prot · G50987 · 1981-12-31 00:00:00 — Man tardet säkra före det osäkra - och i detta fall finns det risk för att det säkrablir att inte göra någonting alls. Ungdomsarbetslösheten är nu sä allvarlig,att man inte får tveka pä någon enda punkt när det gäller att fullt ut skapaalla tänkbara förutsättningar för ungdomarnas inslussning till det reguljäraarbetslivet. Med det anförda yrkar jag bifall tillreservationerna nr 3, 4, 5, 6 och 7. 81LARS ULANDER (s) replik: ger regeringen rosor för dethär förslaget, och det vore väl oanständigt av att inte göra det,eftersom han blivit tillfredsställd i mycket mycket hög grad. Pendeln kan gå för långt när del gäller tryggheten, sägerSten , och han har hittat någon i som berättat att det här medtrygghet i anställningen är rysansvärt. Men förhållandet är ju det att lagen omanställningstrygghet är ell mycket skört käril. Den är ingenting som ger någonanställningstrygghet i slutvarvet, det vet vi. 153 000 människor går arbetslösa, naturligtvis till följdav en mycket dålig politik från regeringens sida. De människor som har fått gåfrån sina jobb har talar om hundraprocentig anställningstrygghet- hur det skulle gå till att få en sådan vet jag inte. Jag bara konstaterar attvi inte heller har nägon sådan trygghet. Jag tycker atl Slen , som ändåbör kunna en del på det här området, inte skall använda sig av dendiskussionstekniken. Närmastoanständigt tycker jag atl det är att använda ungdomsarbetslösheten somargument för att riva upp den dåliga anställningstrygghet som vi har. Man sägeratt vi har en sä fantastiskt stor ungdomsarbetslöshet att vi nu måste se tillatt riva upp anställningstryggheten. Jag är inte säker på att sakfrågan tjänar pä en fortsatt diskussion närman utgår frän den grunden. En grupp i samhällel som mer eller mindre häller påatt gä under pä grund av att vi inte kan ge den arbete används som slagträ i endebatt om anställningstryggheten. Jag skulle som sagt inte vilja fortsättadebatten i de banorna. Det bör finnas andra sätt att försvara reaktionäraståndpunkter. 82 ()replik: Debatten här gäller inte huruvida vi ifrågasätter del anställningsskyddsom finns för den som redan har anställning, utan debatten gäller hur viskall kunna underlätta för dem som står utanför arbetsmarknaden att komma indär och få arbete. Det är solidariteten med dessa grupper som frågan gäller.Var finns den så mångomtalade solidariteten frän socialdemokratins sida i denhär debatten? Vihörde till protokollet läsa in ett uttalandefrån och TCO. Det mest väsentliga för är tydligen attföra fram de centrala fackens synpunkter i det här sammanhanget, men han haringenting till övers för våra förslag och synpunkter för att underlätta förarbetslösa ungdomar att komma in pä arbetsmarknaden. Jagredovisade i mitt anförande hur de avtal som finns på området ser ut . Jaghar tagit med mig hit exemplar av flera sådana avtal: grafikernas avtal.Fabriksavtalet, Skogs- och Träavtalen, pappersindustrins avtal ochinstallationsavialet pä elektrikerområdet. Avtalen är många, och de täcker enväldigt stor del av arbetsmarknaden. Tillsammans med verkstadsavtalet, som jagciterade ur i mitt inledningsanförande, täcker de en mycket stor del avLO-kollektivet inom SAF-omrädet. Men gemensamt för reglerna i alla dessa avtalär att de i flera avseenden ligger på en klart lägre nivå än reglerna i det nyalagförslaget. Dessutom innebär flertalet av bestämmelserna de facto en lokalvetorätt, och det är väl den vetorätten som ville slå vakt omgenom sin uppläsning av uttalandel från och TCO. Detta läggs dåovanpå de ytterligare restriktioner och förutsättningar som i avtalen skallvara uppfyllda för att man över huvud taget skall kunna tänka sig enprovanställning. Jagskall citera ur det grafiska avtalet för att visa vad det handlar om. 11 § mom.b) står del: "Med stöd av lokal överenskommelse kan arbetsgivare ocharbetstagare träffa skriftligt avtal om provanställning för varje särskilt falldär sociala,medicinska eller andra särskilda skäl föreligger. Provanställning får ejöversfiga . Om annat ej överenskommes, skall för provanställninggälla en ömsesidig uppsägningstid av ." Detta visar verkligen vilken skillnad del är mellan värtförslag och de avtal som gäller. 