prot · G50924 · 1981-12-31 00:00:00 — Vi har världens största offentliga sektor. I vår ekonomiska politikingår som ett viktigt led att försöka bringa ned de offentliga utgifterna. Dåmåste vi se över hela fältet, även det ^arbetsmarknadspolitiska området. Deförslag som vi framfört på det arbetsmarknadspolitiska området slår inte på detsätt som ^Leijon vill låta påskina. Tvärtom får vi genom besparingarpå detta och andra områden resurser att hjälpa dem som mest 10 protokoll1981/82:23-24 Onsdagen den 11 november1981 Och det ärjust de arbetslösa människorna. Det har jag talat om redan i mitt förstainlägg. 75 ^HENRICSSON(vpk); Vi behandlar nu flera ^betänkanden. tar i sittbetänkande nr 1 ställning ^lillregeringens förslag om besparingar på arbetsmarknadspolitikens ochregionalpolitikens område. Utskottet behandlar även ett antal motioner somgäller samma frågor. Dendebatt som vi upplevde här var intressant så till vida ^atl man lätt kundefå det intrycket alt här stod emot varandra två olika uppfattningar om gradenav insatser för att bekämpa arbetslösheten. Men del är ju inte det sakengäller. Här föreligger ett konkret förslag om att spara på arbetsmarknadspolitikensområde. Gentemot detta har arbetarpartierna anmält en avvikande mening motbakgrund av den arbetslöshetssituation som vi har i landet. Menregeringen fullföljer sin ^svångremspolitik^,^ och verkningarna av denna blirsynnerligen skadliga då det gäller sysselsättningspolitiken. Arbetslöshetenökar kraftigt, och vi är nu uppe i över 130 000 öppet arbetslösa. Men tilldessa öppet arbetslösa måste man ju lägga alla som är dolda bakom olikaformer av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Dit hör de omkring 300 000 kvinnorsom vill komma ut i förvärvsarbete men som inte får det. Dit hör också alla desom är förtidspensionerade av arbetsmarknadsskäl. Jaghar tittat på ökningen av folk i skyddad verksamhet och i arbete med lönebidragoch försökt bilda mig en uppfattning om tendensen. Följande är att berätta. År1960 sysselsattes ca 1 900 personer vid verkstäder för skyddat arbete ochknappt 1 500 i ^s. k. arkivarbete, vilket motsvarar vad vi nu kallar arbete medsärskilt bidrag. , berördes 10 700 resp. 8 300 perso^ner. senare uppgiften inkluderas ^halvskyddat arbete. Ökningen fortsatte under^1970-lalet, och sysselsattes 22 400 personer i skyddat arbetemedan nästan 30 000 hade anställning med lönebidrag. Alltså: Utvecklingen hargått från totalt 3 400 personer åtgärdade 1960 till 52 400 personer 1980. Detär viktigt att se den offentliga sektorns tillväxt till stor del som ettresultat av utvecklingen inom den privata sektorn. Industrins strukturomvandling,framdriven av kapitalets krav på maximal avkastning, har krävt ökadesamhällsinsatser - inte minst för att ta hand om många utslagna och mildraverkningarna av vinstjakten och kriserna. Betydande insatser har samhället sombekant fått lämna för att klara de omfattande folkomflyttningar som hängtsamman med strukturomvandlingen i näringslivet. Avbetänkandet framgår att sysselsättningen i industrin fortsätter att minska - numed ca 30 000 , till samma månad . Dettahar pågått och skapar nya arbetslösa - eller friställda, som detheter på finare språk. skrift utgiften av intervjuas en direktör, och han sägerföljande, som är illustrativt; Inom industrin jagar vi kostnader. Vi vill sänkautgifterna. Vi har mätinstrument för hur lönsamhetenutvecklas. Hålls inte utvecklingen inom de nödvändiga ramarna vidtar viåtgärder. Ofta måste människor "lämna skutan". Det ärhögst troligt att det direktören här beskriver är ägnat att öka effektivitetoch produktion i det enskilda förelaget. Men är det ulan minstatvivel så att denna rationalisering för ökad profit minskar antalet jobb. Ochnär massor av företag - det rör sig ju inte bara om ett - gör på samma sätt,säkert med övertygelsen att detta är rätt och riktigt ur det enskildaföretagets synpunkt, då växer arbetslösheten till ett samhällsproblem av storamått. Ligger dåfelet i alt man eftersträvar en rationalisering