prot · G50941 · 1981-12-31 00:00:00 — Blanduppslagen finns också tanken alt bidrag till kulturverksamheten. Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda folkbildningenoch ungdomsarbetet på omsorgens område skall inskränkas. Jag skall inte trötta kammaren mer än så. Exemplen gerbesked om att många sjukvårdshuvudmän anser all det finns betydande besparingaratt göra i omsorgsverksamhelen - flera än i den övriga sjukvårdsverksamheten. I ekonomiskt kärva lider blir oron för alt besparingsåtgärdernaskall slå hårt mot de svagaste förståelig. All man på möten och konferenser medföräldrar till handikappade barn är starkt oroad över regeringens förslag kanFUB redovisa. När oron griper .omkring sig är det angelägel alt staten genomregering och riksdag uppträder så, att man känner att staten inte sviker i enond tid. Regeringen föreslår nu att tidigareuppgift att godkänna platsanlal på vårdhem, specialsjukhus, inackorderingshemoch dagcentra skall upphöra. En motsvarande kontrollfunktion somskolöverstyrelsen haft när del gäller elevhemmen för psykiskt utvecklingsstördavill man också ta bort. Om man kände stor oro för vad detta kan betyda för deutvecklingsstörda för sedan måste oron vara än större , när regeringen är på gäng med alt kraftigt krympa statsbidragen och därmed landstingens förutsättningar att driva sin verksamhet. Det sparpaket som ekonomi- och budgelministern skall knyta julklappssnören kring kan göra mänga av de tänkta sparåtgärderna i omsorgsverksamheten aktuella' tidigare än beräknat. hade FUB en ordförandekonferens med250 deltagare. Där beslöt man att anta ett uttalande som starkt kritiserarregeringens förslag. a. sade man så här; "FUB hävdar att i en lid avkrympande ekonomiska resurser är inflytande över planer ochplatsantal en nödvändighet." Man protesterade också mot påståendena attutvecklingsstörda nu skulle ha en hög standard. Och man sade i uttalandet:"lever tusentals människor i stora institutioner medflerbäddsrum ulan daglig sysselsättning och har en ytterst torftig fritid.'' Man erinrade om att utvecklingsstörda människor har ettlivslångt handikapp och att de är beroende av landstingens stöd.Man erinrade om att de flesta inte kan föra sin egen talan. Och man avslutadeuttalandet så här: "FUB ser med mycket stor oro på propositionen. Viuppfattar den som ett klartecken för landstingen alt dra ner på takten iutbyggnaden av omsorgerna. Det faktum att man inte ens velat inväntaremissbehandlingen av omsorgskommitténs slutbetänkande stärker oss i den tron.FUB kräver att inflytande bibehålls." Detta uttalande togs alltså innan regeringen överraskadelandstingspolitikerna med det sparpaket som de nu har fått glulia litet sedan. Min meningär att regeringen skulle ha vänlat med denna åtgärd. skulle blien ny lag, hade man kunnat överväga om del hade varit lämpligt all i den byggain någon trygghet för en fortsatt utveckling. Förbundsordföranden i FUB, , gav enöppning i den vägen i det debattinlägg i som här harciterats. Han skrev där; "Om proposifionen hade innehållit en tvingandebestämmelse om samråd med FUB, hade vi inte behövt känna så stark oro. Men detgör den inte." Här har vi nu hört kritik framföras, som innebär att visom vill slå vakt om funktion inte skulle kunna lila pålandstingspolitiker landet över. Men jag vill säga aft de flestalandstingspolitiker är starkt engagerade i omsorgsverksamhelen, och de som ärdet, liksom de landsting som fullgör sina åligganden, har ingenting att fruktaav en fortsatt underslällsskyldighet. Men det finns också landsting som FUB ochsocialstyrelsen har stora problem med, och för dem är socialstyrelsenshittillsvarande engagemang en nödvändighet. Det är angeläget all ha medverkan för attkunna tillförsäkra de utvecklingsstörda över hela landet en någorlundalikvärdig standard. Landets största handikappgrupp bör få behålla deträttsskydd som ändå har inneburit gentemot njugga ochsparivriga landstingspolitiker. Jag tror inte all del finns några som bättreän FUB kan bedöma vilka sviter som regeringens nu i hast framkomna förslag kanfå. Jag yrkar bifall till yrkandet i min motion 1981/82:37 sominnebär avslag på propositionen. Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda I detta anförande instämdeLars-Ingvar och (båda s). 74 () replik; Jag fäste mig vid att sade atthan hade lång landstingserfarenhet. Då undrar jag om han inte borde tro pålandstingen och på deras vilja att göra någonting. Tror mera på entjänsteman i , som visserligen har till uppgift att granska ochfastställa planerna? Men ändå måste del väl vara landstingen som skall görautbyggnaden. Jag kan inte fatta att det går ihop. Man kan inte lita påsocialstyrelsen mer än man kan lita på landsfingen. säger vidare aft hanförstår oron och att man måste tro på att staten, med regering och riksdag, ärvillig att hjälpa de utvecklingsstörda. Det är rikfigt, men jag tror likamycket på landstingspolitikerna i det fallet. 75ARNE () replik; Jag sade all min erfarenhet var attsocialstyrelsens starka engagemang har utgjort en viss irritation ilandstingsledet, men en nyttig irritafion. När den är borta tror jag att vikommer att få känna av att man där måhända inte har den snärten bakom sig sompådrivande faktor i arbetet för utveckling av omsorgsverksamhelen. Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda 76GÖRAN () replik; Jag kan inte hjälpa att tror del.Men erfarenheten visar att landstingen verkligen har fyllt sin uppgift i detfallet. Jag tror inte att det är som ensam har betytt såmyckel, ulan all även landstingen har gjort del. 77 (); Den proposition som just nu är underbehandling här i hälsas med tillfredsställelse från många håll. som ordförande i omsorgsstyrelsen i har jag erfarenheterfrån den verksamhet som det här gäller, och jag vill därför lämna någrasynpunkter från fältet så alt säga. Låt mig från början ha sagt att ochmedicinalrådet har haft en mycket stor, för att inte sägaavgörande betydelse för den utbyggnad och utveckling i övrigt rörandeomsorgerna om de utvecklingsstörda eller förslåndshandikappade, som skett ilandsting och i landstingsfria kommuner eller sedanomsorgslagens tillkomst 1967. Det är en utveckling som har betytt enormtmycket för dessa människors egenvärde och personliga status. När nu regeringen föreslår att underslällningsskyldigheleni fråga om de planer för omsorgerna om vissa psykiskt utvecklingsstörda vilkaupprättas skall slopas, liksom kravet på godkännande avinrättningar och verksamhet, så gör man det i förvissningen om att politikeroch tjänstemän i omsorgsstyrelser och förvaltningar runt om i landet känneransvar för att fortsätta den utbyggnad enligt normaliseringsprincipen som varitvägledande för verksamheten och fortfarande ärvägledande. I landstingsområdena har man gjort många goda erfarenheter, och detfinns ingen anledning alt- tro att inte omsorgsvården kommer att bli vältillgodosedd även-1 framtiden. Låt mig dessutom säga att den utomordentligadetaljreglering som kännetecknar nuvarande lagstiftning förvisso ibland harupplevts som osmidig och onödigt krånglig. Den har också bidragit tillförseningar vid projektering av olika objekt. Tiden torde nu vara mogen för attdecentralisera ansvaret till de olika landstingsområdena. Det är f. ö. ettenigt utskott som ansett att skälen härför är övertygande. Från visst håll har uttalals stora betänkligheter motregeringsförslaget. Man tror tydligen att de utvecklingsstördas intressen intekommer att hävdas. Jag kan försäkra, utifrån den erfarenhet jag har, att ingenpolitiker har den ambitionen. Jag tycker att del är att underkänna de ansvarigai landsting och kommuner, om man utgår ifrån att det måste bli en standardsänkninginom denna verksamhet, bara därför att inte planer måste godkännas ochkvadratmelerantal synas i detalj. Kvar finns ju inspektionsverksamhetoch tillsynsansvar, och det är myckel betydelsefulla uppgifter. Dessutom skallplanerna även i fortsättningen redovisas för , för all man därskall kunna följa utvecklingen och vid behov kunna tillvarata Detta gäller f. ö. endast vårddelen. För särskolan gälleralltfort all skall godkänna planerna för dess verksamhet. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. 78 (); Jaghar med stort intresse följt dagens debattom upphävande av vissa underslällningsskyldigheter i fråga om planer föromsorgen om psykiskt utvecklingsstörda. I egenskap av ledamot i den underdebatten så ofta åberopade omsorgskommittén vill jag la mig friheten att göraett litet inlägg. Först och främst vill jag framhålla att ett bifall tillsocialutskottets hemställan varken förbättrar eller försämrar deutvecklingsstördas situation. godkännande av omsorgsplanernaingår i del förfarande som tillämpas . Jag har ställt migfrågan; Vad kan göra, om ett landsting har gjort upp en planmen inte följer den? Jag har här framför mig en plan som en gång godkänts avsocialstyrelsen men som långt ifrån har genomförts. Vad kan socialstyrelsengöra åt det? Praktiskt taget ingenting. När del sedan gäller godkännande av inrättningar vill jagupplysa kammarens ledamöter om att fattade beslut omatt slopa del statsbidrag som då utgick till av den verkliga kostnaden-högst . per plats - för nybyggnader, tillbyggnader eller inköp avbyggnader jämte ombyggnader som kunde behövas för att anordna lokaler förelevhem, inackorderingshem, vårdhem, specialsjukhus, särskolor och daghem förbarn eller för sysselsättning. Det statsbidraget utgår alltså inte . Vad betyderdå ett godkännande av sådana inrättningar? Vilka åtgärder kan man vidta, omvillkoren för godkännandet icke efterföljs? Man har ju ingen möjlighet att drain något statsbidrag - en möjlighet som ju fanns fidigare. sade all de psykiskt utvecklingsstörda ärden mest eftersatta gruppen av de handikappade. På den punkten är jag heltöverens med . Det är därför jag har engagerat mig i dessa frågor.Om vi vill göra någonting för denna grupp handikappade, skall vi angripaproblemen på ett annat sätt än genom en diskussion om godkännande eller ickegodkännande av planer. Sedan sade att hon inte hört ett endaargument som styrker behovet av att upphäva bestämmelsen om socialstyrelsensgodkännande av omsorgsplanerna. Jag måste säga att jag inte har hört EivorMarklund framföra ett enda argument här som talar för ett bibehållande avförfarandet med godkännande av planerna. Jag vill säga ytterligare en sak när det gälleromsorgskommilléns arbete. Om det är något vi har tagit allvarligt på så är detfrågan om tillsynen av våra inrättningar för handikappade. Vi har ägnat myckettid åt den frågan, och'vi anser inte på något sätt alt skallsläppa denna tillsyn. Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda Låt migåterge följande av vad utredningen sagt: "För det första bör följautvecklingen av särskilda omsorger och närliggande områden i vårt land menockså internationellt. Denna uppgift har som syfte alt stimulera till initiativoch utveckling av de särskilda omsorgerna. Detta gäller både statlig lagstiftningoch andra åtgärder samt huvudmannens verksamhet och planering för utveckling.Denna uppgift ställer krav på insamling och dokumentation av erfarenheter inomomsorgsområdet. bör sedan i sin tur ge huvudmännen visstunderlag för planering av verksamheten. Som andra uppgift ser vi utvecklingsarbete i melodfrågor.Förutom all kan basera detta på insamlade erfarenheter,nödvändiggör dettaanknytning till forskningsinsatser. Del är då naturligt att socialstyrelsenpå olika vägar bidrar till genomförandet av denna forskning och medverkar tillatt forskningsrönen kommer verksamheten till del. En tredje uppgift för bör vara att svaraför allmän upplysningsverksamhet om handikappade, om lagfästa särskilda omsorgersamt om de rön och utvecklingstendenser som kan spåras både inom landet och iandra länder. Vi finner denna uppgift särskilt betydelsefull för att uppnå ökadmedvetenhet om handikappades behov och situation. I uppgiften kan ingå att iegen regi eller som stöd till andra medverka till att