prot · G509147 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag känner väl till detta och sade också imitt tidigare inlägg, att när man tillfört kassorna nya arbetsuppgifter, harman också tillfört dem ny personal. Den arbetsfidsredovisning somförsäkringskassorna lämnar har utlöst en personalökning. Omdetta finns kanske inte mycket att.tillägga. tar åt sig äran för att utskottet är enigtom att tillföra personalbudgeten hos försäkringskassorna ytterligare 35 milj.kr. Vem äran skall tillkomma är för mig helt egalt. Huvudsaken är att anslagetfiliförs 35 milj .kr. De som har tittat på behoven av förstärkningar för attslippa personalfriställningar är överens om detta. säger att socialdemokraternasträvar efter att slippa friställa personal, och då kan han väl passa på attberätta om vad socialdemokraterna föreslår i fråga om anslagstilldelningutöver vad ett enigt utskott föreslår. Det skulle vara intressant att få veta. När det gäller den första etappen, som handlar omkontanthanteringen och de förändringar som jag berörde i mitt tidigare inlägg,föreligger det, såvitt jag förstår, stor enighet. Vad det inte föreliggerenighet om är hur det hela skall finansieras. Det har vi berört, och det skalljag inte gå in på ytterligare. Men vad jag något skulle vilja kommentera är det framtidarationaliseringsarbetet hos kassorna. åberopade också den kritik som har framförtsnär det gäller regeringens förslag till förändringar. Jag berörde de härfrågorna i mitt tidigare inlägg. Jag tycker också att det ibland tas beslut somman kanske borde ha funderat något mera över innan de fattades. , som åberopade, har man sagt att manär beredd att delta i en översyn av försäkringskassornas administration. Menman har också sagt att det är angeläget att den här översynen sker på ettsådant sätt att inte de försäkrade blir Hdande. Det tycker jag är mycketviktigt. Sedan säger att han läst i någon fidning attdet hela är klart. Jag tycker att detta är ett bevis på sätt attargumentera. Man bör ju ta reda på det faktiska förhållandet. Det är ju på detsättet - och det sade i sitt första inlägg - att riksförsäkringsverketskall ta hänsyn till detta förslag. Det skall också Försäkringskasseförbundetgöra. 38BÖRJE () replik: Jag skall kommentera iGustafs inlägg bara på några punkter. När det gäller anslaget på 35 miljoner fanns det alltså ivår motion, och det har utskottet enat sig om. När det gäller ytterligare medel står det också att manfår täcka detta om det behövs. Man skall inte tillgripa friställningav personal. säger vidare att framfört att man är beredd att delta iöversynen av fonderna. Men kan vi konstatera att det ju inte blir någon översyn.Socialministern har lagt fram ett förslag som den borgerliga gruppen haraccepterat. Här kör man igenom i kammaren att fonderna skall avvecklas. Någonöversyn kommer alltså inte att ske. Det finns mångaunderligheter i budgetproposifionen i detta avseende. Påmig verkar det som om detta tillkommit i ren panik för att man skall kunnainfria löftet gentemot att spara 12 miljarder. Man skall alltsåvisa att man kan dra in 12 miljarder. Genomförman detta går det alltså ut över tryggheten för enskilda människor och över deanställda. Vi kan ställa frågan: Vad händer när man skall sparaytterligare 12 miljarder, som det har sagts i kompletteringspropositionen?Moderaterna säger att man måste spara 30 miljarder. Vad kommer att ske med helaförsäkringssystemet? Det är en viktig fråga som vi kan ställa oss . Vartär vi på väg? Jag tror att vi måste ta den långsiktiga debatten. Beträffandefonderna vill inte ta någon debatt här. Det är ju underligt attregeringen inte diskuterat frågan med , innanregeringen fattade det här beslutet. Det måste väl ändå tyckasom är ordförande i en försäkringskassa och vice ordförande iFörsäkringskasseförbundet. Han måste väl inse att det är rimligt att man tarupp överläggningar med motparten, innan man fattar ett beslut. Mensocialministern och den borgerliga gruppen nonchalerar detta totalt och manvisar ingen som helst respekt för den offentligrättsliga ställning som försäkringskassornaändå har. Anslagtill och de allmänna försäkringskassorna m. m. 39 (vpk) replik: i anser det tydhgen vara rikfigt att man förstrationaliserar bort personal och sedan bestämmer arbetsuppgifterna. 