskottsmajoriteten anfört är dåkanske av intresse. Man säger; "Utskottet vill framhålla att heltäckandesiruklurplaner eller program aldrig kan byggas upp på en fullständiginformation om förändringar på olika varumarknader. Genom sin stelhet kan ensirukturplan därför - i stället för att få positiv verkan - bli ett hinder förden berörda branschens utveckling mot bättre lönsamhet och bättreöverlevnadsmöjligheter." Utskottet har alltså velat markera - någonfing som inte ärobekant för kammaren - att det finns en skillnad i synen på statlig planeringoch styrning mellan utskottsmajoriteten och den socialdemokratiska minoriteten. avslog riksdagenett likadant yrkande, och då på förslag av ett enhälligt utskott. Sedan desshar socialdemokraterna i näringsutskottet svängt på klacken. När de var med om att avstyrka mouonsyrkandet uppfattade jag personligen det somen signal fill att socialdemokraterna började nyktra till på det här områdetoch insåg att dessa ständiga krav på planer och program för den ena branschenefter den andra, för det ena företaget efter det andra kanske blev för mycketav det goda. Men jag bedrog mig tydligen; nu har man reserverat sig för sammayrkande som man då avstyrkte. Det har inte för utskottet redovisats någranytillkommande omständigheter, som kan förklara omsvängningen. Man kan därför undraom förklaringen bara är att det är valår i är. Den andra reservationen handlar om Plast- ochgummitekniska institutet. Motiveringen i reservafionen är mycket kortfattad.Man säger bara: "Utskottet anser att vid sin behandling avfrågan om gummiindustrin bör understryka vikten av en ökad satsning på dettainstitut." lade ut texten något mera, och det stär också endel i mofionerna om detta. Man tar också upp frågan om lokaliseringen av dettainstitut, och där är motiveringen något utförligare men ändå mycket kortfattad:"När det begärda programmet föreligger får ställning tas till frågan omlokaliseringsort. Att fördelar kan stå att vinna med en lokalisering i näraanslutning till en större industri inom branschen förefaller sannolikt." Institutet har fått ganska avsevärda bidrag frånNorrlandsfonden. En omlokalisering enligt motionärernas önskemål skulle blistörande - då kan man knappast räkna med ekonomiskt bidrag från det hållet.Lokaliseringsfrågan är emellertid en bisak i sammanhanget och ingår inteheller i reservanternas yrkande. Utskottsmajoriteten säger om institutet: "Plast- ochgummitekniska insfitutet drivs av staten och näringslivet i samverkan.Insfitutets huvudmän är pä statens sida styrelsen för teknisk utveckling och pånäringslivets sida Plast- ochgummitekniska institutet." - Stiftelsen skall del vara, det måste vara etttryckfel. Vidare säger utskottet: "Det bör enligt utskottetsmening i första hand ankomma pä-huvudmännen att tillsammans dra upp riktlinjer för institutets verksamhet-- ." hör till åldermännen i näringsutskottet ochär säkert väl medveten om hur arbetet är upplagt. STU är det centrala organgenom vilket merparten av statens stöd till teknisk forskning och utvecklingkanaliseras. Riktlinjer för STU:s verksamhet fastställdes av statsmakternasenast 1978. Av riktlinjerna framgår bl. a. att STU;s insatser förproduktutveckling inom näringslivet sträcker sig i huvudsak från idéprövningtill framtagande av prototyper. För de mindre och medelstora företagen tar de regionalautvecklingsfonderna vid där STU:s insatser slutar. För investeringar underutvecklingsprocessens avslutningsskede kan lämnalän. Industrifonden stimulerar utvecklingsarbete inom framför allt de störreindustriföretagen. När man skall ta ställning till krav på att satsaytterligare på detta institut, måste man ha klart för sig hurbranschforskningsinstituten arbetar, vilka uppgifter de har och vargränslinjerna gär för deras verksamhet. För att klara kapitalbehovet är andrainstanser uppbyggda. Ett ökat samarbete inom branschen måste vara en uppgiftför i första hand branschens företag. Med dettaber jag att få yrka bifall till utskottets hemställan. 