prot · G509151 · 1981-12-31 00:00:00 — När det gäller dataterminaler i hemmen ger propositionenen rad exempel på de nackdelar som dessa kommer att föra med sig. Ett alternativtill att 4Riksdagens protokoll 1981/82:151-153 utredariskerna med hemterminaler, som propositionen ger dataeffektutredningen iuppdrag att göra, är enhgt vår mening att redan nu slå fast att den typen avarbeten inte skall förekomma i . Vi föreslår i motionen att tar avstånd frånsamtliga dessa tre olika former av nya "kvinnoyrken", fjärrkontor,grannskapscentraler och dataterminaler i hemmen. Utskottet delar inte vår uppfattning när det gällerfjärrkontoren. Jag skall kanske påpeka att vår avsikt inte är att de kontor somnu finns i skall stänga. Vad vi inte vill ha är en fortsattutveckling där rutinarbeten decentraHseras. Det motverkar försöken att breddakvinnornas yrkesinriktning och innebär att det blir betydligt svårare attutvecklas inom yrket. Vad utskottet anser om grannskapscentraler får vi reda påförst - frågan skall behandlas i samband med regionalpolitiken.Då behandlas däremot inte vårt motionskrav, så också här är det onekligen frågaom en egendomlig behandlingsgång. Vad gäller hemterminaler är utskottet tveksamt, i likhetmed vad som anförs i propositionen. Man vill dock inte bifalla motionens kravpå att man skall ta avstånd från den typen av arbetssituation. Det ärbeklagligt, anser jag, att inte här kan göra ett klartställningstagande. Med det anförda vill jag yrka bifall tillvpk-motionen 2409 när det gäller alla de betänkanden i dagens debatt där denhar behandlats. Som jag sade tidigare kommer att ytterligarekommentera några av våra krav. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. Jag skall inte onödigtvis förlänga debatten,eftersom det sedan oppositionsföreträdarna har talat finns skäl att konstateraatt det trots allt råder en ganska stor politisk enighet på det här området.Det är klart att man på olika punkter kan begära mer, men det förefaller som omde flesta ställer upp på huvudinriktningen, och det är väldigt viktigt när detär fråga om ett område som är så svårt att hantera som det som rör den snabba datatekniskautvecklingen och användningen. Låt mig ta upp några av de övergripande frågor som harberörts av samtliga talare. En sådan är frågan om principer och riktlinjer fördatautveckling och dataanvändning. Som alla vet uttalade att enav uppgifterna för den blivande datadelegafionen skulle vara att just utarbetasådana principer och riktlinjer. Detta är alltså en ren riksdagsbeställning.Det är då viktigt att konstatera att när datadelegafionen snabbt påbörjadearbetet, som ledde fram till att 50 principer och riktiinjer formulerades, såvar detta visserligen en kansliprodukt, men delegationen ställde sig bakom denallmänna inriktningen i rekommendafionerna. Regeringen har sedan iproposifionen inte gett rekommendafionerna "någon annan innebörd" än delegationen,och det innebär, som finansutskottet formulerar det, att Nr 151rekommendafionerna sammantagna utgör en god utgångspunkt för det Tisdagenden fortsatta arbetet och för statsmakternas överväganden i samband med jgmai 1982 Därmed har vi så långt det varit möjligt i denna etapp och ienlighet med beställningen 1979 för redovisat förslag till Datapolitik principer och riktlinjer - eller rekommendationer, om man hellrevill kalla dem det. Självfallet kan man vidga debatten och ställa frågan: Vadär det för speciellt med dataområdet som kräver principer och riktlinjer av dethär slaget? Jag tror att det är väldigt svårt att i preciserade regler hanteraviktiga konsekvenser för samhället av datateknikens användning och utveckling.Allt går inte att reglera i t. ex. en integritetslagsfiftning. Vi har braanvändning, och vi har dålig användning av datateknik. Det kan få konsekvenserpå integritetsavsnittet och på sårbarhetsområdet - vi har mer eller mindresårbara system. Som har nämnts i debatten får tekniken ofta konsekvenser påarbetsförhållanden - arbetsmiljö, arbetsorganisafion - på