4 000 jobbskall bort . Det är nästan lika många somförsäkringskassorna har ökat med med de ökade arbetsuppgiftersom vi är överens om att kassorna har fått. Dåmåste man fråga om det stämmer med den avlastning av arbetsuppgifter somsocialministern nu talar om i budgetproposifionen. Därom vet vi ingenfing,eftersom det inte finns något utarbetat underlag för vad man kan kalla tillgångoch efterfrågan. För att kunna göra en bedömning har flera motionärer efterlystett ordentligt underlag. Enhgt ankommer det påriksförsäkringsverket att efter samråd med utarbetaen rationaliseringsplan. Mensom det har nämnts här och som man kan läsa i pressen skall regeringenden få ett papper på hur de 4 000 jobben skall försvinna.Riksförsäkringsverket har tagit fram en rationaliseringsplan, sägs det, för hurdet skall gå till. Den rationaliseringsplanen borde vi haft , för att viskulle ha kunnat läsa om försäkringskassornas budget och verksamhet innan vistartade debatten. Innan vi kastar ut dessa 4 000, till övervägande delenkvinnor, i arbetslöshet borde vi ta med de konsekvenser som det får ekonomisktoch i fråga om merarbete för försäkringskassorna. 3Riksdagens protokoll 1981/82:147-150 Anslag till och de allmännaförsäkringskassorna m. m. det enrisk för att de besparingar som man tror sig göra äts upp av ökade utgifter påannat håll. Eller är det så att avvecklingen av vårt sociala trygghetssystemblir underlaget för en avveckling också av försäkringskassorna? I mitt förra inlägg hann jag aldrig säga att i en litenskrift som kommer från sägs det att utgjorde2,av de totalt 92 miljarder som kassorna administrerade administrationskostnader.Jag kan inte tycka att det är en stor summa - jag vet inte hur man skall bedömadet. Men det är på den lilla biten som man nu vill spara. Personalen säger: Det finns möjlighet att nedbringaadministrationskostnaderna, t. ex. genom att minska personalstyrkan - och detkan man göra genom att förenkla det ibland mycket krångliga regelsystem somkassorna har att följa. Men då måste man ju ändra regelsystemet först - alltsåinnan man minskar personalen och anslagen till kassaverksamheten. 40ARNE i () replik: åberopar den skrift som harskrivits av försäkringskassedirektören i , och jag villinstämma i att det är en mycket bra skrift. säger att regeringen, och ocksåutskottet, tar bort personal, innan man börjar översynen. Det visar att KarinNordlander har blandat ihop begreppen. Det som föreslås - det har jag ocksåredovisat i mitt första inlägg - gäller arbetsuppgifter som har försvunnitgenom olika åtgärder och beslut. Jag skall inte återkomma fill detta. Nästa steg skall behandlas av ochFörsäkringskasseförbundet, och då kommer naturligtvis skäligheten att prövas.Karin har, precis som , i någon fidning settuppgifter om detta, vilka hon tror är riktiga. Jag har sagt och jagsäger det än en gång: Det är viktigt att personalen hos kassorna är anpassadtill det behov som finns och till den verksamhet som skall bedrivas. vill ge sken av att det är skillnad mellanhans uppfattning och min uppfattning när det gäller anslaget till kassorna. Detär det inte. Det är fråga om samma belopp. Jag har inte hört föreslånågot annat belopp. Beträffande fonderna: Jag hade också den uppfattningen,innan frågan hade behandlats av , att försäkringskassornaär självständiga myndigheter och också disponerar sina fonder. Det var därförförslaget skickades till för prövning. Och konstitutionsutskottetsmajoritet har gett besked på den här punkten. Men jag är inte kapabel attbedöma om det är majoriteten eller reservanterna i somhar rätt. Sedan börjar diskutera sparprogram i övrigtoch hur man skall leva upp till krav. Men jag har ingen anledningatt kommentera det, . Jag vill dock än en gång upprepa