prot · G509123 · 1981-12-31 00:00:00 — Detvore synnerligen olyckligt för branschen och naturligtvis då i sista hand förkonsumenterna, om skulle tillåtas att skaffa sig näst intill totalmonopolställning. Det skulle definitivt inte ge den marknadsspänst som behövs. I ett alternativ med en konkurrerande grupp bryggerierutanför skulle Falken i och ingå. Olikaintresserade företagskonstellationer har ju figurerat - Saléninvest har nämntshär såsom aktuellt. Falken tillhör utan något som helst tvivel de enhetersom är rationella och har en ordentlig möjlighet att klara sig. Väl medveten om de många svårigheter och frågetecken som Om problemen i bryggeribranschen finns, innan man når en lösning, tror jag att detförhandlings- och utredningsarbete som budgetministern nämnde måste fortsätta.Den totala samordning som talar om tror jag definitivt inte på.En sådan samordning skulle sannerligen inte förbättra möjligheterna förbryggeribranschen, 8 (): Det är klart att ett konkurrensalternativmåste bära sannolikhetens prägel och vara trovärdigt - det menar vi också. Vitror emellerfid att det finns en seriös köpare, som vill göra något av Falken,Falken är, precis som det sades här , ett rationellt och bra bryggeri. Dethar ett bra namn och ett bra varumärke, som är inkörda på marknaden. Det finnsalltså goda möjligheter att med Falken som grund bygga upp ett starkt ochkraftigt konkurrensalternativ. Det är klart att importen också borde kunna utgöra enstimulans för den svenska bryggerinäringen - och är det nog också. Men det ären rätt dyrbar historia. Vi importerar nu av det vanliga folkölet. Importen har stigit i en brant kurva - . Vi kan alltsåinte fortsätta på den vägen, om vi skall kunna behålla en svenskbryggerinäring. Jag menar att en stark konkurrens inom landet kan innebärasamma stimulans för bryggerinäringen, totalt sett, som den som Ugger i ettstarkt utiändskt konkurrensförhållande. Det behöver inte nödvändigtvis varadanska, holländska och andra utländska bryggeriföretag som utgör stimulansenför det stora svenska företaget i sammanhanget. Det borde vara en sådankonkurrens - det säger också ledning - för att man skall kunna ge denstimulans ät bryggerinäringen som behövs. Men när vi kommer till ett avslutandeskede verkar det, herr budgetminister, som om man inte ville ha dennakonkurrens. Det är riktigt att det var långtgående förhandlingar medGränges, men det tåget har gått. Det gick inte att klara. Det är klart attPripps har ett ansvar för sin egen verksamhet. Men jag menar också attregeringen som den yttersta ägaren har ett mycket stort ansvar för både Prippsoch övrig bryggerinäring, som är viktig. Här gäller det att inte vänta alltförlänge, för lönsamheten är dålig i hela bryggerinäringen, men den är särskiltdålig i den del av bryggerinäringen som ligger utanför Prippskoncernen medstaten som den stora ägaren. Jag noterar, herr talman, att budgetministern säger atthan vill medverka till att det här skall kunna på något sätt. Han hoppasockså att vi skall kunna klara det med ett starkt konkurrensalternativ. Nufinns det en stark part som vill gå in och som fidigare visat sig kunna skötade åtaganden man gjort. Man är beredd att jobba efter de strukturplaner somBrygginvest har lagt fast. Man är överens om att det här är en rimlig väg närdet gäller att ta sig fram inom bryggerinäringen. Då hoppas jag, herr budgetminister, att denna medverkankommer rätt så snabbt för att viskall kunna lösa problemen. Det blir intelätt-det blir säkert jobbigt.Men det ger oss en möjlighet att lösa problemen och fullfölja riksdagensbeslut, om man bygger upp detta konkurrensalternativ. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 1981/82:160 om beskattningen avinkomst vid uthyrning av fritidshus 9 Ekonomi- och budgetministern ; har frågat mig om jag ärvillig att medverka till att den skattefria delen av inkomster vid uthyrning avfritidshus höjs, så att flera fritidshusägare stimuleras till ökad uthyrninggenom turistbyråerna. Innehavare av egnahem beskattas i regel enligt enschablonmetod. Som intäkt skall därvid tas upp viss procent av taxeringsvärdet.Schablonmetoden skall användas om fastigheten uteslutande används som bostad åtägaren -stadigvarande eller som fritidsbostad - eller som stadigvarande bostadåt annan person. Om fastigheten används även för annat ändamål, t. ex.uthyrning för fritidsändamål, skall schablonmetoden användas endast ombruttointäkterna av uthyrningen uppgår till mindre belopp. Om de årligauthyrningsintäkterna överstiger . och även av fastighetenstaxeringsvärde skall inkomstberäkningen av fastigheten i stället ske enligtandra regler. a. skall de faktiska hyresintäkterna upptas som intäkt, ochavdrag medges för omkostnader för fastigheten. fastställdes så sent som i maj1980 genom höjning av beloppet från . 1979/80:137, SkU 50, rskr294, SFS 1980:269). har , , behandlat fråganom ytterligare höjning av beloppsgränsen. Efter hemställan av skatteutskottet,SkU 1981/82:39, avslog motioner om att uthyrning av stugor bordestimuleras genom minskad beskattning. Jag avser därför inte f. n. att vidtanågon åtgärd. Om beskattningen av inkomst vid uthyrning av fritidshus 10MARGARETA (); Jag får tacka budgetministern för svaret, menjag är inte övertygad om att vare sig budgetministern eller skatteutskottetsmajoritet, som budgetministern hänvisar till, riktigt har förstått hur storbetydelse det har för turistnäringen att schablonbeloppsgränsen höjs viduthyrning av de privata fritidshusen. Den alltmer ökande turismen har för mänga av våraglesbygd-sområden givit en möjlighet till både sysselsättning och försörjning,vilket är mycket glädjande. Men vi har pä grund av vårt klimat och tämligen fastasemester- och skollovstider fått en koncentration av efterfrågan till kortaperioder, vilket medför vissa svårigheter bl, a, att under dessa korta perioderfå fram tillräckligt antal övernattningsmöjligheter. När det gäller att fylladessa Om beskattningen av inkomst vid uthyrning av fritidshus behov ärde privata fritidshusen en bra reserv vid just dessa tillfällen, Trycket påkommunerna att bygga fritidsbyar har kommit som ett brev på posten närefterfrågan på övernattningsmöjligheter har stigit. Men vi kan nu med facit ihanden konstatera att dessa fritidsbyar så gott som genomgående har blivit enförluströrelse, som skattebetalarna fått stå för. Därför, herr budgetminister, ger de privata fritidshusenjust den möjlighet till flexibilitet på uthyrningsområdet som är så nödvändigför att man skall få en ekonomisk balans i turismen, framför allt i våraglesbygder. , som är ett attraktivt turistområde och som imånga hänseenden så väl behöver detta tillskott av arbetstillfällen - inteminst inom handels- och serviceområdet - är starkt beroende av att få tillstånd ett ökat engagemang från de privata fritidshusägarna. Att tro att dessa hyresvärdar skulle vara villiga attunderkasta sig ett omständligt deklarationsförfarande för en eller annanhundralapp är inte rimligt. De är inga näringsidkare i traditionell bemärkelse,utan lämnar ofta sina fritidshus till uthyrning efter förfrågan frånturistbyråerna. Jag vill därför, herr talman, fråga budgetministern om detmed utgångspunkt i en samlad ekonomisk bedömning ändå inte är mindre kostsamtför samhället att höja det skattefria schablonbeloppet vid nämnda uthyrningaroch därmed utnyttja redan gjorda kapitalinvesteringar, i stället för att satsaytterligare kapital med låg förräntningsgrad. 