av produktionen? Nej, detligger på ett annat plan - i bristen på samordning mellan olika delar avnäringslivet och i bristen på planmässighet, samhällelig kontroll över kredit-och investeringsströmmarna och en ekonomi som sätter medborgarnas behov icentrum. Antaletarbetslösa ungdomar i åldern uppgick till 61 000 mot43 000 . Bara på en månad har antalet ökat med 10 000-^från augustitill september. av flickorna är nu arbetslösa.Arbetslösheten förstör, bryter ned och ^passiviserar. I en ålder då arbetslivetjust skall börja, i en ålder då människan kanske är som mest känslig, kanarbetslösheten bli till ett förkrossande slag. Har vi rätt att göra så mot vårungdom? Nej, det måste vara verkligt angeläget att ta medel ur den gemensammakassan, ur den offentliga sektorns kassa, och motarbeta den destruktivaarbetslöshetens gissel. ondgörsig och de borgerliga partierna i stället oftaöver den växande offentliga sektorn. Man gör kampanj för ^atl banta dennasektor. Låt mig, herr talman, dröja ett litet ögonblick och ställa någrafrågor; Vem skulle ha mildrat brutaliteten i den sociala ^utslagningen, om viinte hade haft en så pass utbyggd gemensam sektor som vi har? Hur skulle vårdenav barn och gamla ha sett ut? Och är det inte, förresten, ett faktum att denoffentliga sektorn utgör en ansenlig marknad för den svenska industrin? Någonhar sagt mig ^atl det rör sig om beställningar på 70 miljarder . Dessutom ärdet här fråga om en framtidsmarknad. Just den offentliga sektorn, dengemensamma sektorn, är den sektor som innehåller krav på produkter som kaninnebära förnyelse i produktionen. Det kan exempelvis gälla ny utrustning förmedicin, för vård. Det kan vara ny utrustning för energiutvinning och nyutrustning för en modern transportapparat. Man kan påstå att den offentligaverksamheten numera är en grundförutsättning för näringslivet. Denna sektor ärverkligen inte så mycket ^problemskapande som fastmer problemlösande för deprivatkapitalistiska företagen. Även om man måste vara kritisk mot en vissbyråkrati och bekämpa den, så kommer man inte ifrån att såväl nutiden somframtiden förutsätter en integration mellan Onsdagen den 11 november1981 Onsdagen den 11 november1981 social sektor ochproducerande sektor i en planmässig hushållning, dvs. det vi kallar socialism. bakåt i historien är det ett faktum att mer och mer av ^miljöskapandet för företagsamhetoch produktion har övertagits av den offentliga sektorn. Mer och mer avservice, utbildning, arbetsmarknadspolitik osv. har omhändertagits av samhället- av den sociala sektorn^,^ om jag så får uttrycka mig. Detta är en indikeringpå ^atl det numera finns anledning att uppmärksamma en sorts sammansmältningmellan den rena produktionen och den offentliga sektorn. Det finns ett tydligtsamband mellan den kraftigt ökande offentliga sektorn och den privata sektornstilltagande problem. Det är inte min iakttagelse, utan det är iakttagelser somär gjorda och finns publicerade av i en skrift somheter Fem slutsatser om den offentliga sektorn. Det är klart att den privatasektorns tilltagande problem, problem som började , gårparallellt med en ständigt växande insats från den offentliga sektorns sida.Den offentliga sektorn har expanderat framför allt såsom en följd av de problemsom näringslivet brottats med. Menregeringen går till angrepp mot de sociala delarna av den offentliga sektorn.Den dröjer med att exempelvis sätta in resoluta åtgärder mot den snabbt växandearbetslösheten. Man prutar kraftigt på AMS begäran om anslag, och man föreslåren rad ^s. k. besparingar som är ägnade att försämra sysselsättningen. Vad ärdet då som är vägledande? Jo, vägledande är den av och bedrivna kampanjen till förmån för dekapitalistiska marknadskrafternas blinda spel. Genom nedskärningar i privat ochoffentlig konsumtion skall kapital och arbetskraft friställas förexportindustrins behov. Arbetslösheten skall pressa ner lönerna, och densvenska industrins konkurrensförmåga skall därmed förbättras. Men i nuvarandeekonomiska konjunkturläge