prot · G509114 · 1981-12-31 00:00:00 — har frågat mig om regeringenavser att begränsa det svenska stödet till om inte kränkningen där avde mänskliga rättigheterna upphör. I årets budgetproposition föreslås att medelsramen förutvecklingssamarbetet till sätts till 85 milj. kr. för budgetåret1982/83. Som framhållits i propositionen har regeringen funnit att lägrehöjningar än de av SIDA föreslagna är tillräckliga för att genomföra pågåendeoch planerade program. Regeringen har vid ett flertal tillfällen framfört mycketkritiska synpunkter på behandUng av politiska fångar och ingripandenmot kyrkorna. a. i samband med att etiopiska regeringsrepresentanter besökteSverige . Jag framförde då den starka oro överden bristande respekten för de mänskliga rättigheterna i . Näretiopiska myndigheter ingrep mot Mekane-Yesuskyrkans högkvarter,vädjade jag till min etiopiske kollega att man på humanitära grunder skulleompröva beslutet. De mål för det svenska biståndet som antagitförutsätter att biståndet är långsiktigt. Det kan och bör inte förändras,beroende på skiftande politiska förhållanden i resp. mottagarland. Dettahindrar oss givetvis inte att på sedvanlig diplomatisk väg framföra svenska åsiktertill mottagarländernas regeringar. Ansträngningar att öka respekten för mänskligarättigheter är en viktig del i svensk utrikespolitik. Det gäller självfalletockså vårt förhållande till . Vi har framhållit till den etiopiskaregeringen att upprepade och grova kränkningar av mänskliga rättigheter kanförsvaga allmänhetens stöd för fortsatt svenskt biståndssamarbete. berör också den nu pågående etiopiskaoffensiven mot . Upptrappningen av kriget är oroande. Enligt vår meningkan det eritreanska problemet inte lösas med vapen. De intensiva stridernaleder också till stora förluster av människoliv och umbäranden förbefolkningen. För att lindra nöden ger ett betydande katastrofbistånd. 22TORE (): Jag ber att få tacka för svaret. Jag har ettpar fått svar av utrikesministern på frågorsom rör . Jag är i stort sett enig med utrikesministern om det hansäger i svaret när det gäller svenskt bistånd, att det skall vara långsiktigtoch att det är svårt att avbryta hjälpen. Men de uppgifter som strömmar in omvad som händer där ute - och som har lett till att jag i frågan har påstått attproblemet med de etiopiska flyktingarna är världens största flyktingproblem -gör att man kan fråga sig om vi skall fortsätta skicka pengar dit. Jag har alltid varit en vän av och stött hjälpendit, men det måste ändå finnas en gräns. Om landet nu för krig av detta slag,så att flyktingar strömmar ut till länder omkring, t. ex. , måste manfråga om det inte ginge att på diplomatisk väg anföra att vi är tveksamma tillom vi skall fortsätta ge hjälpen. begynte svensk u-hjälp genom missioneni , och frågan är om så många svenskar har arbetat någonstans utanförvårt land som där. Jag har haft tillfälle att vara två gånger i , 1967och 1975 om jag minns rätt, och jag har sett de svenska biståndsprojekten,exempelvis CADU, som jag fann mycket löftesrika. Jag vet också att det var enjordreform på gång och att det fanns en svensk tjänsteman på hög nivå som leddeen del av karteringsarbetet. Det var mycket löftesrikt. Sedan kom revolutionen, och det är uppenbart att Etiopienkommit ur askan i elden. Det finns många etiopier i och många somarbetat i som delar den uppfattningen och har gett mig upplysningar.Det råder stor oro bland dem som arbetar där, kanske inte alltid öppet Omreducering av minkstammen i skärgården En god vän tillmig har just återvänt till efter ett långt arbete där ute i enmycket viktig tjänst. Han säger att det har funnits ångest de senaste årenbland många som arbetat där. Jag hoppas verkligen att vi kan göra någontingytterligare för att motverka detta. Sedanvill jag komplettera frågan: Finns det möjligheter att få veta om det är santsom har stått i internationell press om att man använder nervgas? Om man går utpå detta brutala sätt mot folk som egentligen hör till