11 Ekonomi- och budgetministern ; Det är, som framgick av mitt svar, så attriksdagen har prövat den fråga som interpellationavser. Detta skedde för , och då finns det givetvisinte något större utrymme för mig att agera i frågan. Det är det första konstaterandet. Dessutom tror jag attdet är riktigt att har man nu höjt beloppet från . ochbra nära fördubblat det skattefria beloppet sedan - detskedde för ett ä - så har man tagit hänsyn till de faktorer somMargareta vill att man skall ta hänsyn till. Man kan alltid diskutera ombeloppet skall vara något högre eller ej - det kan jag förstå. Det får väl blien avvägning med tanke på prisutveckling m, m, . Men attjust nu göra någon förändring är naturligtvis omöjligt. Jag vill också, herr talman, sägaatt det är av vikt att vi har en balans mellan olika inkomster, så att interörelse på ett område - som det här, hyra av fritidsbostäder- skulle vara en istort sett skattefri verksamhet i förhållande till andra rörelser som människorvill bedriva. Det blir en rättvisefråga som inte får så lätt attklara ut, om språnget blir för stort mellan det ena och det andra. Därför trorjag att det här, herr talman, är en ganska bra avvägning. 12MARGARETA (); På grund av de kostnadsökningar som har sketti vad gäller energi, upprustning och underhåll av fritidshus, harintresset sjunkit markant.Det är mot den bakgrunden jag tycker att det finns anledning att se över justde här beloppsgränserna. Det är med tanke på den turistsäsong som vi står införfaktiskt angeläget att vi på nytt får tillgång till de här fritidshusen. Jag ärmedveten om att det har varit en debatt i frågan, och att man där tagitställning på detta sätt, men det var faktiskt efter det att jag läm.nade in mininterpellation. Som jag sade tidigare är jag emellertid inte alldeles övertygadom att man har satt sig in i den problematik som finns just på det här området,med tanke på de korta, intensiva turistsäsongerna. Därför hade jag hoppats attjag skulle få ett något mera positivt svar från budgetministern. Överläggningen var härmed avslutad. Om rätt till avdrag vid inkomsttaxeringen för förlust pågrund av medieinslån och likvidlån 5§Svar på interpellation 1981/82:163 om rätt till avdrag vid inkomsttaxeringenför förlust på grund av medlemslån och likvidlån 13Ekonomi- och budgetministern ; har frågat mig om jag ärberedd att medverka till att förluster på medlemslån och likvidlån som enskildaskogsägare har lämnat till Vänerskog kommer att betraktas som driftförlusteroch därmed inte bli föremål för beskattning. En skogsägare som säljer virke är skyldig att ta uppköpeskillingen som skattepliktig intäkt. Visar det sig senare att köparen intekan betala har skogsägaren rätt till avdrag för förlusten. Förlust påvarufordringar utgör nämligen avdragsgill driftförlust, I de av fallen synes emellertid vissa skogsägare ha låtit en del aversättningen för försålt virke stå kvar hos Vänerskog i form av s, k,medlemslån och likvidlån. Frågan uppkommer då om även förluster på dessa lån äratt anse som driftförluster eller om förlusterna utgör icke avdragsgillakapitalförluster. Jag vill först slå fast att jag inte bör uttala mig om ivad mån förluster på olika konkreta lån är avdragsgilla för långivaren. Dettaär något som det ankommer på de rättstillämpande myndigheterna att ta ställningtill. Enligt vad jag har inhämtat har ansökningar om förhandsbesked rörandeförlusterna till följd av Vänerskogs konkurs redan sänts in tillriksskatteverket. Det skattemässiga läget kommer således att vara klarlagt inomen relativt snar framtid. Vad anfört kan emellertid uppfattas så,att han anser att den nu gällande gränsdragningen mellan driftförluster ochkapitalförluster är olämplig och därför bör ändras. Jag vill i anslutning tilldetta erinra om att så sent som behandlade dettagränsdragningsproblem. beslut innebär bl. a, att en förlust på enlånefordran är avdragsgill om lånet betingats av den skattskyldigesnäringsverksamhet. Detta torde också överensstämma med nuvarande praxis. Enligtmin mening finns det inget som talar för att förlusterna i anledning avVänerskogs Nr 123 konkurs påkallar någon nylagstiftning. Jag är därför f, n, inte beredd att \if ,o. A,, lägga fram förslagom ändrade regler för den skattemässigabehandlingen av il 1Q87 förluster på olika slag av lån, 14 (): , Herr talman! Jag vill tackaekonomi- och budgetministern för svaret på r.. r- I , min interpellation, ringen for förlust I I Vänerskogs konkurs var ett hårt slag för och även för I .o i, IL' angränsande områden, harredan tidigare drabbats av företags- nedläggningar