attsocialdemokraterna inte hade något yrkande om att fonderna skulle vara kvar hos kassorna.Socialdemokraterna yrkade att laghgheten skulle prövas, och det är vadutskottet har gjort. Talmannen anmälde att och anhållit att fill protokollet få antecknat att de inte ägde rätttill ytterligare repliker. Anf.41 HANS (): betänkande som behandlas gällerenligt rubriceringen anslag till och de allmännaförsäkringskassorna. Men bakom rubriken döljer sig flera vikfiga principiellafrågeställningar. har redan behandlat anslagsfrågan, och det finns ingen anledning förmig att tillägga särskilt mycket i denna del. Jag kan som ordförande iFörsäkringskasseförbundet bara uttrycka min uppskattning över att utskottetföreslagit att försäkringskassornas administration skall tillföras ytterligare35 milj. kr. Blir det också beslut, vilket det finns anledningförmoda, hejdas ett betydande antal uppsägningar, som eljest skulle ha blivitofrånkomliga. Detär en stor tillgång att det i utskottet finns så många med kunskap omförsäkringskassornas roll och arbetsförhållanden att propositionens utmanandekaraktär i vart fall i detta avseende väsentligt hyfsats. Detekonomiska klimatet i landet är kärvt. Vi har all anledning att vara försikfigamed våra utgifter. Vi har skäl pröva om vi kan nå våra mål på ett billigaresätt än vad vi gör , om vi kan bli effektivare även inom den offentligaverksamheten. Det måste också gälla socialförsäkringen. Försäkringskassornahar även medverkat fill en sådan utveckling. Jag skall ge några exempel. föreslog gemensamt medverket - men på eget initiativ - att socialförsäkringens administrationskostnaderskulle budgetprövas. För att uppnå detta och öka kassornas självständighetföreslog vi införandet av en rambudget. Det var en budgetteknisk innovation förstatsunderstödd verksamhet som kunde förtjäna prövas på andra områden. Denökade kassornas ansvar och risker men också deras möjligheter att ordnaverksamheten på ett ändamålsenligt sätt. Regeringen och godtogförslaget. Kassorna införde 1973 ett arbetsmätningssystem somknappast finns någon annanstans inom likartade områden. Med stöd av denomfattande ADB-användning, som förekommer i försäkringskassorna, räknar mansamtliga ärenden som handläggs vid försäkringskassornas lokalkontor. Via s. k.ärendetider, som åsatts efter ingående och upprepade tidsstudier vidförsäkringskassorna,omsättsarbetsvolymentills. Dessaärendetidsdagar jämförs sedan mot det faktiska antalet arbetade dagar netto iförsäkringskassorna. Mankan alltså jämföra ett direkt mått på prestationerna med ett direkt mått påinsatt arbetstid. Det här systemet innebär att olika försäkringskassorsproduktivitet med relativt hygglig säkerhet har kunnat jämföras under Anslagtill och dé allmänna försäkringskassorna m. m. Anslagtih och de allmänna försäkringskassorna m. m. Det harnaturligtvis inneburit ett kraftigt incitament för olika kassor att ständigthålla ett vakande öga på sin egen produktivitet. Kassorna har lojalt följt statsmakternasanvisningar om att minska kostnaderna utöver den minskning somär en konsekvens av arbetsmätningssystemet. Kassorna har lagt ned stort intresse på att geriksförsäkringsverket tips om möjhga besparingar. somFörsäkringsanställdas förbund har förklarat sig beredda att tillsammans medriksförsäkringsverket pröva vilka möjligheter som kan finnas att bringa neradministrationskostnaderna. debatt som följt på regeringens sparplan har jag konstaterat att bådeföreträdare för regeringen och kanslihustjänstemän påpekat den kraffigaökningen av antalet anställda inom socialförsäkringen. Man brukar säga att detökat från 11 000 till 17 000 . Genom dessa uttalanden har manunderförstått velat antyda att det nog finns stora sparmöjligheter inomsocialförsäkringen utan att det skulle drabba verksamheten på grund av att manhar haft en sådan betydande ökning. Attanvända dessa siffror, utan att redovisa att de är en följd av de uppgifter somriksdag och regering lagt på kassorna, är minst sagt vilseledande. Ett företagär