83 () replik: Jag har inte påstått att det förslag som nuhar framlagts i god sämja mellan och arbetsmarknadsministerIngemar skulle vara ett likadant avtal som de avtal som träffas med defackliga organisationerna. En jämförelse mellan de möjligheter somlöntagarorganisationerna nu har och vad man kommer att få när den härlagstiftningen kommer att sättas i sjön visar helt klart att det är fräga om enförsämring. Jag tycker dock det är litet larvigt att göra en sådanjämförelse. Rätten att anställa har ju arbetsgivaren . Varför skallprovanställningen i sig finnas? Ja, det kan man ju diskutera. Men detta måavgöras mellan parterna på arbetsmarknaden var för sig inom varje avtalsområde.Även med den lagstiftning som gäller tillsvidareanställning är arbetsbrist jualltid ett skäl för att ett jobb upphör. Vi ser massor av sådana exempel - detgår 153 000 människor arbetslösa , . Alla dessa har skilts fränsina jobb, trots den här lagstiftningen, som man påstår skall vara alldelesomöjlig att använda på arbetsmarknaden. Det här ;Förslaget är naturligtvis en beställning från deintressenter som så troget tjänar, arbetsgivarna, som vill få enmöjlighet att slippa ifrån att löntagarna lägger sig i verksamheten. Utifrånden utgångspunkten är det klart att arbetar duktigt. En sak skall vi vara fullständigt pä det klara med: När vifår en majoritet av socialdemokrater här i kammaren - jag upprepar detta,eftersom det är viktigt- kommer vi att lagstiftningsvägen återinföralöntagarnas möjligheter att fortsättningsvis via sina organisationer påverkalagen. 84 () replik: fortsätter att motarbeta ochangripa varje initiativ för att liberalisera de här lagarna. Lagen är ju närdet gäller anställningsskyddet så utformad att de som redan har arbete har fåttett ökat skydd, medan de som är arbetslösa har försatts i en än mer ogynnsamsituation över tiden. De bestämmelser som finns och de avtal som har tillkommitpå större delen av arbetsmarknaden innebär att trösklarna in på arbetsmarknadenhar höjts. Ingen vill ifrågasätta skyddet för dem som har enanställning - den uppfattningen har jag gett uttryck för två gångertidigare här i debatten. Vad saken gäller - och det vill jag slå fast - är attskydda dem som är arbetslösa. Och det är här som det verkligen brister i denannars så omtalade solidariteten. De avtalsom har tillkommit har fått en sådan utformning - jag har nyss visat på exempel - att manhämmat inslussningen på arbetsmarknaden. Och den uteblivna tillämpningen i storskala av dessa avtal bekräftar att man måste göra en ändring sä att dessarestriktioner och spärrar in pä arbetsmarknaden tas bort. Det är det saken gäller. Jagskall avsluta med att citera , som inte torde vara obekant för LarsUlander. I en artikel i citerar ett brev som han har fåttfrän . har tackat för ett brev som artikelförfattarenhar skrivit till honom och fortsatt på följande sätt: "Efterallt som skrivits och sagts om Åmanlagarna sä borde folk förstå min synpunklatt dessa måste prövas i verkligheten innan de kan bedömas slutgiltigt. Man kannämligen inte formulera lagar som skall täcka småföretag och jättekoncerner,olika verksamhetsområden såsom teatrar, tidningar, skogshantering,byggnadsindustri, sjöfart m. m. Detvar från dessa utgångspunkter som en mängd väsentliga punkter i lagarna gjordesdispositiva, men jag har intryck av att det saknats flexibilitet härvidlag.Förargad har jag blivit överalt den dåvarande regeringen ändrade vårt förslagbeträffande provanställning. Vi hade föreslagit att tidigare praxis skullegälla inte minst med hänsyn till att de starka fackliga organisationerna kanbeivra påtagliga missbruk. Ändringen var märklig då vår utredning var enhälligpå denna punkt." Jagvill påpeka att det i utredningen ingick fyra arbetstagarrepresentanter och enarbetsgivarrepresentant. Viskall vara