och inskränkningar.Konkursen drabbade många skogsägare hårt, menäven företag i transportbranschen - lastbilsåkerier - och serviceföretag görstora förluster. Vad detta betyder för näringsliv och sysselsättning i ett länsom förstår alla som har satt sig in i förhållandena. Lika klart är att samhället måste gå in med åtgärder avolika slag för att mildra verkningarna av konkurskatastrofen. Stöd måste ges,men även rättvisande åtgärder, bl. a. på skatteområdet, måste vidtas. Endastett samspel mellan dessa kan ge en effekt som inte slår sönder näringslivetutan gör en fortsatt existens möjlig. Det måste också ur samhällelig synpunktvara det bästa och billigaste men framför allt det effektivaste sättet att fånäringsliv, produktion och sysselsättning att fungera och leva vidare. Det sagda gäller situationen i stort. Jag vill, för attinget missförstånd skall råda, säga att jag inte kritiserar regeringen för desshandlande i Vänerskogs-kraschen. Hade inte regeringen gått in och räddatVänerskog vid det första konkurshotet, hade situationen varit ännu värre förvårt , Givetvis skulle man ha önskat att andra åtgärder hade varitmöjliga innan det sista hotet och själva konkursen kom. Då hade det kanskevarit möjligt att rädda en hel del. Den fråga jag tagit upp i interpellationen är en delfrågai ett stort sammanhang, men den är av utomordentligt stor betydelse för deskogsägare som berörs. Leveranser av virke har skett från skogsägarna tillVänerskog, För dessa leveranser har avräkning skickats ut sista vardagen imånaden liksom besked om mervärdeskatt. Därest inte skogsägaren begärt att fåut pengar direkt har summan överförts på ett medlemslån-likvidlån efter någondag. Då en skogsägare på så viss fått pengarna räntebärande harhan betraktat dessa pengar som ej utbetalda men ändå helt disponibla den daghan behövde dem för inbetalning av mervärdeskatt eller för användning tillskogsvårdsåtgärder eller maskinbyten eller annan utgift i rörelsen. Det är så skogsägaren har känt det och så det skall varanär en kooperativ förening fungerar. Och skogsägaren har trott på - och levererat virke genom - sin förening. Helt hastigt - och ur skogsägarens synpunkt oväntat - gör då föreningen konkurs. Det är då som problemen uppstår. Med hänsyn till att många har funderat över hur skattelagarna skall tolkas, om de innestående medlen vid en konkurs utgör en driftförlust eller en kapitalförlust, finner jag 1'1 trots allt att budgetministernssvar - om jag tolkar det rätt - är klarläggande då han isista delen av svaret hänvisar till förra vårens riksdagsbeslut.Budgetministern säger; "beslut innebär bl, a, att en förlust påen lånefordran är avdragsgill om lånet betingats av den skattskyldiges näringsverksamhet.Detta torde också överensstämma med nuvarande praxis. Enligt min mening finnsdet inget som talar för att föriusterna i anledning av Vänerskogs konkurspåkallar någon ny lagstiftning," Med hänsyn till vad jag har sagt tidigare anser jag detvara självklart att denna s, k, lånefordran betingats av den skattskyldigesnäringslivsverksamhet - är förknippad med denna - och att den därmed äravdragsgill. Ser man på det praktiska livet för en skogsägare, finner man attleveranserna ingår i ett samspel helt inom ramen för hans näringsverksamhet.Det gäller för de rättstillämpande myndigheterna att avgöra detta, och dettycker jag inte skulle vara så svårt. Enligt min uppfattning bör den av miggjorda tolkningen vara riktig. Jag vill gärna utläsa ur svaret attbudgetministern synes ha samma uppfattning som jag, I fråga om mervärdeskattepengarna måste det väl ändå varahelt horribelt om vederbörande skogsägare skulle inbetala mervärdeskattepengarsom han aldrig ens sett röken av. De har gått in på likvidkontot, ochskogsägaren har alltså aldrig sett dem. Dessa pengar borde enligt vanligrättsuppfattning inte behöva inbetalas. har det kanske ändå skett i vissafall när det gäller korta perioder. Jag skulle vara tacksam om budgetministernville redogöra för sin syn på denna