yrkeskunskaper och påprodukfivitet. Det är just en av anledningarna till att man bör fundera vidarepå hur man kan utnyttja principer och riktlinjer i form av rekommendationer. Dekan alltså eventuellt ges längre gående verkningar än de som finansutskottet nuställt sig bakom. Jag menar att den åtgärdsplanering och denutredningsplanering, baserad på dessa principer och riktlinjer, som regeringenhar stannat för kan vara ett lämpligt första steg. Men jag tror också att detfinns anledning för oss politiker att i politikerrollen fundera över våramöjligheter att "skära igenom" en ofta besvärlig byråkrafi för attkunna påverka samhället. Det blir inte minst vikfigt att fåen diskussion kring de här sakerna. En annan sådan här övergripande fråga - Marie-AnnJohansson tangerade den - gäller vilka instrument som vi skall använda iövrigt. Det är självklart, tycker jag, att vi måste ha en samverkan mellan depolifiska instrumenten och de instrument som arbetsmarknadens parter kanhantera. Därför är det viktigt att vi har medbestämmandeavtal på det statliga,kommunala och landsfingskommunala området och att det nu har slutits ettutvecklingsavtal inom den privata sektorn. Vi har på det statliga områdetkunnat konstatera att när datorisering är särskilt aktuell och när projekt äraktuella har man inom postgirot, , , dvs. statens löne- ochpensionsverk i , slufit lokala avtal om teknikutveckling ochteknikhantering. Jag tror att det är viktigt att i olika sammanhang skapaförutsättningar för personalen, så att de anställda på sin egen arbetsplatsverkligen kan konkretisera det som är omöjligt att konkretisera från någonsorts övergripande politisk nivå. I det avseendet kan jag hålla med JoakimOllen att det finns begränsningar. Men annarshar ju en negativattityd fill all form av styrning. Gäller det också den styrning som skallfinnas på de enskilda arbetsplatserna och som måste finnas där, därför att detär där man vet hur problemen ser ut? En annan del i detta sammanhang som förtjänar attkommenteras är att vi på det statliga området naturligtvis har anledning attfundera igenom på vilket sättteknikutvecklingen har förändrat förutsättningarna, så att vi inte fortsätteratt bygga upp sårbara system, centrala systemstrukturer, utan utnyttjarteknikens möjligheter. Det är viktigt att vi tar tag i dessa områden. Vi harockså, som flera känner till, gjort det i datadelegationen när det gällerRS-systemet, dvs. Där har vi snabbt funnitatt vi inom statsförvaltningen inte har haft tillräcklig framförhållning föratt kunna hantera frågan hur man byter systemstruktur, om man skulle vilja detoch den tekniska utvecklingen medger det. Risken är i stället att vi hamnar iständigt återkommande förnyelsebeslut och investeringsbeslut - och bara idetta. Detgäller nu att ta tag i dessa strukturfrågor och försöka rätta fill det som hargått snett. Inte minst gäller det att sprida påverkansmöjligheter och attsprida kunnande ut till olika delar av landet, så att vi får en jämnarefördelning när det gäller användning av datateknik på det statiiga området ochäven i samhället i övrigt än den vi har haft. Tillsist: Det är klart att man kan vara mer eller mindre besviken över och mereller mindre positiv till det som regeringen så här långt har åstadkommit. Jagnoterar ändå att talarna i stort sett har markerat att det är viktigtmed en samordnad datapolitik. Ingen har invänt mot rätten att värdera teknik,som måste vara en fundamental förutsättning för att vi skall kunna hanteradatafrågorna politiskt. Jag instämmer utan vidare i det som har sagts om attdet vore bra om vi både i och i förmådde attsamordna oss ännu bättre. Jag tror att det i en andra etapp av en samordnaddatapolitik med bättre tidsmässig framförhållning, kommer också att märkas påförslagen på det sättet att de olika områdena blir mer sammanhållna ochintegrerade. Det finns risk att samordningen stannar vid att man lägger olikasaker vid sidan av varandra. Den punkten är det oerhört viktigt att vi allatillsammans jobbar vidare med för att verkligen kunna förverkliga målet ensamordnad datapohfik. 