landet, t. ex. iEritrea, måste vi ställa frågan om vi verkligen skall skicka bistånd till ensådan regering. Det borde vara möjligt att mycket kraftigt säga ifrån att viinte kan acceptera detta. Jaggläder mig åt att, enligt en uppgift som jag har fått, en konferens skalläga rum i , där man skall studera de etiopiskafrågorna och dit människor kommer från många länder i världen. Jag tror att detär viktigt att man från vetenskapligt håll ser på de här sakerna och tar uppdem från internationell synpunkt. Jag hoppas att vi mycket snart skall få beskedatt vi kan utverka bättre förhållanden för människorna i . Än en gång:Tack för svaret! Överläggningenvar härmed avslutad. 7§ Meddelande om svar på fråga 1981/82:315 Enligtöverenskommelse mellan utbildningsministern och Kjell-OlofFeldt kommer fråga 315 att besvaras . 8 § Svar på fråga1981/82:308 om reducering av minkstammen i skärgården har frågat mig om jag är beredd medverka till attskärgårdsbefolkningen i kan få hjälp med reducering avminkstammen. är numera etablerad och förekommer i starka beståndinom framför allt den södra delen. Jag har personligen av skärgårdsbor blivitinformerad om de skador som förorsakar på bl. a. sjöfågel. Enligt vadjag erfarit har företrädare för skärgårdsbefolkningen begärt och även fåttbistånd för fångst av mink. Så har t. ex. bidrag för köp av fällor lämnats avlänsstyrelsen och länsjaktvårdsföreningen. Ytterligare medel har även ställtstill förfogande för den fortsatta kampanjen. Även kommun har lämnatstöd till en kampanj för att minska minkbeståndet. Vissa tillstånd till fångstav mink inom naturreservat har meddelats av . Som delvis framgått av vad jag redan sagt är sedan en tidtillbaka både , och länsjaktvårdsföreningen ilänet väl insatta i problemet och arbetar f. n., i samråd med företrädare förskärgårdsbefolkningen, för att reducera minkstammen i skärgården. Länsstyrelsenhar i samband med detta möjlighet att enligt gällande jaktlagstiftningförordna särskilda jägare för minkjakt. Det är emellertid önskvärt att ävenskärgårdskommunerna i större utsträckning än tar en aktiv del iminkbekämpningen. Erfarenheter av tidigare kampanjer mot mink visar att jaktoch fångst av djuren måste bedrivas kontinuerligt och intensivt över storaområden om man vill hålla minkstammen på låg nivå. Med anledning av att både centrala och regionalamyndigheter samt länsjaktsvårdsföreningen i länet är engagerade i frågan finnerjag f. n. ingen anledning att vidta några ytterligare åtgärder. Om reducering av minkstammen i skärgården 25STINA (): Jag ber att få tacka jordbruksministern försvaret på min fråga. Det andas en positiv syn på denna fråga. Visst görs det mycket i för attreducera minkstammen - tyvärr har den blivit en plåga för skärgårdsborna.Vildminkarna i skärgården är fruktansvärda plundrare av t. ex. fågelbon. De tarockså sjöfågelungar. I vissa små insjöar fiskar de lätt slut på fisk- ochkräftbestån-det. Från ett par öar meddelas, att under boningshusdragit in fisk, som sedan har ruttnat och sprider en otäck lukt. På mindre skärfinns måsbon där det inte blivit några ungar - tog alla ägg. Fisk somfastnat i nät blir sönderbiten, och näten trasas sönder. Från vissaskärgårdsöar berättas att några få djur kan mer eller mindre utrotasjöfågelbeståndet. Visst, herr jordbruksminister, har vi i skärgården fåtthjälp, bl. a. för inköp av fällor för att minska minkbeståndet, och det är bra.Under fem veckor fångades med 30 fällor 63 minkar. Några fiskare harfortfarande fällor gillrade. Enligt den senaste uppgiften om antalet fångademinkar i uppgår de till 154 stycken. Denna reducering är självfallet bra. Men ett talesättsäger, att "naturen tål inte tomrum". Det tomrum som uppstår kännerantagligen , och det ger den större spelrum. kommun har också beviljat anslag till ytterligare50 minkfällor, som kommer att placeras ut i skärgården. Glesbygdsfonden iStockholms län har också bidragit med . för att bekämpa och minskaminkstammen. Det är också positivt att särskilda jägare