beredda att rätta till det som har gått snett för att görautvecklingen mer flexibel och underlätta för dem som är arbetslösa att komma inpå arbetsmarknaden. Det menade , och det menar vi ocksä. Tredje vice talmannen anmälde att anhållit att till protokolletfå antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 85 (vpk): Regeringens förslag till förändringar i lagen om anställningsskydd,att införa generellt tillåten provanställning och tillfällig anställning vidarbetsanhopning, är, som det redan har sagts, en utmaning mot helaarbetarrörelsen. Som ocksä redan har sagts: Förändringarna är åter ett exempelpå hur regeringen har utfört ett beställningsarbete ät . Provanställningenmåste ses mot bakgrund av kravet att alla skall ha ett arbete. Alla partiersäger sig sträva efter detta, men man kan inte se det i den borgerligapolitiken - där är det bara en läpparnas bekännelse. Arbete åt alla i dagensläge kan förverkligas bara genom att man skaffar flera jobb och nya jobb.Provanställningen kommer att skapa endast en marginell ökning av jobben, ochman kan fråga sig hur de jobben kommer att vara beskaffade. Detkrävs en planerad och målmedveten satsning på näringspolitiken och helt nyautgångspunkter för sysselsättningspolitiken. Och den enda fram-8 Riksdagensprotokoll 1981/82:85-87 gängslinjen är attskapa 100 000 nya, samhällsnytliga arbeten och satsapå att skapa 100 000 nya industrijobb . Menar man allvarmed talet om arbete åt alla, måste man också väga in de teknologiskaförändringarna och anpassa t. ex. arbetstiderna till dem. Det är alllsä dagsatt besluta om en nedtrappning till sex timmars arbetsdag.. Lagenom anställningsskydd tillkom efter flera årtiondens facklig och politisk kamp.Den är inte fullkomlig, men den är ett skydd mot arbetsköparnas mesthänsynslösa tilltag. Den ger ocksä ett visst mätt av trygghet, men lagen byggeri grunden pä arbetsköparnas rätt att bestämma var och hur mycket jobb soriiskall finnas. Vpk var när lagen antogs kritiskt.pä många punkter, bl. a. motatt lagen inte mer ingrep i arbetsköparnas maktfunktion. Närnu regeringen och utskottet föreslär att provanställningar skalltillåtas är det ett uttryck för den borgerliga människosynen: den mänskligaarbetsinsatsen är en vara på marknaden - vilken vara som helst, som kan köpasoch säljas. Det borgerliga människovärdet i arbetslivet utgår från tillgång ochefterfrågan samt lönsamhet - om det är lönsamt i fräga om kortsiktiga vinster.Eftersom provanställningar främst riktar sig till ungdomen, innebärregeringens förslag att ungdomens öde skall avgöras av marknaden. Arbete äringen rättighet. Däremot är det en grundläggande rättighet för alla socialisteratt ha ett arbete. Och det finns i samhället plats för en arbetsinsats. Jagkan ge exempel på hur marknaden fungerar. Om vi får en överprodukfion av äpplenett år, pressas priset väldigt hårt, sä att man kan sälja äpplena. Eller ocksåsorteras de äpplen ul som inte är bra, och man säljer alltså de bästa. De andrafår ruttna bort. Med ungdomen händer samma sak. Lönerna pressas ner. som ett exempel! Genom provanställningar kommer arbetsköparnaatt få ytterligare ett utsorteringsinstrurnent. Det blir de bästa pä marknadensom får arbete. Resten fär sä att säga ruttna bort. Visserligen packas de häräpplena om på marknaden, så att de inte ruttnar sä fort, dvs. ungdomar får beredskapsarbeten och en och annan provanställning. Men det är i stort förruttnelse som man ger arbetskraften . Det luktar illa - det är ettruttet inslag. NärSten säger att tröskeln för ungdomar att komma in på arbetsmarknadenär för hög, kan man ju svara att enligt det här förslaget blir den tröskel somhindrar dem att komma ut frän arbetsmarknaden för läg. Det är just där somutslagningsmekanismen är farlig. Förhoppningsvis kommer om en stundatt avvisa regeringens förslag. Om den inte gör det, instämmer jag helhjärtat iLars Ulanders löfte, vi får väl kalla det sä, att beslutet naturligtvis skallrivas upp, om borgarna hamnar i minoritet efter valet. Det här förslaget