prot · G509104 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:104 Förhandlingarnaleddes av andre vice talmannen, 1 § Justerades protokollet för den 15 innevarande månad, 2 § vice talmannen meddelade att ansökan inkommit från LenaÖhrsvik om ytterligare ledighet från uppdraget som riksdagsledamot på grund avsjukdom för tiden den 25 mars-den 16 april. vice talmannen anmälde att ()även fortsättningsvis skulle tjänstgöra som ersättare för , 3§ Meddelande om svar på interpellationerna 1981/82:155, 156, 160 och 163 Anf.1 Ekonomi- och budgetministern : Herr talman! Fyra interpellationersom har ställts till mig kan inte besvaras inom den i riksdagsordningen 6 kap,1 § föreskrivna tiden . Skälet är bl, a, svårigheter att finna enför alla parter lämplig tid för besvarande. StigJosefsons interpellation om värderingen av förmån av fri bostad påjordbruksfasfighet besvaras , interpellation omproblemen i bryggeribranschen, om beskattningen av inkomst viduthyrning av fritidshus samt om rätt fill avdrag vidinkomsttaxeringen för förlust på grund av medlemslån och likvidlån besvaras den19 april. 12Riksdagens protokoll 1981/82:101-104 Om den offentliga utgiftsutvecklingen 4 § Svar på fråga 1981/82:302 om den offentligautgiftsutvecklingen 2 Ekonomi- och budgetministern : har frågat om jag anser att det nuskett ett sådant trendbrott i den offentliga utgiftsökningen att ökningstaktenfortsättningsvis kan beräknas uppgå till realt . Under större delen av efterkrigstiden har de offentligautgifterna realt ökat med 6 ä , Denna utveckling är inte långsiktigthållbar, och att bryta den har jag sett som ett viktigt mål för regeringensbesparingsarbete. Det är därför med tillfredsställelse som jag kan konstateraatt ett kraftigt trendbrott åstadkommits. Enligt den preliminäranationalbudgeten ökade de totala offentliga utgifterna , Förinnevarande år beräknas ökningen uppgå till något , I den referenskalkyl för de offentliga utgifterna som utförts i avstämningen av långtidsutredningökar de offentliga utgifterna exkl, ränta med . Inkl, räntoruppgår ökningen till per är. Kalkylen bygger bl, a. på antagandet att den statligakonsumtionen nedbringas samt att den kommunala tillväxtenansluter sig till 1-procentsmålet fr. o. m. I övrigt inkluderar kalkylende besparingsåtgärder som regeringen aviserat i årets finansplan. Kalkylen inrymmer inte några nya utgiftsåtaganden, vilketbl. a. innebär att alla icke indexbundna transfereringar är oförändrade ikronor räknat. Kalkylen liknar i detta avseende den som brukar utföras ilångtidsbudgeten. Erfarenheten visar att dessa kalkyler även vid enrestriktiv utgiftspolitik underskattar den verkliga utvecklingen. Nya utgiftertillkommer med nödvändighet. Jag delar därför långtidsutredningens bedömningatt det krävs fortsatta besparingsåtgärder för att vi skall kunna klarareferenskalkylens utgiftstakt. Jag vill i detta sammanhang erinra om att en betydande delav det besparingsarbete som bedrivs minskar de framtida automatiskautgiftsökningarna. Många av de åtgärder som vidtas nu bär sålunda frukt i formav minskade utgiftsökningar . Sammanfattningsvis har ett trendbrott åstadkommits i denoffentliga utgiftstillväxten. Besparingsarbetet måste emellertid fortsätta, ochdet är min strävan att detta skall föra oss ned till en ökning av detotala offentliga utgifterna . AnL 3 C.\RLBILDT (m): Jag ber att få tacka ekonomi- ochbudgetministern för svaret på min fråga. Anledningen till att jag ställde frågan var självfalletden diskrepans som förekommer mellan långtidsutredningens s. k. referenskalkyli denna viktiga fråga och vad regeringen och ekonomi- och budgetministern haranfört i olika sammanhang om möjligheterna att nu åstadkomma den tämligendramatiska brytning av trenderna när det gäller de offentliga utgifterna somjag tror att vi är helt överens om erfordras. I sitt svar har ekonomi- och budgetministern nu en någotmer ödmjuk inställning till denna problematik än den som fanns i hans anförandei finansdebatt . Jag