för minkjakt enligtgällande jaktlagstiftning kan förordnas av , som det sägs isvaret. Det finns en oerhörd massa öar, kobbar och i Stockholmsskärgård. Den organisation som är uppgjord för de personer som skall försökareducera minkstammen omfattar inte mindre än 50 personer i . De utför detta arbete i stort sett på frivillig väg, men ammunition 2Riksdagens protokoll 1981182:114-117 Om reducering av minkstammen i skärgården och drivmedel kostar pengar. Jag delar jordbruksministerns uppfattning när det gällererfarenheterna från tidigare kampanjer mot mink, nämligen att jakt och fångstav mink måste bedrivas kontinuerligt och intensivt över större områden ochunder . Men för att man effektivt skall kunna göra det, synes det varanödvändigt att åtminstone vissa skärgårdsbor får tillstånd att skjuta mink frånbåt på de och områden där de har jakträtt. Den möjligheten finns inte . Visserligen säger jordbruksminister , att det f. n. inte finnsanledning att vidta ytterligare åtgärder, men för att kunna skjuta mink frånbåt måste man förändra jaktbestämmelserna. Hur ser jordbruksministern på denfrågan? 26Jordbruksministern : Herr talman! Av mitt svar torde ha framgåttatt jag fäster stort avseende vid denna fråga. Jag har själv besökt en del avdessa områden. Jag har av skärgårdskännaren och mästerlotsen sakkunnig information. Ett antal personer har hos begärt att detskall utfärdas personliga tillstånd för dem som vill delta i denna minkkampanj,om jag får uttrycka mig så. har ju enligt 24 § jaktlagenmöjlighet att dels utse sådana personer, dels utfärda föreskrifter för, som detheter i jaktstadgan, jaktens ändamålsenliga bedrivande, om länsstyrelsenbedömer förhållandena vara sådana. Det innebär att kan utfärda tillståndför en person att jaga även på annans mark. Men det är som görden bedömningen. 27 (): Av svaret framgick att jordbruksministern varpositiv till dessa frågor. Jag vet också att jordbruksministern har besökt vårunika skärgård , och det är väl ovanhgt att våra ministrargör sådana insatser. Får jag fatta jordbruksministerns svar så, attlänsstyrelsen kan ge tillstånd att skjuta från båt? 28 Jordbruksministern : Herr talman!De här bedömningarna får i första hand göra. 29 (): Tack för det kompletterande svaret, men hurser jordbruksministern själv på denna fråga? Det vore angeläget med ettpositivt svar när , eventuellt , skall taställning till frågan framöver. På har man också tidigare haft problem medmink. Där har man använt sig av en särskild hundras som har spårat upp ,och sedan har man kunnat skjuta den. Då måste man emellertid ha dresseradehundar. vet inte i vilken utsträckning jordbruksministern hartagit del av minkpro- Nr 114 blemet på , men skulle den metod som har använts där kunna vara Torsdaeenden något också för ? 30Jordbruksministern : Herr talman! Alla de olika detaljerna ifråga om hur en reducering av minkstammen framgångsrikt skall kunna ske är detinte särskilt meningsfullt att diskutera här. Det får vi överlåta åt dem som ärmer sakkunniga på detta område. Detaljerna får man diskutera igenom med deberörda och framför allt med den bofasta skärgårdsbefolkningens företrädare,som har den stora sakkunskapen. Det är min förhoppning att man skall kunnaordna detta på ett så obyråkratiskt sätt som möjligt, men också naturligtvis påett så humant sätt som möjligt. Det är viktigt. Om reducering av minkstammen i skärgården 31 (): Jag får än en gång tacka jordbruksministernför svaret. Det är väldigt viktigt att skärgårdsborna blir inkopplade. Dekänner dessa frågor och är mer eller mindre experter på dem. Jag utgår från attskärgårdsborna kan få sina intressen och önskemål tillgodosedda även iframtiden beträffande en reducering av minkstammen, så att vi kan bevara enlevande skärgård i . Överläggningenvar härmed avslutad. 