strävar ju alla kapitalistiska länder efter ^atl ökasin export och stärka sin internationella konkurrensförmåga just genom sammametoder - genom arbetslöshet och reallönesänkningar. Om alla länder blir likaframgångsrika i denna strävan, så måste den inbördes konkurrensförmågan förblioförändrad. Vänsterpartietkommunisterna hävdar att alla människor skall ha rätt till ett meningsfulltarbete, men står mer än en halv miljon människor utanför den ordinariearbetsmarknaden. Just därför måste samhället bedriva en aktivsysselsättningspolitik och skapa nya jobb. Det är bl. a. fråga om ettlångsiktigt program för hundratusentals nya jobb både inom industrin och inomdet allmänna. Ungdomarna måste garanteras rätten till arbete, utbildning ochpraktik. Detta är nödvändigt också för en sund regional utveckling, förbostadsbyggande, för förnyelse av kollektivtrafiken och för en alternativenergiförsörjning med avvecklad kärnkraft. Påkort sikt måste AMS tillförsäkras begärda anslag för att söka klara de akutasvårigheterna genom olika former av beredskapsarbeten och utbildning.Det är nödvändigt, om man vill motverka den kommande vinterns sväraarbetslöshet. AMS måste få det begärda anslaget. Utskottetbiträder regeringens förslag om att slopa detaljplaneringsbidraget medhänvisning till dess obetydliga effekt. Enligt vår mening finns det anledningalt satsa på en offensiv, mera långsiktig sysselsättningsplanering, t. ex. nyaindustriarbetsplatser. Vi gör därför gällände att detaljplaneringsbidragetskall finnas kvar och ges denna inriktning. Detsamma gäller lönebidraget.Utskottet vill all nu utgående lönebidrag skall försämras. Enligt vår meningskapas härigenom oro och otrygghet bland berörda. Det är de handikappade detgäller, och därför yrkar vi avslag på regeringens förslag. När detslutligen gäller del som ^Wennerfors var inne på i slutet av sittanförande, nämligen regeringens förslag om minskade anslag till Stiftelsen^Samhällsföretag, anser vi att delta förslag allvarligt försvårar situationenför de handikappade i allmänhet och de gravt handikappade i synnerhet.Utskottet bifogar en sorts brasklapp, där man säger att "arbetet med altförbättra företagets resultat" - man menar ^Samhällsföretags resultat -"inte får bedrivas på ett sådant sätt att man gör avkall på målet förverksamheten att bereda de arbetshandikappade avlönat arbete". Men faktumkvarstår ^atl utskottet nu biträder ett förslag om prutning på 80 milj^.^kr.^,^ varav 40 miljoner redan under innevarande budgetår, vilket enbart dettamåste vara ägnat ^atl försvära ^Samhällsföretags arbete och bidraga till enryckig planering och besvärande revideringsarbete när det gäller budgeten. Dåregeringen nu skärper de ekonomiska kraven på verksamheten som dearbetsmarknadspolitiska kraven på denna typ av verksamhet också skärps, skapassvårigheter för ^Samhällsföretag att klara den sociala målsättningen. Vid ennyligen avhållen konferens med ^Samhällsföretag och landstingen omvittnadesallmänt att det , innan denna reducering av anslagen gjorts, finnssvårigheter att kombinera lönsamhetskravet med de sociala målen. a.betonade en representant för stiftelsen i län att man inte kan ta emotså många psykiskt utvecklingsstörda som man borde och att personer med gravarehandikapp av annat slag också har svårt att få sysselsättning i stiftelsensverksamhet. De avregeringen föreslagna åtgärderna, som innefattar minskat driftsbidrag tillStiftelsen ^Samhällsföretag, är ägnade att ytterligare försvåra för dehandikappade att få den möjlighet tillhjälp som ett arbete i grunden innebär. Många har här talat varmt om betydelsenav att människor har ett arbete, vad det betyder i stimulans, för hälsan osv.Inte minst lyssnade jag med intresse till ^Wennerfors. Men det förvånar migatt han i samma andetag förordar ett förslag som ^ytteriigare skulle minskaStiftelsen ^Samhällsföretags möjligheter att ägna uppmärksamhet just åt deverkligt gravt handikappade utan att behöva stirra på anslagen. Enligt vårgrundsyn är detta en nära nog cynisk linje, och vi motsätter oss bestämtdensamma, genom att yrka avslag på regeringens och utskottets förslag. Med hänvisning till vadjag anfört yrkar jag bifall till ^vpk-motionerna. 