måsteavvisas, för det ger inte nämnvärt fler jobb. Det är andra åtgärder,förbättringar av lagen, som behövs i stället; 1.Man måste införa obligatorisk arbetsförmedling för att minska utsorteringen avarbetskraft. Man bör också, som vpk har föreslagit, införa en ungdomsgaranfioch ta ansvar för alla ungdomars arbete. Det kan handhas avarbetsförmedlingarna, som dä fär en klar och bra status. Då kommer man inte attarbeta sä att säga i det tomma, utan man kommer att ha en meningsfullsysselsättning på arbetsförmedlingarna. Nya regler börinföras, så att man kan utnyttja främjandelagen och därmed placera handikappadepå arbetsmarknaden. De fackligaorganisationerna ges vetorätt mot arbetsköparnas åtgärder i vad gällerpermitlering, avsked och nedläggning av företag eller delar av företag. Ingen skall fåavsked på grund av deltagande i strejk. Lagen om anställningsskyddmisskrediterar strejkande. Anställda gesrätt till full lön från första permitteringsdagen. I motion 330 till föregåendeårs krävde vpk just detta. Vi vet hur värt näringsliv ser ut . Man driververksamhei för vinst. Man tar inte särskilt stort ansvar för de anställda. Såfort vinsterna kommer i fara permitteras de anställda. Kapitalägarna undandrarsig då ansvaret och överlastar det på samhället och A-kassorna. Det betyder attden som permitteras skall ha permitteringslön . Det finnsexempel på det i . Det är naturligtvis ett viktigt och bra krav. Annarskan man, som man nu gjort, laborera med korttidsvecka. Man kan också enligt enAD-dom se till att den femte semesterveckan för en del inte blir vad den varavsedd att vara. Med anledning av vår motion 330 framställer jag ettsärskilt yrkande, som har utdelats till kammarens ledamöter, med en lagtext somtillgodoser dessa krav. Yrkandet har lydelsen: "att med anledning av motion 1980/81:330beslutar anta följande Förslag till Lag om ändring i lagen om anställningsskydd(1974:12) Arbetstagare, som blir permitterad har rätt till lön och andra anställningsförmåner för permitleringstiden, såvida ej permitteringen är en följd av att arbetet är säsongsbetonat eller annars till sin natur icke sammanhängande. Arbetstagare, som under anställningstidenhar varit permitterad eller sammanlagt mer än 30dagar under samma kalenderår, har rätt till lön och andra anställningsförmånerför överskjutande permitteringstid, såvida ej per-mitteringen är en följd avatt arbetet är säsongsbetonat eller annars till sin natur icke sammanhängande. Förmånersom----------------- motsvarande tillämpning. Omanställningsförmån------------ icke sammanhängande. Denna lag träder i kraftden ." Regeringenskrav i proposition 1981/82:71 mäste alltså i dess helhet avvisas. Det har vpkföreslagit i motion 160. I reservation 1 tillstyrks värt yrkande, och därförinstämmer jag i yrkandet om bifall till reservationen i denna del. Ireservation 1 tillstyrks däremot inte de vpk-krav i fem punkter som jag nu harräknat upp. Jag yrkar därför bifall till motion 160. Det är bara att med ettvisst beklagande konstatera att SAP tydligen inte vill förbättra lagen omanställningsskydd utom när det gäller permitteringsreglerna. Man har emellertidchansen att vid voteringen instämma i vårt yrkande med anledning av motion 330,vilket innehåller ett förslag till lagtext. är det bara att registrera att regeringens förslag tillprovanställning visar denna omänskliga människosyn. Som jag och vi socialisterser det visar man ett förakt för människan genom atl släppa fram ytterligareett utsorteringsinstrument ovanpå alla andra. Även om en provanställning skullege en marginell ökning av sysselsättningen, är de negaliva effekterna sä storaoch allvarliga att en provanställning aldrig kan accepteras. För den borgerligapolitiken är inte "arbete åt alla" ett allvarligt politiskt mål.Därför blir valet för dem som finns utanför arbetsmarknaden egentligenatt vara arbetslös eller provanställd. Det är inget tilltalande val. Det krävsandra åtgärder än att införa provanställning. Därför,herr talman, yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 