56 ()replik: Det gäller detta med de 50 punkterna. Efter statsrådets inlägg finnsett skäl att än en gång ta upp den frågan. Det är inte bara vi socialdemokraterutan även andra som ställt sig frågan: Är detta ett beslut fattareller vad är det för någonting. Det hade varit en enkel sak om det ipropositionen ingått en klar redogörelse för hur statsrådet ochregeringskollegerna funderar. kan man över huvud taget inte göra någon sådanbedömning. drar den slutsatsen att den här tekniken skulle kunnavara någonting att bryta igenom byråkratin med, vill j ag reagera mycket hårtpå det. Om inte finansutskottet hade klart sagt ut och om det inte framkommerklart i den här debatten att dessa 50 punkter som redovisas bara är trycksvärtapå papperet än så länge - har inte tagit ståndpunkt till någon avdem- kommer det inte att vara en teknik, , att bryta igenombyråkratin med, utan en teknik att ge byråkratin de vägar den önskar användasig av i fortsättningen. På grund av att det är en så bred uppsättningav rekommendationer vore det en kolossalt olycklig utveckling. Kom gärna fillbaka,eller något annat statsråd, med konkreta förslag utifrån dessapunkter. Först då kommer det att föreligga ett riksdagsbeslut. inte ställning till någon av dessa punkter. 57 () replik: Först detta med rekommendationerna, som ArneGadd också var inne på. framhåller här att datadelegationen ficki uppdrag att ta fram rekommendationer. Men redan i det arbetet fanns det ju enoch annan som menade att det var rätt svårt att tänka sig att man verkligenskulle kunna anta rekommendationer. Det ledde också till att det inte blev så,utan det blev en kansliprodukt. Datadelegationens uppslutning kring detta varju också utomordendigt allmän. Det föreligger nog en fara i detta -jag delarfaktiskt uppfattningen på den punkten. Detta ärende är inte på någotsätt remissbehandlat. Regeringen har egentligen inte tagit ställning till det.Riksdagen kan inte heller ta ställning till detta breda spektrum av rekommendationer.Men ändå kan man få ett intryck av att rekommendationerna accepterats. hoppas jag, herr talman, att den här debatten liksomfinansutskottets betänkande skall bidra till att göra det alldeles klart attdessa rekommendationer icke har någon annan karaktär än just detta att det ären redovisning för den kansliprodukt som det ursprungligen handlar om. Det varockså skälet till att åtminstone de moderata ledamöterna inte reserverade sigpå denna punkt, trots att vi hade ett yrkande härom i vår parfimotion. Sedan tog upp frågan om vad polifikerna kangöra. Han menade att jag skulle ha en i det närmaste helt negafiv inställningfill all form av styrning. Jag ägnade fakfiskt en icke obetydlig del av mittanförande åt att beskriva på vilka områden politikerna verkligen har ettansvar. Jag undrar om ändå inte delar min uppfattning att det ärvärdefullt att vi får ett avgränsat ansvar för politikerna på detta fält. Jaganser i varje fall inte - och det är för mig en ideologisk fråga - att det ärrimligt att politikerna skall så att säga svämma ut över det datapolifiskafältet och anse det vara sin uppgift att ta hand om allt och alla på dettaområde. Det finns två uttalanden ipropositionen som jag tycker är litet oroande i detta hänseende. På ett ställestår det, efter det att man redogjort för, principerna och riktlinjerna:"På vissa områden kan sedan statsmakternas styrning ta sig mer direktaformer. Statsmakterna får då avgöra - område för område - hur styrningen böräga rum." På ett annat ställe konstateras att om inte de presenteradeåtgärderna visar sig leda till "målet om en positiv utveckling ochanvändning av datatekniken under demokratisk styrning och kontroll, kan detinför den tredje etappen i datapolitiken finnas skäl att pröva mera direktverkande och kraftfullare styrmedel". Detta måste jag ändå uppfatta som ett uttryck för en viljaatt til syvende og sidst gå ganska långt när det gäller att politiskt styra ettområde som enligt Nr uppfattning bättre styrs avdatoranvändarna och de enskilda männi- Tisdagenden »""a själva. 