tror att det tyvärr kommeratt visa sig att det är något svårare att ga från 1982. Menlåt oss utgå från att ekonomi- och budgetministern klarar detta, och låt ossåtminstone lova att vi skall ge allt stöd som kan ges i strävandena. Lyckas man hålla detta , 1982, 1983, 1984 och1985, så är det klart att vi hamnar i en finansiell position för den offentligasektorn som är bättre än vad långtidsutredningen har räknat med. Då förändrasockså åtskilliga av de finansiella kalkyler som ligger till grund för bl. a.regeringens beslut att höja arbetsgivaravgifterna 1983 och därefter,får man anta, med . Den kompletterande fråga som jag självfallet vill ställatill ekonomi- och budgetministern rör den sista meningen i hans svar. Han sägerdär att det är hans "strävan att detta skall föra oss ned till enökning av de totala offentliga utgifterna ". Det förefallerlitet märkligt att sätta målet "", när det tidigare i svaretklart anges att detta är vad man kommer att uppnå under innevarande år, dvs,1982, Jag vill bara be om budgetministerns förtydligande, att detta "påsikt" är att tyda så, att det är hans ambition att denna siffra ocksåskall gälla för de resterande åren fram , Om den offentliga utgiftsutvecklingen 4Ekonomi- och budgetministern : Jag sade i den ekonomiska debatten och även idetta svar att det inom den offentliga sektorn har skett en dramatisk brytningi utgiftstakten och fram till den tid vi nu upplever. Får jagdå citera exakt vad jag sade i den ekonomiska debatten, eftersom något till det jag yttrade vid det tillfället. Det torde varaföljande stycke som avser; "Dessutom har vi tagit itu med den offentligautgiftsexpansionen, 1982 växer den konsoliderade offentliga sektorns utgifterbara med en dryg procent i fasta priser. Det är ett dramatiskt trendbrott mot1970-talets , Ökningstakten ligger lägre än den möjliga BNP-ökningen,vilket skapar utrymme för andra aktiviteter än dem som finansieras över detallmännas budgetar," Jag tror inte, herr talman, att det finns någon anledningatt ändra på det uttalandet. Det är faktiskt - det sade också - endramatisk förändring i förhållande till de som vi hade , Vikan naturligtvis tvista något om huruvida det är möjligt att komma ned tillökningstakten eller ej. Det finns en rad osäkra faktorer, somvarken eller jag kan göra något uttalande om . Menatt de faktorer är riktiga som är invägda i finansplanen tycker jag all Om handläggningen av flyktingärenden Det är också i enlighet med vad jag har redovisat i svaret på CarlBildts fråga. När det i sista meningen i svaret talas om "påsikt", så är det framför allt min förhoppning att vi 1983 skall haökningstakten , Det står faktiskt också i svaret "", AnL 5 (); Jag tror inte att det föreligger några störremeningsmotsättningar mellan ekonomi- och budgetministern och mig. Syftet medmin fråga har framför allt varit att få fastslaget att det är ekonomi- ochbudgetministerns och därmed regeringens bestämda förhoppning och vilja att manmed de åtgärder som kommer att krävas i form av en restriktiv prövning av tillkommandeutgiftsbehov och en utomordentligt restriktiv budgetbehandling inför kommandeår skall åstadkomma en offentlig utgiftsökning som icke överstiger realtper år , Jag kan inte finna annat än attbudgetministern här har instämt i just detta - med de konsekvenser det har förövriga delar av den ekonomiska politiken och skattepolitiken - och för det ärjag tacksam. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1981/82:297 om handläggningen av flyktingärenden har mot bakgrund av att enviss syrisk medborgare har vägrats asyl i , som alla polskamedborgare som söker asyl här eller som av andra skäl inte nu önskar återvändatill får stanna här, frågat mig vilka kriterier som ligger bakomregeringens så uppenbart skilda bedömningar av olika flyktingfall. Jag kan bl, a, av sekretesskäl naturligtvis inte härdiskutera ett enskilt fall. Utländsk medborgare får enligt utlänningslagen inte sändastill land där han eller hon riskerar politisk förföljelse. Vidare skall enutlänning, som inte är flykting men som ändå på grund av de politiskaförhållandena i sitt hemland inte vill återvända dit och som kan åberopa tungtvägande omständigheter fill stöd för detta, inte utan särskilda skäl vägrasrätt att vistas i , om utlänningen behöver skydd här. Därav följer atten utlänning som riskerar fängelsestraff i sitt hemland för politisk verksamhetfår stanna i , Vid tillämpningen av utlänningslagen måste självfalletförhållandena i det aktuella landet fillmätas avgörande betydelse. Beslutfattas efter en individuell bedömning i varje enskilt fall. Den enskildes egnauppgifter bedöms bl, a, mot bakgrund av vad som är känt om situationen ihemlandet. Oftakompletteras det enskilda ärendet med särskild information från vårabeskickningar. När det gäller har regeringen gjort den bedömningenatt ingen under de rådande politiska förhållandena där mot sin vilja skalltvingas återvända. Denna bedömning grundar sig på osäkerheten om vad som kanhända den som tvingas återvända dit. Vad däremot gäller är informationen ochrapporteringen omfattande. Regeringen har en mycket klar bild av förhållandenadär och har därför helt andra möjligheter att bedöma de individuella skäl somanförs och i vilka fall den enskilde kan komma att råka illa ut. Om handläggningen av flyktingärenden AnL 7OSWALD (vpk): Jag tackar invandrarministern för svaret på min fråga. Jag måste tyvärr säga att jag tycker att det är ettmärkligt svar. Det är klart att man inte här kan diskutera enskilda fall. Jaghar nämnt den unge kurden från bara som ett exempel. Det finns mängderav andra exempel som jag skulle kunna peka på. Jag kan nämna latinamerikanska flyktingar,andra kurder, assyrier från liksom de tunisiska fackföreningsmänsom vi vet försvann sedan vi skickat dem tillbaka till . Det finnsalltså massor av exempel på att vi har slängt ut folk som har råkat illa ut ochdär vi har haft tungt vägande bevis för att de skulle råka illa ut. När detgäller det här aktuella fallet vet vi att den unge mannen hade att vänta sigett tioårigt fängelsestraff. Det är exempel som dessa som gör mig förbryllad och somföranleder min fråga. I svaret citeras utlänningslagen, vilket är vanligt isådana här fall. Där talas om att varje enskilt fall skall bedömas, att detskall vara individuell prövning, osv. Den siffra som har nämnts när det gäller de polacker somhar fått stanna är 1 300 eller någonting sådant. Det är en uppgift somcirkulerat i pressen. Vem har prövat varje individuellt fall i detsammanhanget? Vem har gjort undersökningarna, vem har kollat upp derasuppgifter och sett till att de verkligen har skäl på grund av förföljelse attfå stanna här? Det är ju här den stora diskrepansen kommer fram, KarinAndersson. Här kan man utan vidare på ett bräde bevilja över 1 000 utländskamedborgare uppehållstillstånd och arbetstillstånd och ge dem möjligheter att fåsocialvård, sjukvård osv. har t. o. m. skickat ut ettfint papper på polska, där det talas om vart man skall vända sig och hur manskall se till att få möjligheter att använda det svenska samhällets allaresurser. När gavs det ut ett sådant här blad på kurdiska eller för den delenpå spanska? Varför kunde man inte låta de tusentals chilenare som varit utsattaför förföljelse i stanna i en klump? Där var det individuellprövning. Min fråga kvarstår helt och hållet obesvarad. Vilkakriterier har tillämpats? Vad hotar dessa polacker i ? Vet ni det? Hotasde av tortyr, avrättningar eller långvariga fängelsestraff? Har ni kollat dessaindividuella fall och verkligen följt upp detta? Det är där den storaskillnaden ligger, och Om handläggningen av flyktingärenden det harinte kommit något som helst tillfredsställande svar eller utredande besked. AnL 8 Statsrådet ; Jag tyckeratt jag ganska klart redogjorde förhur regeringen bedömt situationen i . Man följer händelseutvecklingen därmycket noga och har bedömt situationen vara sådan att det f. n. inte är möjligtatt sända en polsk medborgare tillbaka