information sprids iskriftlig form eller via etermedia. Sådan upplysningsverksamhet kan ocksåbedrivas i form av kurser och konferenser." Vi har också framhållit all detta kräver god insyn i delandstingskommunala särskilda omsorgerna. Den verksamheten kommer här att varamycket värdefull, och det är nödvändigt att har denna kännedom. "tillsyn skall omfatta de särskildaomsorgerna i sin helhet, inbegripet både de handikappades och personalenssituation. Även enskild verksamhet som omfattas av habiliteringsnämndenstillsyn skall ingå. Vid tillsynen är det väsentligt att uppmärksamma denenskildes rättssäkerhet och tillämpningen av reglerna för förmyndare, gode mänoch kontaktperson samt de handikappades medinflylande. Beträffande personalenbör både arbetssituationen samt kompetens och utbildningsnivå vara frågor sombeaktas vid tillsynen." Jag ville framhålla detta för att verkligen markera att vihar tagit myckel allvarligt på tillsynsfrågan. Men det gäller också - del villjag poänglera - all vi har en ordentlig lokal tillsyn. Om del hade funnits den minsta oro för att gruppenpsykiskt utvecklingsstörda skulle få del sämre om vi slopade godkännandet hossocialstyrelsen, hade jag aldrig ställt upp på att slopa godkännandet avomsorgsplaner. Jag vill också säga att det är en enhällig omsorgskommitté somslår bakom delta ställningstagande. 79EIVOR (vpk) replik: Jag skall bara säga några ord om detta medargument för eller emot under denna diskussion. Jag vill nog påslå altSven-Gösta i början avsitt anförande gav ett mycket bra argument för att vi inte skall fatta beslut . Han sade nämligen alt ett beslut i den riktning som socialutskottet harförordat varken försämrar eller förbättrar för de utvecklingsstörda. Varförkunde man inte vänta med beslutet till dess alt man hade resultatet av remissenhos de 82 organisationerna, till dess att man hade helheten all bedöma efter,om nu beslutet varken försämrar eller förbättrar? tycker att jag borde angripa dessafrågor på annat sätt än att här diskutera planer. Den diskussionen har förtsbetydligt aktivare och med ännu större engagemang utanför detta hus - avmänniskor som säkerligen kan denna fråga lika bra som eller bättre än bådeSven-Gösta och jag. I övrigt är jag med på att de av verksamheter som pågår på detta område är viktiga och väsentligaverksamheter, och jag stöder dem stöder varmt. Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda 80SVEN-GÖSTA () replik: Jag har inte talat om . Vad jag sade var all jag hoppas att det blir ett bättre engagemangför denna grupp medmänniskor. Skall vi göra någonting för de utvecklingsstörda,krävs andra åtgärder än den åtgärd vi här diskuterar. Enligt skulle jag tidigare ha sagt attdagens beslut vare sig förbättrar eller försämrar. Nej, det gör del inte. Mendet förenklar, och det tycker jag är viktigt. Den debatt som har blåst upp har fört det tråkiga medsig alt det har spritts en mycket stor oro bland föräldrar, anhöriga och ävenpsykiskt utvecklingsstörda. De tror all del nu kommer att bli försämringar. Mankör in sig på landstingens sparplaner, alt vi lever i svångremspolilikenssamhälle osv. Visst är detta realiteter, men det finns ingenting i förslagetsom på något sätt kommer alt hindra landstingen från att driva den politik devill, eftersom det inte finns några gällande styrmedel. Ändringen kommeri det avseendet icke all ha någon betydelse. Jag ser också litet positivt på debatten. Den har del godamed sig att vi har fått en diskussion om de utvecklingsstördas situation. Denbehövs verkligen, för de utvecklingsstörda är en eftersatt grupp, som bör kommai fokus vid många tillfällen. Och del är min stora förhoppning att samma godavilja att slåss för de utvecklingsstörda som har visats även skall kommatill uttryck när vi skall behandla omsorgskommillénsbelänkande, för jag hoppas att statsrådet verkligen kommer med en propositionsnart. Jag är övertygad om att vi, om vi ställer upp bakom omsorgskommillénsbelänkande, kan medverka till att de utvecklingsstördas situation blir bättre.Men den debatt som förekommer och det beslut som här kommer att fallas -oavsett hur beslutet blir - kommer icke att göra någonting i den riktningen förde utvecklingsstördas situation. Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda 81BLENDA LITTMARCK (m); Det kom ett telefonsamtal ; Min sonär utvecklingsstörd, 18 år- hur skall det gå för honom när vi inte orkarlängre, när vi inte längre finns kvar? Jag vet alt många i sociaiutskollel och kanske många andrahar fått sådana samtal. Vi har dessutom fatt en uppvaktning från FUB. Del ärhelt klart att utskottet tar intryck av detta, och man börjar undra: Är delverkligen möjligt alt enbart borttagandet av denna granskning och godkännandetav planerna skulle kunna åstadkomma en så otäck situation som man nu har målatupp? Vi gick till verket med kanske mer än vanlig grundligheloch penetrerade vad detta förslag skulle komma att innebära. Men när man läserutskottets skrivning - där vi har byggt upp alla våra ställningsslaganden påvanligt sätt -finner man all del övergripande ansvaret i alla fall fill allrastörsta delen ligger kvar hos som fillsynsmyndighet. Vi har skrivit all har ett stort ansvarför den framlida utvecklingen på området. Jag håller med alla övriga talare omalt del är nödvändigt alt det går framåt. Det betonas i en fidigare proposition, som hartagit utan erinran, att del finns få områden där socialstyrelsensinspektionsverksamhet är så viktig som när del gäller just omsorgsvården.Riksdagen beslöt enligt denna proposition att tillsynen också bör innefatta enskyldighet att påtala om lagar och förordningar inte följs på det sätt regeringoch riksdag avser. Styrelsen bör också på anmodan av enskilda ellerorganisationer kunna granska påtalade förhållanden och uttala sig, om styrelsenfinner alt anmärkningarna är befogade. Detsamma gäller förhållanden som tas uppav massmedia. Jag ber er observera att del också var på anmodan av enskilda somsocialstyrelsen kunde skrida till verket. Vi har också understrukit betydelsen av attsocialstyrelsen utnyttjar möjligheten att utge allmänna råd omomsorgsverksamheten. Det är klart att man kunde ha starkare föreskrifter, menf. n. har man allmänna råd som ett offentligt styrmedel. Jag kunde mot denna bakgrund och genom det som utskottethar kommit överens om godkänna propositionens förslag. Och min oro för helautvecklingen lade sig efter del att vi hade gått igenom allt detta. Men del ärgivelvis viktigt att vi noggrant följer utvecklingen och kommer med nya förslagtill förbättringar, och den utvägen står hela liden öppen för oss alla. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med282 röster mot 28 för motionerna 24 av m.fl. och 37 av . 17 §Differentierade avgifter för pensionärer vid sjukhusvård den Föredrogs socialutskottets belänkande 1981/82:12 om differentierade _ . , ,, avgifterför pensionärer vid sjukhusvård (prop. 1981/82:22). Differentierade avgifter för pensionärer vid sjukhusvård 82 (vpk); Det beslut som kommer att fallas medanledning av regeringens proposifion om differentierade avgifter förpensionärer vid sjukvård är ytterligare ett steg tillbaka när del gällermänniskors lika värde. Det blir nu lagligt all utifrån subjektiva bedömningaravgöra vilka avgifter olika vårdbehövande skall betala för sin sjukvård. Trots den oro och tveksamhet som framgår av det flertal motionersom väckts med anledning av propositionen har socialutskottet enats om enändring i sjukvårdslagen. Utskottet har godtagit de skäl som anförts ipropositionen, nämligen all förslaget syftar fill att minska skillnadernamellan avgifter för äldre vid sjukhusvård och vid boende i ålderdomshem. Dessaskillnader anses ha lett till att sjukhusvård ibland eftersträvats inte avmedicinska skäl ulan av privalekonomiska skäl och vidare av att den nuvarandesjukvårdsavgiflen kan medföra betydande överskott på pensionen, sompensionären inte själv tillgodogör sig. kommunisterna anser inte de angivna skälensom