mervärdeskattefråga i detta sammanhang,även om jag inte har berört den i interpellationen. Jag vill, herr talman, tacka budgetministern för svaret.Samtidigt vill jag uttala den förhoppningen att skall göra ensådan tolkning av frågan att skattskyldighet inte bör föreUgga för pengar sompå så sätt hamnat som medlemslån och likvidlån. Jag har inte krävt nylagstiftning men tagit upp frågan, därför att jag anser den vara något oklar.Om den nuvarande lagstiftningen tillåter min tolkning, är det bra, eftersom detdä inte behövs någon ny lagstiftning. Ett annat beslut än det som jag här hartalat för skulle enligt min och skogsägarnas mening vara mycket ologiskt: attförst förlora virket och sedan skatta för dess värde kan aldrig vara iöverensstämmelse med lagstiftarnas mening. Det rör sig här om enaffärstransaktion - om man vill betrakta den av mig redovisade överföringenav pengarna som en sådan - som egentligen borde sakna betydelse i dettasammanhang. Det måste också sägas vara horribelt, att när momspengar har blivitöverförda till ett konto, skogsägarna skall betala för detta. Dethär är i alla fall min uppfattning. Om rätt till avdrag vid inkomsttaxeringen för förlust pågrund av medlemslån och likvidlån 15Ekonomi- och budgetministern ; Den fråga som interpelleratom är onekligen teknisk. När vidgar det hela till att omfattamervärdebeskattningen vill jag säga att det ju är känt - och jag tror ocksåatt är på det klara med detta - att svensk skattelagstiftningoch praxis har varit mycket strikt och egentligen aldrig tillåtit någraeftergifter när det gäller mervärdebeskattningen. Härvidlag har vi myckenerfarenhet som visar Nr 123 att det finns så många motiv till befrielse attläget skulle bli närmast omöjligt, M°inHa enden "-" ' 'började laboreramed befrielse från moms som ett hjälpinstrument i 19 april1982 oUka situationer. Själva den huvudfråga som tar upp ärju, som framgår av Om "tt till nvdrae "' ', föremål för prövning. Arbetet måste fortgå på vanligt sätt.Sedan ,(,,,,,,., fårvise vilket utfall det blir. Jagvet att man kan se det hela på litet olika sätt. neen för förlust Jagskall inte ge mig in på några tolkningar, menäven om allt inte är identiskt I 1 lika kan man se hur behandlingenblev i liknande situationer vid Skåneskogs hmsl ° nrh lik konkurs.Jag tror att både och jag får lov att avvakta och se I,o hur bedömer frågan. Sedan får viåterkomma. finns detingen anledning att uttala sig om en förändring av lagstiftning- 16 (): På papperet är det här naturligtvis enteknisk fråga. Man kan förstå, att om det skett en sådan här överföring avpengar till ett konto, kan det fälla skogsägarna. Men skogsägarna har intebetraktat överföringen som en verklig kapitalplacering. Skogsägaren har jumöjlighet att få ut pengarna när han vill. Och det blir ränta på dem kan de,har han resonerat, lika gärna stå inne på det här kontot som på exempelvis encheckräkning. Det är därför som de människor det här är fråga om, som har haftsin rörelse helt förknippad med skogsägarrörelsen och som har varit heltlojala, inte har tagit ut pengarna. Vederbörande har alltså låtit det helalöpa. Det är naturligtvis här som den tekniska svårigheten ligger. Om jag, föratt ta ett exempel, som riksdagsman får ut min lön och sätter in den på ettkonto eller lånar ut den till en person eller en bank och vederbörande bankeller person råkar i konkurs, är saken helt klar. Men här är ju förhållandetannorlunda. Men om jag fattar resonemanget i svaret på min interpellation rättnär ekonomi- och budgetministern erinrar om att en förlust på en lånefordran äravdragsgill om lånet betingats av den skattskyldiges näringsverksamhet, tyckerjag att de lån det här gäller är så förknippade med näringsverksamheten som detöver huvud taget är möjligt. Då ändrar det nämnda förfarandet egentligeningenting i sak, som jag kan se det hela. Jag tycker att det är mycket hårt, om skogsägarna undersådana omständigheter dels har förlorat skogen, dels skall betala skatt förpengar som de inte har sett