till mot hans vilja. Man kannämligen inte med säkerhet säga att vederbörande inte råkar ut förförföljelser. Man vet helt enkelt för litet om situationen. Det är osäkerheteni sig som är ett skäl, och det sade jag också i mitt svar. Därmed är utlänningslagensbestämmelser uppfyllda. Risken för politisk förföljelse kan inte uteslutas, menvarje enskilt fall prövas för sig. , som bedömer de här enskildaansökningarna, har mycket klart för sig vilka skäl som åberopas, vilket kanbli aktuellt i ett senare skede. Men just nu när regeringen intagit dennaallmänna inställning är det osäkerheten om vad som kan komma att drabba demhemma som varit avgörande. Sedan tar upp andra länder. Bortsettfrån den aktuella situation som frågan gällde har han tagit upp bl. a. Chile.Där var det egentligen en likartad situation i början. Efter Pinochetsmaktövertagande gjorde den osäkerhet som rådde att chilenarna fick stanna kvarhär. När situationen sedermera blev klarare och man kunde bedömavilka risker som finns, beroende på vilken bakgrund vederbörande har, så finnsdet flyktingarsom vi har bedömt utan risk kan komma tillbaka till . Dethar också visat sig vara riktigt. Jag vet inte något fall där någon som blivit förpassadeller utvisad från har råkat ut för allvarligare repressalier. AnL 9OSWALD (vpk): Vad beträffar det sista kan jag bara hänvisaän en gång till de tunisiska fackföreningsledarna, som helt enkelt försvann iTunisien. Det flygplan som skulle sätta av dem gick ned på en annan flygplats,där tunisisk säkerhetspolis tog hand om dem och där de försvann. Vi har haft fall i där folk skickats tillbaka ochförsvunnit. Det finns alltså exempel på det. Men jag tycker att det är ganska beklämmande att höra dethär anförandet av invandrarministern. Man kan ju ändå jämföra situationer iolika länder och vad som kan tänkas drabba vederbörande människor. Vad jag vethar det ännu inte påvisats några fall av avrättningar i . Det har intepåvisats något fall av tortyr eller någonting sådant. Men det är ju fel när invandrarministern säger att det ären individuell prövning för dessa polacker. Det står i cirkulärskrivelsen från invandrarverket: Polskamedborgare som anlänt till direkt från får stanna. Det äralltså inte någon individuell prövning, utan alla dessa polacker får Nr 104 Jag måstetolka detta så att man gör olika bedömningar när det gäller olika fall ocholika länder. Det är den slutsats som man kan dra av den här Om handläggningen av flyktingärenden beklämiTiandediskussionen om hur flyktingar från olika stater behandlas AnL 10 Statsrådet ; säger att man borde jämförasituationen i olika länder. Men det är exakt det vi gör. Och det är med denutgångspunkten som vi har fattat vårt beslut. Situationen i är f. n. så osäker att vi inte anseratt vi nu kan göra annat än att låta polackerna stanna. Vi vet inte vad somskulle hända dem om de återvände. AnL 11 (vpk); Den logiska följdfrågan blir då; Vad hotarvar och en av de här 1 300 polackerna? Vet regeringen och invandrarministerndet? Finns det något som helst underlag för att de exempelvis skulle avrättas -vilket har varit fallet när det har gällt andra stater som vi har slängt utfolk till - eller få långvariga fängelsestraff på uppemot , som t. ex.beträffande den unge kurden från ? Detta är det intressanta. Man prövar alltså inte deindividuella fallen, utan utifrån en situation där det inte har förekommit ensjämförbara övergrepp säger man; Polackerna får stanna, de får arbetstillstånd,de får hjälp med socialvård osv. AnL 12 Statsrådet : Dä kanske jag för tredje gången skall upprepavad jag har sagt: Det är just därför att vi inte vet vad som kommer att händapolackerna som de får stanna. Beträffande dem som sänds tillbaka till kanvi bedöma de politiska skäl som de anför, och vi vet ungefär var gränsen kan gäför att de skall råka illa ut, och vi har alltid breda marginaler. Men när detgäller har vi inte den kunskapen, och därför får polackerna f, n, stanna, AnL 13 (vpk): Vi vet beträffande - jag nämner det,eftersom det exemplet tas upp omigen - att det i det landet ständigt pågårtortyr och avrättningar och att fackföreningarna slås ned där precis som iPolen, Men i inte bara omhändertas fackföreningsmännen, utan där avrättasde. Detta är den stora skillnaden från land till land. Manmåste kunna göra vissa jämförande bedömningar - och så har alltså inte skett idetta fall. Om vi lämnar jämförelsen med kan vi i stället se påexempelvis , Statsrådet säger att man vet så bra hur det ligger till där.Men det finns mycket olika uppfattningar om den saken, och vi vet att folk frånSyrien -kurder och andra - har råkat mycket illa ut när de har kommit hem. Överläggningen var härmed avslutad. Om bibehållande av gynekologtjänst vid 6 §Svar på fråga 1981/82:290 om bibehållande av gynekologtjänst vidsocialstyrelsen AnL 14 Statsrådet : har frågat mig om jag är bereddatt medverka till att den speciella gynekologtjänsten vid socialstyrelsenbevaras, bl, a, mot bakgrund av de diskussioner som förs om vikten av att byggaut preventivmedelsrådgivningen i abortförebyggande syfte. har i den nya målorganisationen förstyrelsen avsatt en tjänst som barnmorska på heltid vid primärvårdsbyrån. Honskall bevaka mödravård, gynekologiska hälsokontroller, hälsoupplysning ochföräldrautbildning i samband med graviditet och förlossning samt svara förtillsyn över barnmorskor och vissa andra grupper inom primärvården. Byrån fårdärutöver disponera en deltidsanställd föredragande gynekolog minst tio timmarper vecka för samma uppgifter inom den öppna gynekologiska vården. Imotsvarande omfattning tillkommer en deltidstjänst som gynekolog i den slutnagynekologiska vården. Däremot har inte beräknat någongynekologtjänst i den nya organisationen vid den byrå för hälsoupplysning somövertagit de uppgifter som legat på den s. k.H-nämnden. avser att täcka behovet av ytterligare expertis bl.a. inom de nu aktuella områdena genom att anUta experter i projektgrupper ochstyrelsens vetenskapliga råd. Styrelsen analyserar f. n. behovet avdeltidsföredragande läkare inom hälso-och sjukvården för kvinnor. Styrelsenavser att inom tillgängliga ramar ställa resurser till förfogande för de behovsom beräknas föreligga. har behandlat en motion(1981/82:1753) om resurser för abortförebyggande verksamhet m.m. Ett enigt utskott har därvid uttalat att stor försiktighet bör iakttas avregering och riksdag med att föreskriva att skall anställabefattningshavare med viss kompetens för viss verksamhet. Utskottet har därförinte varit berett att föreslå att vissa medel reserveras för någonheltidsanställd gynekolog i den nya organisationen. Utskottet har ansett detangeläget att även i fortsättningen bevakar och driver frågorom mödrahälsovård och familjeplanering. Enligt utskottet kan det därför varamotiverat att styrelsen på nytt överväger möjligheterna att inom organisationeninrymma en heltidstjänst som gynekolog för de aktuella uppgifterna. För egen del anser jag att det är mycket angeläget attsocialstyrelsen ägnar hälso- och sjukvården för kvinnor stor uppmärksamhet. Detbör dock - nu som alltid - i första hand ankomma på styrelsen själv att beslutaom expertinsatser inom styrelsens olika verksamhetsområden. AnL 15 INGA (vpk): Tacka för svaret skall jag förstås göra. har i den allmänna debatten och i hälso-och sjukvården vissa frågor tilldragit sig stor uppmärksamhet. Det är frågornaom aborter, preventivmedel, mödrahälsovård och föräldrautbildning. planerar att dra in den speciellagynekologtjänst vars innehavare har ansvaret för just de här frågorna. Dettycker jag rimmar dåligt med tidigare inställning, att manaktivt vill påverka utvecklingen i de avseendena. Det är också märkligt motbakgrund av att är den centrala hälsovårdsmyndigheten för dessafrågor. I stället har man tänkt hyra in konsulter på timme för attnödtorftigt täcka tillsynsansvaret. Det levande samarbete som harfunnits mellan förebyggande hälsovård och hälsoupplysning kommer att brytas. Svensk gynekologisk