67HUGO () replik; säger att han är litet förvånadöver att vi socialdemokrater har svängt på klacken i denna fråga. I fjolbehandlades en likalydande motion, och då var utskottet enigt i sin avstyrkan.Så långt är det riktigt. Men kunde ocksä ha talat om att i detbetänkande i den här frågan som utskottet presenterade förutsatte vi attregeringen skulle följa frågan och ta nödvändiga initiafiv. Regeringen haremellertid inte företagit sig någonfing, vilket jag också påpekade i mittanförande. Det är detta som har gjort att vi har ansett det nödvändigt attreservera oss. Enligt och utskottsmajoriteten skalluppenbarligen samhället och regeringen inte företa sig någonting alls i den härfrågan. Man skall bara sitta som passiva åskådare precis som tidigare och låtautvecklingen ha sin gilla gång samt hoppas att det inte blir alltför tokigt.Under sådana förhållanden kommer de senaste sex sju årens negativa utvecklingatt fortsätta. Det vill vi socialdemokrater inte medverka fill. Samma inställning intar man i sin skrivning, då manhänvisar till industriverkets utredning och framhåller att de problem somgummibranschen kommer att möta under den första delen av knappastkan beskrivas som specifika branschproblem. Vi reservanter anser att problemsannerligen är till för att lösas, inte bara noteras. Men om man, somutskottsmajoriteten vill göra, sätter sig med armarna i kors, löser man ingaproblem. Vad vi begär är att man skall ta itu med problemen, genomlysa dem ochdärefter lägga fram förslag, syftande till att stärka hela gummibranschen. som sannerligen har detbesvärligt. Pä del sättet kan den negativa trenden brytas. Det är vad visocialdemokrater önskar göra. Anf.68 () replik: föreföll generad över den hastiga omsvängningen frånsocialdemokraterna i näringsutskottet. Han sade att utskottet framhållitbetydelsen av att statsmakterna noga följer utvecklingen inom gummiindustrin.Den som noggrant läser årets utskottsbetänkande kan finna samma uttalande frånutskottsmajoriteten. Men att följa utvecklingen är inte detsamma som att statenutarbetar program och planer. Jagvill härutöver understryka att inte har pekat på några särskildahändelser eller tillkommande omständigheter som motiverar denna omsvängning.Han efterlyste åtgärder från statligt häll, och då kan jag erinra om vad somhände i kammaren när vi antog den industripolifiska propositionen. Påförslag av STU godkändes dä en prioritering av olika forsknings- ochutvecklingsområden. som man godkände ett treårigt ramprogram för stödfill teknisk forskning och utveckling prioriterade man bl. a. materialteknik.I proposifionens motivering delta står följande: "STU:sinsatser inom det materialtekniska området bör därför i ökad utsträckninginriktas mot nya materialområden med stor framtida användningspotential mendär kompentensen är alltför låg hos konstruktörerna. Jag tänker här påpolymerer, avancerade kompositer, högtemperatur-keramer och nya former avmetalliska material som pulverpressade och amorfa metaller. Jag har beräknatmedel för en viss ökning av insatserna inom det materialtekniska området. Genomdenna ökning av de lotala satsningarna på materialteknik och framför allt genomatt STU successivt gör omprioriteringar från konventionella material mot nyamaterial bör en kraftig ökning av satsningarna på nya material och deras användningkomma till stånd." Juslämnen som polymerer och avancerade kompositer är intressanta i dettasammanhang. När nu Plast- och gummitekniska institutet skall förhandla med STUom ett nytt avtal, så har vi gett dem ganska mycket under fötterna. Det borde finnasunderlag för ett fortsatt gott stöd till detta forskningsområde. Anf.69 () replik: säger att jag möjligen känner mig smält generad, eftersomvi socialdemokrater har ändrat uppfattning till . Han sägervidare att vi inte har föreburit några särskilda händelser, som skulle varaanledning till att vi har ändrat uppfattning och reserverat oss. KarlBjörzén har tydligen inte varit uppmärksam och lyssnat pä vad jag sade i minförra replik. Jag förklarade då att orsaken fill att vi reserverat oss äratt regeringen inte har företagit sig någonfing på detta område. Vi hade iskrivningarna fidigare en stilla förhoppning om att regeringen skulle följa utvecklingen och vidta deåtgärder som är nödvändiga för att återställa balansen inom branschen. Vi serverkligen allvarligt på dessa frågor. Det är nödvändigt att någonting görs. Detär den direkta anledningen till att vi har reserverat oss. Anf.70 () replik: Påpekandet att gummibranschens problem inte är särskilt speciella fördenna bransch utan gäller för all tillverkningsindustri tyder ju pä att hjälpenär att finna pä annat håll. Om och socialdemokraterna i övrigthjälper till med att föra en sådan ekonomisk politik och skattepolitik att viäter kan fä lönsamhet i svenskt näringsliv, löser sig flertalet problem ävenför den bransch som vi nu diskuterar. Anf.71 PER (): Jag har med visst intresse lyssnat på debatten i dess inledande skede.I anförande nolerade jag med glädje vissa signaler till förmänför svensk gummiindustri. Tyvärr kunde jag inte hitta samma fing i vad KarlBjörzén sade. Vad värre är noterade jag dessutom att han på några väsentligapunkter har fränträtt det lilla uns av framåtanda och aktivitet som fanns i detnäringsutskottsbetänkande som vi