övertygande för de åtgärder som föreslås. Först och främst anser vi delvara fel att jämställa vistelsen på sjukhus med permanent boende påålderdomshem eller i . Man väljer själv då man söker tillålderdomshem eller . Man måste fortfarande vara tämligen frisk och ärvid ansökningen beredd att inrätta sig efter en ny boendeform, ett nytt hemdär man kan leva tämligen självständigt med en viss form av trygghet, som mandå är beredd all betala för. Detsamma gäller inte för långtidssjukvården. Där finnsinte denna valfrihet. Där är man inlemmad i rutin, tvång och fastlagdabestämmelser. Patienterna i långtidssjukvården är unga och gamla med olikasjukdomar, från gravt handikapp till en rad sjukdomstillstånd som även drabbaryngre. Alla som efterfrågar sjukvård - del gäller även långtidssjukvården - harsäkert förhoppningen att fortast möjligt bli så friska alt de kan återvändatill ett normalare liv. Och jag har svårt alt tro vad som sägs såväl ipropositionen som i utskottets betänkande, att det nuvarande avgiftssystemetleder till att sjukvården utnyttjas av privalekonomiska skäl. Detta borde i såfall kunna lösas av sjukhusledningen på ett annat sätt än genom ettdifferentierat avgiftssystem, som blir både administrativt krångligt ochkostsamt. Detsamma gäller skälet om betydande överskott påpensionen, som pensionären själv inte tillgodogör sig. Enbart pension skapar välinga större förmögenheter. Om så vore fallet fanns ju all anledning att istället ändra arvslagarna i den riktning som vpk vid upprepade tillfällenföreslagit, dvs. ökad skall på arv och förmögenheler och då naturligtvis likagällande för sjuka som friska. 9 protokoll 1981/82:39-41 Differentierade avgifter för pensionärer vid sjukhusvård I likhet med många andra förslag som lagts av deborgerliga regeringarna verkar även detta förslag oövertänkt när det gäller dekonsekvenser det medför. Proposifionen utgår från att förslaget i störstautsträckning rör ålderspensionärer. Att det dessutom finns ca 400 000 förtidspensionärersom kan drabbas framgår inte - förtidspensionärer, många i unga åldrar somgenom sina sjukdomar kanske är i större behov av långtidssjukvård än deålderspensionärer som berörs. Ulskollet har i sin skrivning sagt alt vid bedömningen avavgiften skall stor hänsyn tas till den enskilde individens behov. "Utskottet vill därför starkt understryka vikten avatt de nya reglerna inte får en schablonmässig tillämpning ulan all del alltidprövas huruvida en jämkning av avgifterna bör ske med hänsyn till individensbehov i del enskilda fallet." På ett annat ställe sägs det:''Ulskottel anser alttillämpningen av de föreslagna avgiftsreglerna måste ske med stor varsamhet ochatt rehabilite-ringssynpunklen måste ägnas stor uppmärksamhet vid fastställandeav avgift." I propositionen understryks också bostadens storabetydelse för den enskilde när del gäller att återfå möjligheterna till ettfriskare liv. Utskottet ansluter sig till den uppfattningen och framhåller attstor generositet bör prägla synsättet när del gäller människors möjligheter aftbehålla sin bostad. Allt delta låter naturligtvis tryggt och bra-att hänsyn skall tas till olika behov. Men när man sedan läserLandstingsförbundets cirkulär AC 42/81 - som omfattar ett stort antal sidor -om hur avgifterna skall tas fram, då viker trygghetskänslan. Det nyaavgiftssystemet medför all ett avgiftsbeslut skall tas i varje enskilt fall påbasis av individens betalningsförmåga. Och när det gäller att få fram betalningsförmågan är delett stort antal faktorer som skall undersökas. Det gäller olika pensioner,livräntor, vissa skaller, sidoinkomsler, eventuella förmögenheter och inkomsterav faslighet, där olika beräkningsgrunder skall utgöra underlag. Vissa uppgifter finns på dala, och dem skall man hatillgång till. Men som underlag för både och ADB-baserad tillämpningkrävs enligt cirkulär att uppgifter samlas in manuellt isamband med att patienten avses inrapporterad i systemet. Men avgiften är inte klar med detta.