2 samt till motion160, och motion 330 enligt det särskilda yrkande som är utdelat. Vidare yrkarjag bifall till motionerna 1084 och 295. Nägrasynpunkter på det som har sagts i debatten. LarsUlander började med att erinra om hur det gick till när utredningen avbröt sittarbete. Jag trodde faktiskt att han ville glömma bort detta, eftersom detknappast är något ärorikt förflutet i den socialdemokratiska historien. Skäletvar att regeringen lät meddela att vi skulle lägga fram förslag på dettaområde, dvs. införa i lag rätten till provanställning. När man fick reda på detbröt man upp frän utredningsarbetet. Det är till att vara prinsessan pä ärten,skall jag säga! Blirdet så i fortsättningen, , att om ni inom socialdemokratin inte fårsom ni vill i alla utredningar, träder ni ut ur utredningsarbetet? Är det på depremisserna som utredningsarbetet skall pågå i fortsättningen? ' också upp frågan om samspelet mellan vad som står i lag och i avtal. Det ärriktigt att man beträffande så gott som alla arbetsrättsliga lagar förutsätteratt de kan eller skall kompletteras med avtal. Men pä de centrala punkterna gerlagstiftningen en vägledning om vilken ordning som skall gälla för den händelseavtal inte träffas. Detvar ingalunda så att man utgick ifrån att provanställning inte skulle förekommanär man 1974 stiftade denna lag. Tvärtom gjorde man i förarbetena uttalanden omdetta, men det överlämnades till parterna all träffa avtal utan någonvägledning av lagstiftningen. Pä den punkten är detta ett undantag. I annanarbetsrättslig lagstiftning är det klart utsagt vad som gäller om avtal inteträffas. Och avtal och lagstiftning är verkligen samspelta och drar i sammariktning. LarsUlander säger att utsorteringsproblemet blir större. Enligt honom ökaruislagningen pä arbetsmarknaden, när det nu ges möjligheter tillprovanställning på hela arbetsmarknaden. säger t. o. m. atlsamma omänskliga syn på arbetskraften som finns i avtalen - jag förmodar i allafall att det var så han menade - nu skall skrivas in i lag. Är, ,erfarenheten av avtalen på dessa punkter att uislagningen har ökat? Är det föratt möjliggöra ökad utslagning som de flesta organisationer på arbetstagarsidanhar accepterat avtal om provanställning? Jag har faktiskt högre tankar än så omde anställdas organisationer. Jag tror inte att de skulle gå med på någontingsådant. Försök, , förklara för mig och gärna för alla andra hur detsom accepteras i avtal kan bli så vederstyggligt när det skrivs in i lag! s. k. förutsattes dessutom att möjligheten tillprovanställning skulle öppnas i lag. Förslaget stöddes av LO:s och TCO:srepresentanter i utredningen. Det stöddes ocksä av organisationerna när de iremissomgången yttrade sig över lagstiftningsförslaget. Försök, ,förklara för mig och gärna för alla andra hur det som 1973 var en avorganisationerna omhuldad åsikt mindre än kan bli ett angrepp päfackföreningsrörelsen! Tillyttermera visso har socialdemokraten och förre TCO-ordföranden , somdå var ordförande i utredningen, hållit fast vid sin åsikt att detta är en säcentral fräga att rättigheten till provanställning bör skrivas fast i lag.Förklara, , för mig och gärna för alla andra hur den gamlehedervärde socialdemokraten och förre TCO-ordföranden dä och senare skullekunna göra sig skyldig till något som är ett angrepp på fackföreningsrörelsen!Det är inte trovärdigt att lägga upp debatten på det viset. Vihar vidare tagit de avtal som finns på tjänstemannaområdet och t. ex.transportområdet som utgångspunkt när vi har utarbetat lagförslaget på dennapunkt. Vi har alltså i lag kodifierat vad parterna på arbetsmarknaden haraccepterat i avtal. Sänågra ord om permitteringsrättén. Som jag sade i mitt anförande är detobegripligt att man från socialdemokratiskt häll lägger så stor vikt vid attett förslag om just permitteringsrättén saknas att man inte alls vill vara medoch diskutera övriga lagstiftningsfrågor. För det första finns det inget somhelst samband. Man bör kunna diskutera kvaliteten