röken av. Vi bör också ha klart för oss i detta sammanhang attsamhället och de fackliga organisationerna har krävt - de har gnolat och skälltkanske jag skall tillägga - att det skall levereras mer virke, eftersom maninte har fått fram tillräckligt med sådant. Lojala människor har då försökt atttillfredsställa detta behov, vilket också skulle vara till förmån församhället. De har gjort en insats och får belöningen att de skall skatta förpengar som de aldrig har sett, och dessutom har de blivit av med skogen. Dettaär någonting fruktansvärt, och jag vill säga att det råder en djup förstämningi mina hemtrakter. Jag vill sedan bara kommentera ekonomi- ochbudgetministerns uttalande 1" om mervärdeskatten. Jag tackar föratt ekonomi- och budgetministern ville svara påden frågan, även om jag inte tagit upp den i interpellationen. Ekonomi- ochbudgetministern säger att tillämpningen av bestämmelserna i denna del är mycketrestriktiv. Låt mig då säga att straffet måste väl ändå vara alldelestillräckligt, om en skogsägare skall betala mervärdeskatt i de fall jag härnämnde, och där ser det ut att inte finnas någon återvändo. Men i självasakfrågan är det enligt min mening fullständigt klart att det inte borde utgånågon mervärdeskatt i detta fall. Jag går så långt att jag säger, att omskogsägarna tvingas att skatta på det sätt jag här nämnt anser jag att enändring i lagstiftningen behövs. 0/7! landstingens ansvar för hälso-och sjukvården i krig 17 Ekonomi- och budgetministern ; Får jag göra den korta kommentaren att närdet gäller mervärdeskatt är klart att olika sätt att sköta bokföringen, hurbetalningsströmmarna går, i och för sig inte kan ändra själva kravet påbetalning av mervärdeskatt - det kvarstår. Jag kan förstå att leverantörer avvirke kan komma i sådana svårigheter som här redovisar, men detberor mer på sättet att låta pengar stå kvar på ett konto än själva principenom att beslutad mervärdeskatt skall betalas. Dét är ett resultat av att manlåtit pengar finnas kvar på sitt privata konto. 18 (): Jag tackar ekonomi- och budgetministern förden konkretisering han här gjorde. Jag kan på denna punkt bättre förståsituationen än i själva sakfrågan. Om man har fått meddelande om detta, bör ivarje fall vederbörande skogsägare kunna säga att han är tvungen att omedelbartbetala ut mervärdeskatten, eftersom det inte är några pengar som han har rättatt ha. Han har nämligen bara fått dessa pengar så att säga till låns någradagar, på samma sätt som han har lånat ut vad han betalat, vilket i sin tur äravdragsgillt i mervärdeskattehänseende. Jag kan förstå den delen, men då vill jag ännu en gångsäga att de som inte fått denna utbetalning får ett alldeles tillräckligtstraff. Skulle dessa skogsägare sedan straffas i själva sakfrågan genom attförlusten av lånefordran inte bedömdes som avdragsgill - när ändå skogsägarföreningensmedel och skogsägarens medel är så nära förknippade med varandra - tycker jagatt detta är ett alltför strängt straff, som skulle innebära ett hårt slag fördessa människor. Överläggningen var härmed avslutad. 6§Svar på interpellation 1981/82:165 om landstingens ansvar för hälso- ochsjukvården i krig i har frågat om jag kanredogöra för hur landstingen förvaltat det ansvar för krigssjukvårdsberedskapende Om landstingens ansvar för hälso-och sjukvården i krig övertagitden och hur skall förmå utöva den "centralaledningen" av denna verksamhet under nu förevarande förhållanden samtvilka initiativ regeringen avser att ta till för att snabbt få ett fast greppöver situationen. Genom beslut (prop. 1980/81:57, SoU 23, rskr216) har landstingskommunerna från ålagts ansvaret förledningen av sjukvården i krig. Enligt beslutet åligger detlandstingskommunerna att redan i fred planlägga och vidta de olikaförberedelser som fordras för att de skall kunna bedriva sin verksamhet underberedskap och krig. Detta beslut har sin utgångspunkt i den s.k,totalförsvarsprincipen, dvs, att ansvaret i fred för en viss verksamhet skallvara oförändrat i krig.