prot · G509131 · 1981-12-31 00:00:00 — har i sitt yttrande över detfärdigarbetade förslaget begärt att få ett nytt förslag och därmed hänvisattill att den förändring som sker är att man, som man tar in ämnetarbetslivsorientering i ämnena samhällskunskap och social servicekunskap. minskar påämnet social servicekunskap, vilket är ett karaktärsämne för linjen, med 40timmar; detta har statsrådet själv anfört. Sådana saker gör att jag finner det ganska olyckligt attfölja den linje som SÖ har arbetat med. Jag vill därför fråga statsrådet om detinte är möjligt att omarbeta det här förslaget och komma med ett annat. Som jag framhöll i mitt svar har SÖföreslagit att ämnet arbetslivsorientering visserligen skall utgå somsjälvständigt ämne men att de olika momenten från det ämnet skall tas in i ochbehandlas tillsammans med ämnena samhällskunskap och social servicekunskap. Jagvill åter understryka att SÖ och gymnasieutredningen har samma uppfattning,vilket säkert beror på en medveten strävan att göra det bästa möjliga avarbetslivsorienteringen. Jag vill lugna med att säga attkontakter med arbetsmarknad och samhälle är en självklar del av gymnasieskolansarbete, oberoende av om vi har dessa saker med på schemat som separata ämneneller mte. Som exempel på det kan jag nämna att ett huvudmoment isamhällskunskap och social servicelinje i SÖ:s förslag just är arbetsmarknadsfrågornaoch förhållandena i arbetslivet. Ett annat huvudmoment i social servicekunskapär arbetslivsorientering. Enligt min uppfattning finns det stora möjligheteratt samarbeta med samhället utanför skolan i dessa frågor, som ju rörarbetslivet. 39ING-MARIE (); Jag skulle vilja hänga på där och vädja tillstatsrådet att allvarligt överväga om det ändå är lämpligt att i det här skedetföregripa gymnasieutredningens förslag när det gäller en enda yrkesinriktadlinje. Jag måste säga att skillnaden mellan att överföraarbetslivsorienteringen till ämnena samhällskunskap och social servicekunskapdå blir att man inte får den uppläggning och inriktning avarbetslivsorienteringen som ämnet nu har genom att det direkt förberedereleverna för den kommande yrkesrollen. Jag trodde att statsrådet särskilt skulle ta uppkopplingen till högskolebehörigheten och att den var en av anledningarna tillatt man har flyttat vissa moment från ämnet arbetslivsorientering tillsamhällskunskap för att få en motsvarighet till vad som ligger på den socialalinjen, men det gjorde inte statsrådet. Jag tror att detta var ganska bra,eftersom den sociala linjen icke är yrkesförberedande, vilket däremot densociala servicelinjen är. Även detta motiverar att man betraktararbetslivsorienteringen för social servicekunskap på ett annat sätt. Jag vill inte försvåra eller låsa propositionsskrivandetpå denna punkt. Jag tror att det viktigaste är att vi får en bra utbildning ochatt den inte förändras så snabbt att de möjlighetersom den ger förfuskas. I dagär ändå av dem som har genomgått ämnet arbetslivsorientering mycket nöjdamed utbildningens inriktning och uppläggning. Det är faktiskt så att social servicelinjehar varit dén enda linje i gymnasieskolan som har haft både obligatorisksamhällskunskap och arbetslivsorientering. På de flesta skolor som har haftförsök med social servicelinje har man velat få till stånd en integrering avämnet arbetslivsorientering med samhällskunskap och yrkesämnen. Man pekar bl.a. på att eleverna på det viset får färre ämnen. Jag tror också attarbetslivsfrågorna på det sättet kommer in i sitt naturliga sammanhang iundervisningen. Jag vill också understryka att det är viktigt att manunderstryker helheten i orienteringen om arbetslivet. Den är en del avorienteringen om samhället, och det är en vikfig pedagogisk princip att gå fråndelen till helheten och från helheten till delen. Analys och syntes är sidor avsamma sak. Det är väsentiigt att man inte styckar sönder ett ämne utan har möjlighetatt med en och samma lärare diskutera det som hänger samman. Jag vill instämma med när hon säger attmålet måste vara en bra utbildning, och det har det också varit fråga om pådenna punkt. 41 (): Jag vill till ställa ett paravslutande frågor. Vad är anledningen till att man inte har låtitKommunalarbetareförbundet delta i utformningen av tim- och kursplanerna i dennautbildning. Kommer i det fortsatta beredningsarbetet inomregeringskansliet att höra och ta hänsyn till , så attförbundet ges tillfälle att verkligen, utifrån sina erfarenheter, tillföra detslutliga förslaget sina synpunkter? Vad jag känner till är att SÖ har haftkontakt med LO. Den senare frågan får ställa till LO. Jag vill till slut understryka att inget av innehållet iämnet arbetslivsorientering har försvunnit ur utbildningen. Ämnesinnehållethar bara förts över till andra ämnen, och det har formulerats mer konkret.Jag kan också tala om för att ämnet, att döma avinspektörsrapporter, tydligen inte har fungerat särskilt bra ute på skolorna.Det får dock antas ge bättre resultat, om lärarna i samhällskunskap resp.yrkesämnen varför sig tar upp de delar som de behärskar. Integreringen med t. ex. det störreämnet samhällskunskap betyder inte alls att man stänger till dörren motarbetslivet utanför skolan. Tvärtom betyder det att en större del av skolanöppnas för inflytande därifrån. 