76 EL VER (): Situationen på arbetsmarknaden inger oro. Antalet arbetslösa uppgickunder oktober månad ^lill 133 000. Såhög har inte arbetslösheten varit i vårt land i januari1972, alltså . Andelen arbetslösa av befolkningen iarbetsför ålder uppgick till 3,1 ^%, vilket ligger i nivå medvad vi upplevde vissa månader . Det som bekymrarallra ^mesl år ^atl antalet arbetslösa ungdomar har ökat kraftigt. var över 60 000 ungdomar utan arbete, vilket är mer än 20 000 fler änsamma månad . Påvarselsidan har situationen försämrats. har 15 700 personer varslats om uppsägning, 4 300 om^permittering och 9 200 om förkortad arbetsvecka. Antaletlediga platser har minskat betydligt. Knappt 17 000 lediga platser kvarstod . Det äralltså en mörk bild som vi måste teckna av situationen ute på arbetsmarknaden . Vi får inte glömma att bakom alla siffror finns enskilda människor somförlorat eller riskerar att förlora sitt arbete med alla de konsekvenser detkan få. Samtidigtsom vi självfallet känner oss oroade över den internationella lågkonjunkturenskonsekvenser på arbetsmarknaden i vårt land måste vi konstalera att vi i ettinternationellt perspektiv har klarat oss förhållandevis väl. Låt mig erinra omatt arbetslösheten i exempelvis ^öch en del västeuropeiska industriländersom , och , är väsentligt högre än i vårtland - två, tre och 1. o. ^m. fyra gånger så hög. Nufinns det emellertid hopp om att konjunkturen kommer att förbättras. Vi kandock inte räkna med någon större effekt på arbetsmarknaden förrän ganska långtin . Somframgår av finansutskottets betänkande har vi problem med lågkonjunkturen ochett stort budgetunderskott. Problem finns också med obalans i handeln medutlandet - även om det skett en mycket god förbättring . Regeringenhar mot den här bakgrunden sett det som den viktigaste uppgiften att vidtaåtgärder som bidrar till ^atl rätta till de långsiktiga balansproblemen iekonomin. Som tidigare nämnts här i debatten lade regeringen i mitten avseptember fram ett ekonomiskt program för att stärka näringslivetskonkurrenskraft och hålla sysselsättningen på en hög nivå. a. devalvering av den svenska kronan och förslag om sänkning avmervärdeskatten. På det arbetsmarknadspolitiska området anvisades med stöd avfinansfullmakten 400 milj. kr. till beredskapsarbeten och 200 milj. kr. Dessutom öppnades möjlighet för industriföretagatt få byggnadsinvesteringar utförda som beredskapsarbeten. På andra områdenföreslogs stimulansåtgärder för ^atl höja aktiviteten i ekonomin; extra avdragför byggnads- och ^maskininveste- ringar, åtgärder för attstimulera skogsavverkning, bidrag till ombyggnad av flerfamiljshus, ändraderegler för bostadsfinansieringen och kombination av ^u-hjälp medexportkreditfinansiering. Sedanregeringen lade fram de redovisade förslagen har ytterligare en faktortillkommit som påverkar bedömningen av sysselsättningen framöver, nämligen endiskontosänkning. Låt mig idet här sammanhanget även peka på betydelsen av regeringens aviserade förslagom ändring i anställningsskyddslagen, som kommer att innebära att det blirmöjligt med provanställning och anställning för ^arbetstoppar upp till sexmånader. De föreslagna förändringarna räknar man med skall kunna träda i kraftden . Jag ärövertygad om att de grepp som regeringen tagit kommer att ge positiva effekterpå arbetsmarknaden. Åtgärderna kommer emellertid troligtvis att ge full effektförst . Som jag tidigare nämnt får vi räkna med att den väntadekonjunkturuppgången inte i någon större ^utstäckning påverkar sysselsättningenförrän en bra bit in på 1982. Arbetsmarknadsutskottetkänner mot denna bakgrund oro när det gäller arbetslöshetens utveckling underden kommande vintern och våren. Närriksdagen bedömde behovet av insatser för det närmaste året ansåg mansig kunna godta den nivå som regeringen då förordade ikompletteringspropositionen. förutsåg