förening och har självfalletprotesterat mot den här indragningen. Det är förståeligt, tycker jag, att manär oroad. Vissa hälso- och sjukvårdsfrågor är eftersatta, och meddenna förändring kommer de att bevakas ännu mindre. Jag förstår inte resonemanget bakom indragandet av dennatjänst - ur många aspekter en nyckeltjänst. Denna tjänsts verksamhetsområde tarju aldrig slut - och många nya uppgifter ligger i startgroparna, t. ex.utbyggnaden och uppföljningen av föräldrautbildningen. Smärtlindringen ochmödrahälsovårdens utbyggnad är andra viktiga områden att bevaka.Abortutredningens resultat torde komma att leda till uppgifter inom den härtjänstens ram. Också frågorna om fosterdiagnostik och s. k. provrörsbarn liggerinom ramen för denna tjänst. Det rör sig alltså om viktiga, centralafrågor inom kvinnohälsovården. Genom indragandet mister bådeöverblicken och möjligheterna till att samordna och initiera landstingen tillinsatser i dessa frågor. Jag menar att någon måste ta ansvar för dem. tycker att det är angeläget, jag tror t.o. m. att det står "mycket angeläget" i svaret, att ägna de härfrågorna stor uppmärksamhet. Men man är tydligen inte från regeringshållintresserad av att bevara gynekologtjänsten. Det tycker jag är märkligt. Jagtycker att , som är ytterst ansvarig för sjukvården i landet,borde vara intresserad av att denna tjänst bevaras. Om bibehållande av gynekologtjänst vid Man är självklart från regeringens sidaintresserad av att arbetet med de frågor räknade upp bevaras inomden svenska hälso- och sjukvården. Men man är också intresserad av att låta deenskilda myndigheterna bestämma exakt vilka tjänster som skall finnas, vilketsocialstyrelsen har gjort. Låt mig bara, precis som , erinra om attfrågorna om abort, preventivmedel och mödrahälsovård har fått stort intresse -det är vi eniga om - i den allmänna debatten. Det tycker jag ärbra, för därmed driver man också på frågorna, liksom på mig ochsocialstyrelsen. har utfört ett omfattande utvecklings- ochinformationsarbete på dessa områden; även på uppdrag av regeringen. Man harföljt befolknings-och abortutvecklingen. Man har författattillämpningsföreskrifter för abortrådgivning, sterilisering ochpreventivmedelsrådgivning. För olika preventivmedel har man utarbetat rådgivning. Om bibehållande av gynekologtjänst vid vidareutbildats för självständig verksamhet. Och detfinns, som säkert känner till, försöksverksamhet inom området sexoch samlevnad som har slutförts. Det har också varit fråga ominformationsmaterial för allmänhet och patienter om abort, sterilisering ochpreventivmedel. Många av dessa projekt är nu avslutade för socialstyrelsensdel, men arbetet skall självfallet fortsätta. Det ankommer emellertid i mycketstor utsträckning på sjukvårdshuvudmännen att ansvara för att så sker. Det ärdock naturligtvis angeläget att ägnar frågorna uppmärksamhetoch följer hur arbetet fortsätts. En garanti för att säkertkommer att göra det är kanske att det finns en generaldirektör där sompersonligen är intresserad. En annan garanti kan bl. a. alla kvinnoorganisationersom följer frågan vara. AnL 17 INGA (vpk); säger att arbetet med de härfrågorna skall fortsätta. Men det är ju inte alls samma sak att hyra in enkonsult temporärt - tillfälliga konsultuppdrag kan aldrigersätta den kontinuerliga överblick som man fått från den gynekologtjänst somfunnits på . talade om "avslutadearbetsuppgifter", men det kommer ju nya med de frågor som bollasi luften. Här gäller det arbetsuppgifter som aldrig tar slut, och jag tyckeratt det vore skäl att utvidga utöver den tjänst som funnits i stället för attdra in denna enda tjänst. Jag uppfattar det som en markering och en nonchalansmot kvinnosjukvården, som vi vet är missgynnad. Även om har entilltro till generaldirektören på , så tycker jag att man kanspåra ett ringa intresse för att driva frågor som gäller hälsovård för kvinnor.Jag tycker att det här är väldigt dåligt, och jag kan inte förstå KarinAhrlands "lätthet" i den här frågan.