9 §Föredrogs och hänvisades 1981/82:138till trafikutskottet 1981/82:140till finansutskottet 1981/82:154till socialutskottet 1981/82:159till skatteutskottet 1981/82:174till arbetsmarknadsutskottet 1981/82:175till näringsutskottet 1981/82:177till jordbruksutskottet 1981/82:178till skatteutskottet 1981/82:179till arbetsmarknadsutskottet 1981/82:181till näringsutskottet 1981/82:184till lagutskottet 1981/81:187punkt 1 i hemställan till justitieutskottet punkt 2 i hemställan till socialutskottet /82:195 tillnäringsutskottet /82:196 till utrikesutskottet /82:199 tillsocialförsäkringsutskottet /82:201 till skatteutskottet /82:203 tillnäringsutskottet 10 § Föredrogs ochhänvisades 1981/82:2392 tilljustitieutskottet 1981/82:2393 tilllagutskottet betänkande 1981/82:21 om arbetsmarknadspolitiken(prop. 1981/82:100). 32 (): har arbetslösheten i industriländerna växt isnabb takt, och miljontals människor går arbetslösa i . Man kan tyvärrkonstatera att de styrande i många länder har förringat arbetslöshetsproblemet.Man kan spekulera om varför det har blivit på det här sättet. Det finns säkertmånga bidragande orsaker. En kanske helt enkelt är att de styrande själva ståttfjärran från risken att bli arbetslösa eller att de kanske inte ens bland sinaanhöriga eller bekanta haft någon som hotats av arbetslöshet. En orsak kanockså vara att de styrande inte har haft tid nog, eller fantasi nog, att sättasig in i alla de problem som arbetslösheten orsakar. Ytterligare ett skäl kanvara att de arbetslösa själva har förhållit sig tysta. Det är inte, som mankanske förleds tro, så att arbetslösheten föder många revolutionärer. Det ärprecis tvärtom. De flesta som blir arbetslösa blir mer passiva och mindreutåtriktade än de har varit tidigare. De arbetslösas krav och önskan om att fåarbete har kanske därför inte hörts ända upp till de styrande. Kanskehar man ansett att de arbetslösa var marginella grupper, som det inte var värtatt lyssna till. Kanske har man också i många länder fallit offer för tron attarbetslöshetens våndor och problem egentligen bara drabbar de arbetslösasjälva. Att man inte rätt har försökt att analysera de kostnader somarbetslösheten för med sig är kanske en av de viktigaste orsakerna till att manhar förringat arbetslöshetsproblemen och därmed också tolererat attarbetslösheten har stigit så att den nu omfattar många miljoner människor.Många av dem får gå arbetslösa under mycket långa tider. I upplever manungdomar som helt har förlorat tron . Dethar varit andra ekonomiskt-politiska problem som har stått i förgrunden fördiskussionen och som har ansetts viktigare att ägna krafterna åt. Under detsenaste året har vi i upplevt en utveckling som är mycket lik den somhar skett i andra länder och som har lett till mycket storaarbetslöshetsproblem. Också i kan vi se hur regeringen i ökande gradtolererar arbetslösheten. Medhänvisning till det stora underskottet i statsbudgeten har det vidtagits en radåtgärder för att begränsa statens utgifter. Nedskärningarna har drabbat mångautgiftsområden. Resultatet har bl. a. blivit att den totala inhemskaefterfrågan har begränsats. Det har i sin tur medfört en försvagning Nedgången på arbetsmarknaden harförstärkts genom de nedskärningar som de borgerliga av budgetskäl har ansettnödvändiga också inom arbetsmarknadspolitiken. Sammantaget har den här politiken förorsakat enarbetslöshet långt över den nivå som var möjlig att upprätthålla undervinterhalvåren 1977,1978 och 1979. Ingen vinter hararbetslösheten varit så hög som . Den diskussion som förs nu påminner mycket om den somfördes . Också då stod vårt land inför ett viktigt vägskäl. Det vardå ställde frågan som har blivit klassisk: "Har vi rådatt arbeta?" Jag tycker att det svar som han gav är aktuellt också i dagoch att det är värt att citera här i kammaren. "Om inkomsterna sjunker, om fattigdomen ökar, berordet uppenbart på att vi inte arbetar lika mycket som förut, att vi inte hållerden produktiva verksamheten i gång. Den första uppgiften måste därför bli attåter öka arbetstillfällena och utvidga produktionen. Om detta verkligen skulleråka i strid med kravet på sparsamhet, så får sparsamheten vika för den mycketmera påtagliga