emellertid attdet kunde bli aktuellt med ytterligare insatser sedan läget lättare kundeöverblickas och hänvisade till att regeringen snabbt kunde föranstalta härommed stöd av sin finansfullmakt. Idet sammanhanget beslutades om ytterligare 1 500 milj. kr. för arbetsmarknadsutbildning,beredskapsarbeten och ^tidigareläggning av offentliga investeringar. Dessutombeslutade regeringen, som jag tidigare nämnt, omytterligare 600 milj. kr. till arbetsmarknadspolitiska åtgärder, varav 200milj. till ^tidigarelagda statliga investeringar. Det innebär attregeringen trots det ytterst ansträngda budgetläget har anvisat 6600 milj. kr. för arbetsmarknadspolitiska åtgärder, varav 3 200 milj. kr. förberedskapsarbeten, 2 800 milj. kr. för arbetsmarknadsutbildning och 600 milj.kr. för ^tidigareläggning av byggen. Arbetsmarknadsstyrelsenhar därigenom fått medel för beredskapsarbeten ^,^ som bör räcka för attsysselsätta 30 000-40 000 personer , vilket är fler än under föregåendevinter. Medlen för arbetsmarknadsutbildning beräknas avarbetsmarknadsdepartementet räcka för ca 50 000 elever , vilket är ca10 000 fler än . Motdenna bakgrund ekar det litet ihåligt när ^Leijon säger att manväljer arbetslöshet före arbetsmarknadspolitiska insatser. Iövrigt berömde ^Leijon regeringspartierna för att de hade lyssnatoch för att de kunnat bli överens med socialdemokraterna på några punkter. Jagkan då turnera det och säga att ett motsvarande omdöme får gälla densocialdemokratiska oppositionen, med tillägget ^atl del hade varit en fördel omman på socialdemokratiskt håll hade lyssnat mera på oss. Det kunde rent av hablivit en bättre politik då. Onsdagen den 11 november1981 Jagvill instämma i vad ^Leijon sade i slutet av sitt första anförande.Hon sade ungefär så här: Vi värnar om den svenska arbetsmarknadspolitiken.Förmodligen var del ett ofrivilligt erkännande ål regeringen. Anna-Greta^Leijon tänkte väl också på parterna på arbetsmarknaden och även på densocialdemokratiska oppositionen. Men jag tror att det hos de flesta i den härkammaren ändå finns en betydande värdegemenskap när det gäller just dearbetsmarknadspolitiska frågorna. Det har tidigare riksdagsbeslut gett mycketklara vittnesbörd om. pågår överväganden inom regeringens kansli med anledning av bl. a. enskrivelse från . Vi inom ^utskottsmajorileten iarbetsmarknadsutskottet utgår från alt dessa överväganden innefattarytterligare insatser när del gäller ^sysselsättningsskapande åtgärder för iförsta hand ungdomar. Även frågan om medel för omställningsbidraget bör enligtvår mening tas upp till prövning av regeringen. Vi pekar på att regeringen harmöjlighet att anvisa medel med hjälp av sin finansfullmakt. Utskottetföreslår också att regeringen får möjlighet att under resten av budgetårettillämpa ett högre bidrag än . i limmen till industriföretag som väljeratt utbilda anställda i stället för att ^permittera. Denna möjlighet börutnyttjas i branscher med omfattande sysselsättningsproblem som bedöms varaövergående. En förutsättning för ett högre stödbelopp är att utbildningen äryrkesinriktad. Utskottet framhåller att förslaget inte bör medföra någraegentliga merkostnader, då alternativet till ^ulbildningsstöd ärarbetslöshetsersättning, som ofta torde ställa sig mer kostsam för samhället. Skolanhar ett ökat ansvar för främjandet av ungdomarsutbildning i gymnasieskolan. Nya utbildningsformer har tillkommit i form avinbyggd utbildning, introduktionsprogram och yrkesintroduktion. Till dettakommer en ökad satsning på lärlingsutbildning. Som en följd av de nyautbildningsmöjligheterna har de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna för^16-17-åringarna kunnat starkt begränsas. I allmänhet har ^16-åringarna kunnatberedas utbildning eller yrkesintroduktion genom skolans ellerarbetsförmedlingens försorg. Detta upplever jag som en stor framgång, särskiltstor därför att den så häftigt och energiskt fördömdes och motarbetades avsocialdemokraterna när beslutet fattades här i . Pådet arbetsmarknadspolitiska