självfallet inte ineffektivt om man ökar antalet anställda från 10 000 till20 000 - snarare förhåller det sig tvärtom. Föratt ha någon mening i frågan måste man ta reda på vad företaget producerar. Detgäller också försäkringskassorna. Där går det fakfiskt bra att göra det. Genomarbetsmätningssystemet kan vi konstatera att kassorna har just det antalanställda som motiveras av arbetsuppgifterna. Dessa uppgifter kanriksförsäkringsverket fillhandahålla dem som är intresserade. Nuär det dessutom så lyckligt att en docent i företagsekonomi vid Stockholmsuniversitet och en expert på offentlig förvaltning, , i anslutningtill ett konsultuppdrag på eget initiafiv också har utarbetat en renforskningsrapport. Han har nämligen bedömt att den här ärendetidsmät-ningenvarit av så stor betydelse och haft sådana positiva effekter för kassornasproduktivitetsutveckling att han anser den vara av principiell vikt föroffentlig förvaltning över huvud taget, inte bara i vårt land utan allmänt. Forskningsrapportenhar ännu inte publicerats, men jag har fått tillgång fill vissa resultat ochslutsatser som kommer fram i rapporten. Forskningsrapportens sammanfattandeslutsats är att ärendefidsredovisningen, och den produktivitetsfrämjandekonkurrens som den lett till mellan kassorna, har medfört att kassornaskostnader per ärendetidsdag räknat i fasta priser minskat och kanskemer än , som är den studerade perioden. Översattfill reda miljoner innebär detta att förvaltningskostnader var minst200 milj. kr. lägre än de sannolikt skulle ha varit utan ett system medarbetsmätning. Detta säger ingenfing omförsäkringskassornas absoluta läge jämfört med annanförvaltning inom den offentliga eller enskilda sektorn, men det visar klart ochtydligt att försäkringskassorna stadigt har ökat sin produktivitet under enåttaårsperiod och till och med ökat produktiviteten mer än vad som har skett isvensk industri. Den forskningsrapport som jag nu har åberopat kommer attpubliceras , och den kommer att bli ett värdefullt tillskott tilldet underlag som finns för diskussion av försäkringskassornas produktivitet. Mot bakgrund av vad som framkommer i forskningsrapportenoch med hänsynstagande fill regeringens s. k. sparplaner och krav påutredningar av försäkringskassornas verksamhet skulle det faktiskt finnasanledning att fråga: Hur har det varit med produkfiviteten i kanslihuset desenaste åren? Skulle vi kunna få veta det som en jämförelse med utvecklingen i försäkringskassorna? Det är klart att det, mot bakgrund av vad jag här harredovisat, känns en smula skymfligt att regeringen beslutar uppdra åtriksförsäkringsverket att utreda vilka konsekvenser det skulle medföra om manskall minska antalet årsarbetare i försäkringskassorna med 2 500 alternativt 4000 . I personer räknat betyder det första alternativet mer än 3000 och det andra mellan 5 000 och 6 000. Utredningen skall dessutom redovisastill . Redan den besparing som ingår i det kommande budgetåretsmedelsanvisning får allvarliga konsekvenser för kassornas organisation. Det ärinte svårt att inse vilka konsekvenser de angivna alternativen skulle få.Kassornas decentraliserade organisation kan icke upprätthållas. Samtiigafilialexpedifioner måste sannolikt avvecklas och likaså de mindrelokalkontoren. Det är enligt vår mening missriktat sparnit att ensidigtangripa socialförsäkringens administration. Den utgör inte ens avsocialförsäkringens kostnader och faller på verksamheten. Låt mig belysa detta med ett exempel. Sedan mitten av1970-talet har antalet sjukdagar minskat från ca 23 till 19 per invånare. Ävenför - över vilka jag i går fick del av statistik -noteras en kraftig nedgång av sjukdagarna. Varje sjukdag beräknas kosta 600 milj. kr. Kostnaderna haralltså på dessa år minskat med , dvs. i principlika mycket som hela socialförsäkringens administration kostar. Det vore naturligtvis inte rättvist att påstå att helanedgången beror på försäkringskassornas insatser, men det är också orätt attgöra gällande att de inte har del i denna positiva utveckling. Om viförsiktigtvis antar att en tredjedel beror på kassornas insatser och två tredjedelarpå andra faktorer är det lätt att inse att det är en tvivelaktig åtgärd att draned socialförsäkringens kostnader genom att ta bort en tredjedel av deanställda. En sjukdag är större besparing än att minska personalen med 6 000personer. Låt mig redovisa ett annat exempel. 