58 (vpk) replik: Dataoolitik ''tlf"' Först till de 50 punkterna. Från vpk har vi ingen anledning att gå ifrån det som sadesi datadelegationen. Vi ställer oss naturligtvis bakom den allmännainriktningen på de här punkterna. Vi har därför inte kommenterat dem i vårmotion mer än att vi just har lyft fram en punkt, där vi ansåg att riksdagenskulle kunna förstärka datadelegationens rekommendation genom ett uttalande.Det gällde just att anställda inte bör ges försämrade arbetsuppgifter som enföljd av införande och utnyttjande av datasystem. Att vi lyfte upp fråganberodde litet grand på att man i propositionen inte ansåg att det här var såväldigt enkelt att uppfylla. Men har alltså finansutskottet avfärdat saken inågot slags principiellt nit, att man inte skulle ta ställning till de härpunkterna. Jag vill då beklaga att det inte går att få ett riksdagsuttalandehärvidlag. Detta berör i viss mån den andra frågan som jag tänkte taupp, nämligen frågan om anställdas inflytande. Man säger alltså i propositionenatt det kan vara svårt att uppfylla den här rekommendationen, och det kanskedet kan vara så länge de anställda inte har inflytande i någon störreutsträckning över datateknikens införande i arbetslivet. Då kommer man osöktöver på frågan om vilka styrmedel och instrument vi skall ha. Det är positivtatt berör frågan. för sin del har jufunnit för gott att förklara, att det där skall vi tala om - det hörinte hemma i dagens debatt. Men det gör det onekligen i allra högsta grad. Visstkan man hänvisa till medbestämmandeavtal av olika slag. Men det är utan tvekanså att om man läser de olika fackliga förbundens program finner man att de somhaft medbestämmandeavtal på många håll ändå inte är nöjda med detmedinflytandet utan vill ha olika former av vetorätt. Som jag sade i mittförsta anförande är i alla fall vi inom vpk inte så rädda för en vetorätt somalla andra tydligen är. Vi tror att det skulle vara positivt fördatautvecklingen med ett ökat inflytande från de anställdas sida. Jag skall inte onödigtvis vidga debatten, menjag tycker att användarinflytandet är en viktig del av en framtida datapolitik.På det sättet vill jag markera det delade ansvaret mellan den politiska sfärenoch den fackliga sfären, arbetsmarknadens parter, på det här området. Detta synsätt går egentligen i ganska stor utsträckningigen i det uttalande som gjorde 1979, när man begärde att endatadelegation skulle tillkallas - just med den sammansättning som den fick,för det var också vad sade. Det är viktigt att vi är ense om det härsynsättet och inte talar förbi varandra. Sedan ytterligare en kommentar till rekommendationerna.Jag har inte i mina uttalanden gått längre än vad regeringen ochfinansutskottet har gjort när det gäller verkningarna av rekommendationerna.Men jag konstaterar - eftersomdet finns en tendens att glömma bort det - att datadelegationen har Nr 151ställt sig bakom den allmänna inriktningen. Man säger också klart från Tisdaeen den finansutskottet att rekommendafionerna sammantagna utgör en god g j; ]9g2 utgångspunktför det fortsatta arbetet. Vi har konkret anmält i propositionen hur vitänker använda rekommendationerna, dvs. för att få en bättre Dataoolitikframförhållning och planering av en samordnad datapolitik genom att lägga framoch anmäla en åtgärdsplan och en utredningsplan. Vi fick 1979 uppdraget från att samordnautredningsarbetet på det här området, och jag kan i och för sig förståriksdagens uppdrag och direktiven till datadelegationen. Men att göra dettasamordningsarbete i efterhand och konkret tillhör inte de enklare sakerna, detvet inte minst . Vi har försökt sköta det med ganska mjuk hand genomatt ha en direktkontakt med utredningskanslier och utredningar och genom attsätta en tid.sgräns så att så många som möjligt av utredningarna kundebehandlas i en samordnad dataproposition. Men det är naturligtvis betydligtbättre om man kan göra