pä äpplen för sig ochkvaliteten på päron för sig. Fördet andra kunde det mycket väl ha funnits ett sådant förslag, om intesocialdemokraterna och LO hade brutit upp frän utredningen. Det finns anledningatt låta det komma till allmänhetens kännedom att det i utredningen fanns ettlångt framskridet förslag, som ett par hade kunnat se dagensljus i betänkandetrycket, om utredningen hade fortsatt. Man skulle kanske, LarsUlander, för alla dem som riskerar att bli permitteradetala om atl det inte kom fram något sådant förslag, därför att man fränsocialdemokratiskt häll ville göra en politisk poäng av och skapa litet bulleroch bång kring att man bröt upp frän utredningen. Att sedan komma och säga attdel inle finns något förslag på den punkten i propositionen, när man själv harförorsakat att utredningen inte kunde slutföra sitt arbete, är att vara välfräck i sin uppläggning. har överräckt litet rosor och även litetris. Rosorna fär väl stå där till glädje för vem som vill. Det är riset jagskall kommentera. Jag har litet svårt att hänga med i . Det är egentligen bara en punkt som jag vill ta upp, och det ärhans påslående att jag skulle ha utiovat 100 000 jobb efter i är.Jag kan inte gå i god för allt vad tidningarna skriver, men jag vel vad jag harsagt. Jag har sagt att jag refererat lill att småföretagens organisationer harutlovat att en nyrekrytering i den storleksordningen skulle bli verklighet, omman fick möjlighet att provanställa. Jag har här i kammaren och vid flera andrafillfällen uttryckt mycket stor skepsis till de beräkningarna. Jag trorfortfarande inte pä att detta skulle bli fallet, men jag villgärna bli överraskad i positiv riktning. Vad jag sade vid det tillfälle som åberoparvar, att om en tiondel av det som småföretagarorganisationerna har utlovatinfrias, kommer jag att bli utomordentligt tillfredsställd. Därifrån kommer,, de 10 000 jobben. Jag prutar alltså . Och skulle de 10 000jobben komma till ständ är det utomordentligt glädjande. Min inställning harvarit - och den har jag tidigare redovisat här som svar pä frågor m. m. - attom en lagändring på den här punkten ger en enda pojke eller flicka jobb somannars inte skulle ha fått ett jobb, så är ändringen motiverad, därför att deninte försämrar tryggheten för den som redan har arbete. Det är en tillräckliggrund för mig för att jag skall föreslå alt i lag slår fast det somredan finns tillämpat i avtal. 87LARS ULANDER (s) replik: kommer in på utredningen somsprack. Vi har ju en tradition i detta land som innebär att vi först utreder,sedan gär till prövning och slufligen lägger fram förslag till beslut. Det ärden vanliga gången, som är beprövad och accepterad. Men vad hände med dennautredning, som jag påstår tillkom av rent taktiska skäl? Jo, när utredningen satt och arbetade för att föra fram förslag, som regeringenskulle få pröva - går statsministern upp med sin regeringsförklaring och sägeratt regeringen senare kommer att lägga fram förslag om vidgad rätt tillprovanställningar inom ramen för en ny lag om anställningsskydd. Han går alltsåut och berättar för och för svenska folket - innan man har sett någotsom helst förslag från den utredning som man själv har tillsatt - ati: man harbeslutat att göra en förändring och att försämra den lagstiftning som finns. Tycker då statsrådet att det är anständigt ochatt man kan kräva att folk skall sitta i en utredning och fortsätta att utredasaker, när de vet att vad de kommer fram tilloch redan har bestämt Nr 87 regeringen totalt struntari vad som skall göras? Skyllnu inte på utredningen för alt det inte har lagts fram förslag ompermitteringsfrägorna! Hade det funnits den minsta ambition hade detsjälvfallet funnits ett sådant förslag i denna proposition. Men det harnaturligtvis inte funnits nägon sådan ambition - när det är fråga omförbättringar för löntagarna lägger man inte fram några förslag. Man färnämligen inga signaler, som det uttrycks, frän näringslivet och . Sedankom arbetsmarknadsministern in pä detta med . Lägghonom åt sidan!