1977 övertogförsäkringskassorna administrationen av bidragsförskotten från kommunerna. Tilllägre kostnader har - genom effektiv kravverksamhet - inbetalningenfrån de Anslag tih och de allmännaförsäkringskassorna m. m. Anslag till och de allmännaförsäkringskassorna m. m. underhållsskyldigatill staten ökat med närmare 300 milj. kr. och är nu uppe i 513 milj.kr. Om vi ökade resurserna med 100 nya tjänster kanske vi skulle få in 100milj. till för en kostnad av 10 milj. kr. Låt mig bara antyda vilka ekonomiska och icke minsthumanitära vinster som skulle kunna göras med ökade rehabiliteringsinsatser -för att inte tala om en effektivare handläggning av de långa sjukfallen. Visst är det både klokt och nödvändigt att vara sparsam.Men det är den totala samhällsekonomiska effekten det gäller. På detta områdeskall man -det försäkrar jag - fundera två gånger innan man tar för givet attbästa effekt uppnås genom att göra fler arbetslösa. Nog kan vi också effektivisera administrationen med bättrehandläggningsrutiner och mer av tekniska insatser. Det har vi hållit på medlänge - det visar inte minst den nämnda forskningsrapporten. Men framför alltgäller det att studera den totala verksamheten. Låt oss därför sitta ned i lugnoch ro och studera vad vi kan göra för att minska socialförsäkringens totalakostnader utan att försämra situationen för dem som behöver en väl fungerandesocialförsäkring. Men viktigast av allt i detta sammanhang är attpersonalens och de förtroendevaldas motivation och engagemang bevaras. Detbefrämjas vare sig av så yxhuggsliknande sparplaner som regeringen begärt ellerav så kort utredningstid som regeringen ställt till förfogande. Försäkringskassorna har sitt ursprung iFolkrörelsesverige. Människor slöt sig samman för att solidariskt försöka skapaden trygghet som det dåtida samhället inte kunde erbjuda. Efter hand som desamhälleliga resurserna växte och solidaritetstanken fick parlamentariskt fästevidgades försäkringskassornas roll för att svara för uppemoten fjärdedel av hela den privata konsumtionen. Självfallet påverkade denna våldsamma utveckling kassornasorganisation och arbetssätt. Försäkringen finansierades från början genom egnaavgifter och statsbidrag. 1931 bildades de erkända sjukkassorna. Försäkringenvar fortfarande frivillig, och finansieringen skedde fortfarande genom medlemsavgifteroch statsbidrag. 1955 kom den allmänna försäkringen. Det ansågs i allasammanhang självklart att de nya kassor som ersatte de gamla skulle överta deerkända kassornas fonder. 1961-1962 skedde en viss omorganisation. Avgiftssättningenskulle bestämmas av kassorna själva. En omläggning av sjukförsäkringens finansieringskedde 1974. Efter denna tidpunkt sker finansieringen till genomarbetsgivareavgifter och till med statliga medel. Vid alla de förändringar som genomförts har det framståttsom angeläget att bevara kassornas folkrörelsekaraktär och det starkalekmannainflytande som präglat verksamheten. Detta har varit en stor tillgång. De försäkrade har kunnatutgå från att deras försäkringsfrågor handlagts av lokala företrädare medkännedom om deras situafion och bygdens förhållanden. För att möjliggöra detta har verksamheten hittillsbedrivits i stark decentraliserad form. Det är fortfarande angeläget att densociala välfärden. som iSverige är mycket omfattande, inte får ta formen av datorstyrdapostgiroblanketter utan att medborgarna känner och vet att det bakom dennasociala verksamhet finns människor av kött och blod med egna erfarenheter ochmed lokal kännedom som prövar deras angelägenheter. Denna förankring hosmedborgarna av vår sociala verksamhet är en utomordentlig fillgång