behandlade . Därför måste jag mycketkortfattat och i form av en sammanfattning fä gå igenom hur branschen ser ut,vad den kännetecknas av och vilka problem den har. Jag vill också ta upp detsom gör denna bransch litet speciell, vilket så enkelt viftadebort. Lät mig börja med det som kännetecknar branschen som sådan, vilka problemden har stått inför och står inför just . Man kan sammanfatta dessa problem ifem punkter. Fördet första kännetecknas branschen av nedläggning av hela företag ochavdelningar. Fördet andra pågår en kraftig omstrukturering både inom företag och när det gällerproduktionssortiment och divisionalisering, som det heter med ett moderntspräk. Fördet tredje kännetecknas branschen av en minskning av antalet sysselsatta. Fördet fjärde ändrar branschen prakfiskt taget ständigt i sina investeringsbudgetar.Man krymper och senarelägger. Fördet femte redovisar branschen genomgående tämligen dåliga prognoser och ävendåliga resultat. Dessatendenser var, som påpekade, märkbara redan i början av1970-talet och alldeles klart avläsbara . Jag tror attdet var detta som ledde fram till att regeringen gav statensindustriverk i uppdrag att utreda vissa frågor inom gummiindustrin. Dettautredningsuppdrag väckte ett visst hopp, därför att beslutet om utredning somsådant var etl ställningstagande. Det gavs en förespegling om att man därkanske hade inledningen till en offensiv, aktiv period. har vi facit av1970-taIet, och vi har facit av utredningen. Det är bara att med ett beklagandekonstatera att problemen kvarstår. Jag vill påstå att denfempunktssammanfattning som jag har givit fortfarande gäller, bortsett från attbranschen är betydligt mindre - näringen har som helhet krympt. Dåkan man självfallet ställa frågan: Vad ledde SIND;s ulredning ? Svaret är: Ipraktiken ingenting. Den har inte ens remitterats. Och dä kommer ju som engiven följdfråga: Varför genomfördes utredningsarbetet över huvud taget? Dettycker jag att skall plocka fram ett svar på. Mycketav det här kommer kanske att kretsa kring frågan om gummiindustrin är specielleller inte. Jag vill hävda att gummiindustrins ställning är litet speciell, ochjag tror att man kan sammanfatta denna gummiinduslrins litet speciellasituafion i tre skäl. Jag skall repetera dem för , eftersom han såenkelt går ifrån vad som kanske är huvudproblemet. Detena skälet är att inom näringslivet i allmänhet är man i ett eller flera led iproduktionskedjan beroende av gummidetaljer. Detandra skälet är att flera gummidetaljer ofta också ingår i slutprodukten. Dettredje skälet är att utvecklingen av produkterna är beroende av en fungerandegummiindustri. Finnsdet inte en fungerande svensk gummiindustri, påstår jag att det blir störningarför industrin i övrigt. Detta leder fram till, menar jag, att gummiindustrin ärlitet speciell. bortser som sagt näringsutskottet helt från detta och sägeratt branschen inte har några specifika problem. Mofionärernai motion 817 talar om ett program för den svenska gummiindustrin.Näringsutskottets majoritet konträr genom att tolka motionen så att man vill haheltäckande strukturplaner. Detta är, herr talman, inte enbart en språkligskillnad utan ocksä en saklig skillnad. Vi skall i och för sig inte börja lekamed ord, för verkligheten är bister. Vad det gäller är att söka svar påfrågorna: Skall vi ha en svensk gummiindustri? Och hur skall den då se ut istora drag? På detta har näringsutskottet inga som helst synpunkter, ochdet är beklagligt. Mycketcirkulerar ocksä kring Plast- och gummitekniska insfitutet. Vi motionärer harsagt att det är angeläget att bygga ut det institutet, inte minst då det gällerdess sammanhållande och administrativa kapacitet. Dethär tricksar näringsutskottet ocksä med, på det sättet att man säger att det iförsta hand skall ankomma på huvudmännen att tillsammans dra upp rikdinjer förinsfitutets verksamhet och bedöma behovet av resurser för detta. Denoffensiva aktiva stilen, som jag har kunnat läsa i vart fall litetgrand mellan raderna, var alltså bara spegelfäkleri. har vi svart pä vitt.Man vill ingenting. Man skjuter frågorna ifrån sig. Därför ser jag det som heltnödvändigt att kammaren bifaller de socialdemokratiska reservationerna. Jagvill, herr talman, delvis upprepa mina fidigare frågor och delvisställa några nya till för att få klarlagt hur näringsutskoltetsmajoritet egentligen ser på den svenska gummiindustrin. Dentidigare frågan, varför man genomförde . ulgår jag frän att jagfår svar på. Jagskulle också vilja att på något sätt resonerade kring den svenskagummiindustrins möjligheter över huvud taget och talade om på vilkel sätl hantror att gummiindustrin kommer att utvecklas.