som vi nu föreslår, nämligen att göra dettasamordningsarbete med framförhållning. Då får man en chans att utformadirektiven så att vi får en rimlig arbetsfördelning. Jag tycker att det är enav de positiva sakerna års riksdagsbeslut, att vi nu har fåttmöjligheten till en bättre samordning också av utredningsverksamheten. Det som citerade var faktiskt hämtat urdatadelegationens skrivelse till regeringen, och den står alltså delegationenbakom. Jag vill bara konstatera det först. nämner demokratisk styrning och kontroll. Detbaseras på en bred riksdagsmajoritet - som dock parti inte ingicki 1979, såvitt jag kommer ihåg - vars beslut vi hela vägen har följt upp iformuleringarna. Detta innebär inte att "allt och alla", som JoakimOllen sade, skulle styras av politiska åtgärder. Jag tror också att vi framförallt behöver en hård prioritering av vad som är viktigt i det här sammanhanget.Men vet vi att dataanvändningen i samhället har stora och djupgåendekonsekvenser - många har redan nämnts här. Samhället får inte tveka att vidtade åtgärder som behövs. Jag tycker att integritetsfrågornas behandling är etttypexempel på ett sådant område där människor snabbt reagerar. harockså ställt upp och sagt att vi behöver en integritetslagstiftning. Men det ärklart att det är väldigt bra om vi kan få diskussionen och den demokratiskaförankringen av vilka beslut som den politiska sfären bör ägna sig åt tidigt,så att vi inte bara ägnar oss åt att försöka reparera missförhållanden iefterhand. För att inte förlänga diskussionen så mycket nöjer jag mig med attpåpeka detta. Jag är fullt medveten om att det finns en betydandeotålighet på en lång rad håll, inte minst i arbetslivet, om att man skall gå inmed lagstiftning i stället för avtal. Jag tycker emellertid att det är viktigtatt parterna på arbetsmarknaden försöker att utnyttja de medbestämmandeavtalsom finns och att vi på det området skall försöka att undvika att lagreglera omdet finns möjligheter till avtal. Avtalsslutande kan bli betydligt merträffande i det enskilda fallet, på den enskilda arbetsplatsen, än vad engenerell lagstiftning i olika Därför bör man pröva avtal först innan man ger sig hän åt att regleramed polifiska instrument. 60 () replik: Det finns skäl att uttryckatillfredsställelse med att statsrådet klart och tydligt sade atthan helt ställer sig bakom finansutskottets skrivning när det gäller de 50punkterna. Det finns också all anledning att uttrycka tillfredsställelse överatt statsrådet önskar komma i takt med utvecklingen och få litet längreperspektiv än vad som av olika praktiska skäl varit möjligt inför skrivningenav den här propositionen. Med de attityderna borde det gå att i datadelegationen ochpå andra områden få till stånd en mycket progressiv och fin politik. 61JOAKIM OLLEN (m) replik: För ordningens skull kanske det skall sägasnågra ord när det gäller datadelegationens ställningstagande och skrivelse tillregeringen. Det kan verka märkligt att jag gör de här citaten, eftersom jagsjälv tillhör datadelegationen, men jag vill gärna erinra om att jag idelegationen gjorde ett särskilt yttrande, där jag markerade den ståndpunkt somjag också har presenterat här . Just det citat om datoranvändning i samhället underdemokrafisk styrning och kontroll som nämnde tog jag inte upphär i kammaren, bl. a. med anledning av att enhälligt fattade beslutpå den punkten . Det var inte så, som sade,att vi moderater inte var med om det, utan alla var faktiskt överens - även omjag menar att också den formuleringen kan missuppfattas. Vi kanske inte skallrida alltför mycket på formuleringar, men jag vill ändå ha nämnt dessa saker. När det gäller själva frågan ompolitikerstyrning av det här området noterar jag ändå med viss tillförsikt endel av vad sagt i debatten . Jag konstaterar baraavslutningsvis att vi säkert får anledning att komma tillbaka till dessa frågor.Olof och jag har fidigare haft fillfälle att i denna kammaredebattera saker som datorskatter och annat. Och det är möjligt och troligt attvi på de skilda områdena får anledning att komma tillbaka och diskutera vargränserna skall gå för hur långt politikerna skall lägga sig i på det härområdet och hur mycket rörelseutrymme för användarna, de enskilda,organisationerna och företagen, vi kan skapa - ett utrymme som enhgt minmening bör vara så stort som möjligt. 