som vi skallvara rädda om. Det är en decentraliserad organisafion, god motivafion, enengagerad personal och kassornas självständiga ställning som i hög grad gjortdet möjligt att klara av en total omvandling av det sociala systemet på ettsätt som kunde vara ett föredöme för andra områden. Jag har velat erinra om kassornas unika konstruktion isvensk samhällsverksamhet och betydelsen av kassornas frihet ochsjälvständighet, därför att vi nu finner inslag i regeringens politik som utgörett hot mot en väl etablerad och väl fungerande verksamhet. När finansieringen lades om för socialförsäkringen 1974uppdrogs åt att i samråd med utredahur det skulle förfaras med kassornas fonder. Detta har sedermera skett och iutredningsarbetet deltog också statskontoret och Försäkringskasseförbundet.Utredningen tog god fid på sig. redovisade utredningen sitt resultat.Utredningens majoritet, som helt utgjordes av ämbetsverksrepresentanter, fannatt fonderna tillhörde den allmänna sjukförsäkringen och att tillgångarnaskulle upplösas och filiföras staten. Försäkringskassornas representanter reserverade sig ochföreslog att fonderna skulle vara kvar men ges en något annorlunda uppgift. styrelsemajoritet följdereservanternas ståndpunkter. Regeringen föreslår nu i sin proposition att kassornasfonder skall upplösas och fillgångarna överföras till statsbudgeten. har i sitt betänkande 1981/82:13yyttrat sig över lagligheten i den föreslagna åtgärden. Därvid har sju ledamöterfunnit att förslaget är förenligt med regeringsformen. Sju ledamöter har funnitatt det icke är godtagbart att utan ett bättre underlag tillgripa detförfarande som har anvisats i proposifionen. Den femtonde ledamoten i utskottethar funnit det tveksamt att fonderna mot kassornas önskan skulle avvecklasgenom att överföras till för att genom dess försorgawecklas. Det skulle kunna göras många kommentarer fillpropositionens förslag av både saklig och principiell innebörd och till detmanipulerande som äger rum för att på papperet "spara" 475 milj. kr.- i realiteten sparas naturligtvis inte ett öre - men tiden medger tyvärr intedetta, därför bara ett par synpunkter. Det sägs i det åberopade utredningsförslaget att fondernafillhör den allmänna försäkringen. Kan ett begrepp, en abstraktion, verkhgenäga fast egendom? Det är såvitt jag förstår en juridisk nyskapelse som i varjefall aldrig har prövats av . Ipropositionen slås fast att försäkringskassorna är självständiga juridiska Anslag tih och de allmännaförsäkringskassorna m. m. Anslag tiU och de allmänna försäkringskassornam. personer.Och det gör också konstitufionsutskottets majoritet i sitt yttrande, ArneAndersson i . Fonderna finns upptagna i deras bokslut och svarar förkassornas förpliktelser. Jag är högst förvånad och en smula oroad av att denborgerliga utskottsmajoriteten, och jag förmodar också denborgerliga riksdagsmajoriteten, icke är oroad av att det genom ett"penndrag" går att beröva självständiga juridiska personer derasegendom. Kyrkan anges också inta en offentligrättslig ställning.Det måste då också vara möjligt att införa dess tillgångar i statsbudgeten föratt betala kyrkliga omkostnader och redovisa en fullföljd sparplan. Darrar intekonstitutionsutskottets ordförande på manschetten när han funderar över konsekvensernaav det förslag som han har givit sitt stöd? Tycker han inte att detförhållandet att åtta av ledmöterna i utskottet har uttalat sin tveksamhet överatt i varje fall på nuvarande underlag bifalla propositionen är tillräckligtskäl för att mer noggrant pröva om åtgärden är förenlig med grundlagens andaoch mening? Tycker han verkligen inte att en lagrådsremiss hade varit på sinplats? kommer försäkringskassorna att tvingas göra den grundliga utredningsom konstitufionsutskottet har underlåtit att göra för att klariägga beslutetsförenlighet med grundlagen. Jag förstår att manöverutrymmet har varit litet.Regeringen har ju i förväg diskonterat beslutet genom att räkna av fondernaskapital mot socialförsäkringens driftkostnad.