nödvändigheten att arbeta." Wigforss är en av de ideologiska förgrundsgestalterna inomarbetarrörelsen, men han var också en man som mycket konkret sysslade medrikets finanser. Han om någon visste vad han talade om när han talade om viktenav att spara på rätt sätt. Wigforss funderade noga över konsekvenserna av sinaförslag. Men jag tillåter mig faktiskt att betvivla att funderingarna om en delav frågorna i dagens budgetdepartement eller arbetsmarknadsdepartement ärsärskilt djupgående. I varje fall så kan man konstatera att någon redovisningav sådant tankearbete inte har lämnats till . Vid besluten om en alltstramare statlig utgiftspolitik har de budgeteffekter som följer direkt av enväxande arbetslöshet inte redovisats. Därför tycker jag att det finns skäl att försökavisa på arbetslöshetens finansiella konsekvenser, framför allt effekterna påstatsbudgeten. Från borgerligt håll hänvisar man ju ofta till statsbudgeten närman inte vill gå med på de förslag till förbättringar avarbetsmarknadspolitiken som vi socialdemokrater har lagt fram. När man gör kostnadsberäkningar av det här slaget måste denaturligtvis bygga på antaganden, och därför kan resultaten inte uppfattas somprecisa uppgifter. Syftet med de beräkningar som vi har gjort är att ge en bildav kostnadernas storleksordning. Arbetslösheten slår emot statsbudgeten i form av ökadeutgifter och minskade inkomster, utgifter för kassaersättning och kontantarbetsmarknadsstöd. Vid arbetslöshet sjunker människornas beskattningsbarainkomst, och det gör att inkomstskatten minskar. Den disponibla inkomsten förhushållen blir också mindre, och därmed minskar konsumtionen. För statens delleder det till en förlust av indirekta skatter. Genom att den arbetssökandeställs utanför produktionen förlorar staten inkomster i form av arbetsgivaravgifter.Allt det här får naturligtvis direkta effekter på budgetsaldot. Utgifterna ökar och inkomsterna minskar. Vi har gjort ett försök att på det här sättet beräknaarbetslöshetens kostnader för staten. Vi har inte räknat med indirekta effekteri form av ökad sjuklighet, socialhjälpsbehov, bortfallande kommunalskatt, ochvi har inte alls räknat med möjligt produktionstillskott. Till grund för de beräkningar vi gjort liggerarbetsmarknadsverkets uppgifter om antalet kvarstående arbetssökande utanarbete, som var aktuella för omedelbar placering . Att vihar valt den statistiken beror på att den ger oss möjlighet att uppdela dearbetssökande i tre grupper: arbetslöshetsförsäkrade, berättigade till kontantstöd vid arbetslöshet och inte alls stödberättigade. De direkta kostnaderna för staten beräknade på detta sättbelöpte sig till ca 900 milj. kr. Om vi behåller den högaarbetslöshetsnivå vi nu har i landet och inte lyckas minskaden, blir kostnaderna ungefär 10 miljarder som helhet. Dessa siffror tycker jag är ett belägg för vad visocialdemokrater så ofta säger: Vi har inte råd med arbetslösheten. Detkortsiktiga sparandet på de arbetsmarknadspolitiska insatserna leder tillmycket stora kostnadsökningar för staten genom kontantstödet och förorsakarstatligt inkomstbortfall. Det finns, herr talman, en uppenbar risk för att problemenpå arbetsmarknaden kommer att kvarstå och t. o. m. förvärras med den politiksom förs . För att lösa sysselsättningsproblemen behövs insatser inommånga områden. Det behövs en annorlunda ekonomisk politik än den som förs . Det behövs omfattande satsningar för att få i gång investeringsverksamheteni landet, den typ av investeringar som kan ge oss bättre konkurrenskraft förindustrin . Det investeringsprogram vi från socialdemokratiskt hålllagt fram röstas nu ned av den borgeriiga majoriteten iriksdagen. Men det är ett program av det slaget som under de närmaste årenskulle kunna ge oss de 35 000-40 000 jobb som vi skulle behöva. Det behövs ettfullt utnyttjande av de arbetsmarknadspolitiska instrumenten. Desamhällsnyttiga beredskapsarbetena och arbetsmarknadsutbildningen skallanvändas i all den utsträckning som är möjlig. Enligt