62 (): Eftersom statsrådet har gett bakgrunden till den samordnade datapolitiken och ocksåkommenterat utgångspunkterna för propositionen finns det för mig ingenanledning att gå in på det området. Jag nöjer mig med att ta upp utskottetsställningstagande. När det gäller principer och riktlinjer för datapolitikensutveckling i samhället är utskottet enigt i sin bedömning. Det är mycketvärdefullt. Som framhålls i finansutskottets betänkande harutvecklingen inom området datateknik gått mycket snabbt . Vikommer också att finna en fortsatt stor accelerationinom datateknikområdet. Inte minst på kontorsområdet kommer förmodligen snabbaförändringar och omställningar att ske på grund av just datateknikensgenomslagskraft. Vi måste med andra ord ta oss an den tekniska utvecklingeninom dataområdet, inte kanske som mer eller mindre rygga tillbaka förde besvärligheter och svårigheter det innebär att tränga in i dataåldernstekniska och programmafiska utformning. Det är, som understryks både i propositionen och i deväckta motionerna och som framhållits här tidigare, inte fråga om att säga jaeller nej till den nya tekniken. Samhälle och företag samt enskilda har tagitdatatekniken till hjälp och utvecklat sitt kunnande om hur och i vilka formertekniken skall användas. Detta kommer än mer att gälla . Det är därför nödvändigt att vi får en samlad syn på datapolitikensutveckling samt i vilken utsträckning den kan vara vägledande vid olikavalsituationer och beslut. I propositionen konstateras att en samordnad datapolitikbör vara underordnad de övergripande samhällsmålen. Inom den ramen skall sedanden datapolitiska styrningen ske av många organisafioner, grupper och enskildai samhället. Det gäller alltså för oss alla att skaffa oss kunskap och att fåut denna kunskap i hela landet. Med de nya tekniska landvinningar som görs inomdataområdet och på elektroniksidan finns stora möjligheter att decentraliseraoch utforma en svensk modell för datateknikens positiva utveckling. Men detgäller, som jag framhållit tidigare, att se till att många parter och gruppersamt enskilda ges möjligheter att påverka utvecklingen och användningen avdatatekniken. Det är viktigt att aktuella problem löses i samverkan. Ettgemensamt intresse måste finnas för att få fram en bred utbildning. Fortsattforskning och frågor som gäller medbestämmande och användarinflytande samtteknikupphandling kommer i främsta rummet. Det betonar också utskottet. Det går naturligtvis inte att samhället sätter uppmålangivelser och begränsningar för den datatekniska utvecklingen. Helt klartär att utvecklingen och forskningen på dataområdet kan komma att förändravissa inriktningar som varit fastlagda. Det är därför det inte går attha en alltför preciserad datapolitik som i detalj styr utvecklingen. Det finns därför heller ingen anledning att här tolka inde farhågor som uttrycks i den moderata partimotionen 2396, där motionärernayrkar att man i utskottet skall sätta upp mål för just hur datatekniken skallstyras. Sådana mål kan man självfallet inte ställa upp. Det gäller ocksåyrkandet i motion 2405 av . I propositionen återges de förslag till principer ochriktlinjer rekommendationer som presenteras i rapporten , som nu ocksåhar debatterats här. Samtliga partimotioner samt några enskilda motioner visarpå svårigheter att avgöra i vilken utsträckning de i propositionen gjordauttalandena i anslutning till de redovisade rekommendationerna kan ansesbindande för statsmakterna. Som framhållits tidigare går det inte att i detaljformulera mål och anvisningar inom dataområdet. Utvecklingen måste därför iviss mån korrigera och i tiden anpassa de olika förslagen ochrekommendationerna.