området har en rad åtgärder vidtagitseller planerats för att främja ungdomars möjligheter till utbildning ellerarbete. Här kan nämnas att ^18-19-åringar fr. o. ^m. kan^ifrågakomma för arbetsmarknadsutbildning. Möjlighetenatt ordna beredskapsarbeten för ungdomar i åldrarna hos stat ochkommun har vidare utökats. Dessutom har möjligheten att ordna beredskapsarbeteni enskilda företag återinförts statsbidrag. Slutligen kan nämnas attfr. får arbetsgivare inom industrin som anställerungdomar i åldrarna , vilka varit arbetslösa mer än , ettsärskilt rekryteringsbidrag om av lönekostnaden. Somtidigare nämnts föreslås även förändringar i ^anslållningsskyddslagen med syfteatt underlätta för ungdomar att komma in på arbetsmarknaden. ^Utskottsmajoriletenslår fast all ungdomarnas situation är en första rangens fråga vid regeringenspågående överväganden om ytterligare insatser på det arbetsmarknadspolitiskafältet. 1 sammanhanget betonar vi dessutom del ansvar för utvecklingen somarbetsmarknadens parter har. Jag vill med dessa ord ha sagt att ^utskottsmajoriteten kännertillförsikt inför utvecklingen på arbetsmarknaden på . På grund avregeringens kraftfulla agerande och en förbättring av den internationellakonjunkturen kommer utvecklingen, del är i varje fall min övertygelse, ^atlvända. För den kommande vintern och våren tror vi emellertid all förstärktaarbetsmarknadspolitiska åtgärder blirnödvändiga. Jag har förståelse för att man inom regeringens kansli behöver visstid för överväganden när det gäller ytterligare insatser, och del är ganskarimligt med ett rådrum^,^ någonting som begärdes inte minst under densocialdemokratiska regeringstiden. En så rutinerad och säker man som GunnarSträng återkom ofta till rådrumstanken i de ^arbetsmarknadspolitiska debatternahär i kammaren. Jag vill emellertid här passa på tillfället att säga till regeringen att det finns anledning atthandla så snabbt som det över huvud taget är möjligt. Särskilt tänker jag på dearbetslösa ungdomarna, som måste få chansen till antingen arbeteeller någon form av utbildning. I detåtgärdspaket som regeringen lade fram ingick också förslag tillbesparingar inom den offentliga sektorn. I vårt betänkande behandlar vi förslagtill besparingar inom arbetsmarknads- och regionalpolitiken. Inom arbetsmarknadspolitikengodtar utskottet regeringens förslag när det gäller slopande avdetaljplaneringsbidrag och minskat bidrag till Stiftelsen ^Samhällsföretag.Helårseffekten av dessa förslag har regeringen beräknat till 116 milj. kr. Vi betonardock att besparingen inom ^Samhällsföretag inte får göras på sådant sätt attden går ut över målet för företagets verksamhet, dvs. att bereda dehandikappade avlönat arbete. Jag är glad för den stora enighet som finns omdetta regeringens förslag och om detta utskottets särskilda yttrande. När detgäller ett förslag om ändrade grunder för anställning med lönebidrag harutskottet inte velat gå så långt som regeringen^.^ Vi förordar att dennuvarande möjligheten ^atl bevilja lönebidrag för sådana personer som har varitanställda hos arbetsgivaren än bör beslå inom den enskildasektorn. Frågan om en framtida avveckling av sådana förlängda bidrag börövervägas ytterligare. Utskottetställer sig även bakom regeringens förslag om ändrade regler för avskrivningslånoch lokaliseringslån, vilket uppges medföra en besparing på ca 300 milj. kr.per år vid fullt genomslag. På en punkt, stöd till marknadsföring ochproduktutveckling, föreslår utskottet att frågan inte Onsdagen den 11 november1981 skall avgöras nu utanövervägas ytterligare i samband med beredningen av en aviserad^regionalpolitisk proposition. Det är självfallet på det sättet att vi helst hade sett alt någrabesparingar inte skulle behöva sättas in på de ^arbetsmarknadspolitiska och^regionalpoliliska områdena, i synnerhet i rådande arbetsmarknadsläge. Vi anseremellertid ^atl de föreslagna besparingarna är utformade på ett sådant sätt attde inte skall behöva få några negativa konsekvenser för sysselsättningen.Utskottet har, bl.