senaste rapporter väntasen mycket låg efterfrågan på arbetskraft inom alla sektorer av ekonomin understörre delen av året. Antalet sysselsatta väntas fortsätta att minska - inomindustrin, byggnadsverksamheten, handeln och samfärdseln. Om exporten kommer igång hoppas att nedgången i den totala industrisysselsättningenskall upphöra . Jag skulle vilja påstå att det är helt nödvändigt att vifår en vändning när det gäller industrisysselsättningen. Det är nu färre än enmiljon människor i landet som arbetar inom industrin, och om vi skall kunna taoss ur de problem som vi har, måste vi få i gång produktion och investeringarigen. Jag vill återigen säga att det är nödvändigt med ett investeringsprogramav det slag som vi har utarbetat. Arbetsmarknadspolitiken, som vi främst skall diskutera ,kan naturligtvis inte i grunden lösa sysselsättningsproblemen, men de andra åtgärderna, inom ekonomisk politikoch investeringspolitik, tar tid innan de fårpraktisk effekt. a. därför måste vi satsa fullt ut påarbetsmarknadspolitiken. Skall den öppna arbetslösheten kunna pressas nedsnabbt krävs en omedelbar förstärkning av de arbetsförmedlande ochsysselsättningsskapande åtgärderna. Det är beklagligt att man från borgerligthåll inte vill inse detta fullt ut. i debatten kommer mina partikamrater att preciseravåra förslag på de olika punkterna. Får jag, herr talman, ta upp ungdomsarbetslöshetenspeciellt. Det är väl den som kanske de flesta människor uppfattar som detallvarligaste av arbetslöshetsproblemen. Ungdomarna har fått löfte om väldigtmycket av de borgerliga: man har talat om att alla ungdomar skulle garanterasarbete, utbildning eller praktik. går man vidare på samma linje. Visserligenbränns ordet garanti numera - ungdomarna upptäckte nämligen att det inteinnehöll någonting, att det inte blev någonting av garantin. Men i stället gårde borgerliga vidare med andra ordvändningar. Man vill visa sig kraftfull ochföreslår att regeringen skall utarbeta ett åtgärdsprogram som innebär att allaungdomar skall erbjudas utbildning eller arbete. Det låter ju bra. Men det skulle naturligtvis i praktikenha varit mycket bättre om regeringen, i stället för att lägga ut nyautredningsuppdrag, såg till att arbetsmarknadsverket fick de resurser som i dagbehövs för att satsa fullt ut på beredskapsarbeten ocharbetsmarknadsutbildning. Det vore bättre om man gav klara besked när detgäller ungdomsplatserna. Men i den frågan har det tyvärr varit ett hattande hitoch dit. Ungdomarna har fått olika besked, beroende på vilket departement dehar talat med. Det har varit svårt att få reda på om verksamheten medungdomsplatserna skulle få tillfälle att fortsätta också efter . Det är klart att alla verksamheter är tröga i starten. Deträknade väl vi också med när vi gemensamt från LO:s och socialdemokratins sidai höstas kom med förslagen om ungdomsplatser. Men vi hade hoppats attregeringen skulle kunna ge klara besked om det som är statsmakternas ansvar påden här punkten. Det behövs en långsiktig planering för att ungdomarna skallkunna känna trygghet när det gäller de åtgärder som samhället vill ställa uppmed. Många ungdomar har också haft problem med att de har fått sig tilldelatberedskapsarbete eller något annat och då inte har vetat vad som skulle kommaatt hända efter en sexmånadersperiod, eller vilken tid det nu var fråga om. Enlångsiktighet i behandlingen av de ungas arbetslöshetsproblem är alldelesnödvändig. Därför är det beklagligt att regeringen inte har kunnat ge klararebesked om ungdomsplatser. Regeringen har lassat över en långrad av sina problem på kommunerna. Regeringen avlövade arbetsmarknadsverketdess möjligheter att gå in och hantera ungdomsarbetslöshetsproblemet. Glädjandenog kan vi konstatera att många kommuner har gjort stora insatser -insatser avberömvärt slag, som visat på stor fantasi och god beredskap att satsaekonomiskt - och att de, trots regeringens brist på insatser, lyckats lösa enhel del av ungdomsarbetslöshetsproblemen. Men i längden är det