43ING-MARIE (): Enligt de uppgifter som jag har fått frånutvärderingen har det visat sig att är nöjda med det sätt somarbetslivsorienteringen har fungerat på. Vidare har skolinformatörer frånfackföreningsrörelsen givit en positivare bild av arbetslivsorienteringen. Dethade varit angelägnare att gå vidare och förbättra arbetslivsorienteringen i stället föratt, som jag upplever att gör i sina kommentarer, gå tillbakatill att låta lärarna få huvudansvaret för verksamheten. Jag kan vidare inte riktigt förstå hur det förhållandetatt karaktärsämnet social servicekunskap skall minska samtidigtsom det läggs till moment från arbetslivsorienteringen kommer att, som UllaTilländer säger, innebära en förbättring. När det gäller ämnet samhällskunskapökar timantalet - det är riktigt. Men då blir det också en anpassning till detjag nämnde, utbildningen inom social linje. Jag vill bara vädja till att ta detta ibeaktande och undersöka, om man inte skall avvakta gymnasieutredningen, innanman gör några sådana här enstaka förändringar inom gymnasieskolan. Jag vill återigen poängtera för Ing-MarieHansson att arbetsUvsorientering inte är knutet till ett enskilt ämne. Detskall egentligen vara en naturlig del av undervisningen i övrigt, just med denmotiveringen att elevernas utbildning skall ha en god verklighetsanknytning.Det gäller faktiskt all undervisning. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på fråga 1981/82:330 om verksamhet iSvängsta har frågat mig vad regeringenavser att göra med anledning av läget vid i . Bakgrunden till frågan är att efter slutfördaMBL-förhandlingar varslat del av personalen om uppsägning. Facits tillverkning av kontorsmaskiner bedrivs, förutom iSvängsta, även i , , och , Enligt vad jagerfarit hänger beslutet att minska personalen samman med den snabba teknikutvecklingeninom bolagets produktområde. För att bibehålla sin ställning på marknadensatsar bolaget på ett nytt elektroniskt produktprogram. Den nya tekniken hartyvärr en negativ effekt på sysselsättningen, eftersom tillverkning av de nyaprodukterna kräver en väsentligt mindre arbetsstyrka än de äldre. Jag är medveten om att situationen i ärbesvärlig, dels på grund av de nu aktuella förändringarna, dels genom att ocksåangränsande kommuner drabbats av liknande omställningar. Det är därförväsentligt att kommun, länsstyrelse och utvecklingsfond tar initiativ för attsöka lösa sysselsättningsproblemen och därvid utnyttjar de resurser regeringenunder senare år tillskapat för att stimulera nyföretagande och expansion. Deomedelbara sysselsättningsproblemen får dock i första hand lösas med sedvanliga arbetsmarknadspolitiska medel. Någraextraordinära insatser är f, n, inte aktuella, 46 (vpk): Jag får väl tacka för svaret, även om detegentligen bara var ett sätt att med många ord säga ungefär: Det här problemetbryr jag mig inte om. Icke förty föranleder detta svar följdfrågor av mervittgående slag än dem jag först har berört. Vi vet att det förekommer en avsevärd omgruppering avkapital - i detta land och ut ur detta land. Dels är det en omgruppering frånproduktionskapital till finans- och spekulationskapital, dels från kapitalsatsat på svensk botten till kapital satsat i andra länder. Vi vet också att denna typ av omgruppering i bästa fallpågår på ett sätt som på en gång har drabbat flera orter i samma landsända,vilket svaret också antydde. När det gäller skall utrustningen från denfabriken föras över till , är en militärdiktatur, därregimen med hjälp av officiella och inofficiella polisgrupper och mordkommandonbedriver utrotning av fackföreningsledare. Kantänka är det billigare för enmultinationell koncern att bedriva produktion under sådana omständigheter. Den första följdfråga som jag vill ställa är föranledd avatt vi nu kan se verkningarna av en sådan här omgruppering av kapital för enlandsända koncentrerade. Hur länge ämnar regeringen låta denna omgruppering,denna dränering av resurser som drabbar industriort efter industriortfortsätta? Skall detta flöde få fortsätta i det oändliga? Eller avserregeringen att företa sig någonting för att hindra denna typ avutarmning? Min andra följdfråga är följande. Om det nu finns äldreindustrier här i landet som på grund av den tekniska utvecklingen inte kanhålla samma sysselsättning som tidigare måste detta, om inte en väsentligt ökadarbetslöshet blir följden, följas upp genom att man etablerar nya industrier.Man satsar nytt kapital på nationell botten. Detta är väl inte något nyttbeslut, som kommer som en blixt från en klar himmel. Jag förmodar att bådeföretagsledningen och kanske rent av industridepartementet har vetat om dettaganska . Om man vet en sådan här sak, som måste ha varit förberedd sedanlång tid tillbaka, varför står man nu och säger att vi kan lösa dessa problembara med de vanliga arbetsmarknadspolitiska stödåtgärderna? Varför har maninte i fid, , förutsett denna utveckling? - den gick juatt förutse. säger att problemet är en frågaom omgruppering av kapital. Ja, det har otvivelaktigt förekommiten omgruppering av kapital, helt enkelt därför att vi i detta land inte harvarit tillräckligt konkurrenskraftiga. För att upprätthålla den internationellamarknaden har svenska företag i viss omfattning tvingats att Till stor del har detta dock skett, inte med kapitalexport, utan medkapital som har lånats i etableringsländerna. Först och främst är det dock enomgruppering av teknik som vi bevittnar och som vi har uppmärksammat, JörnSvensson måste vara medveten om att hela det ambitiösa program för tekniskforskning och utveckling som utvecklats har sinkaraktär av att vi måste möta den förändrade tekniken med offensiva insatser påområden där vi kan flytta fram våra positioner. Man kan nog också säga att vi har varit ganskaframgångsrika i detta land, bl, a, inom elektroniken, i att möta den utmaningsom den nya tekniken har medfört. Att vi inte har kunnat ersätta bortfallet avsysselsättning i full utsträckning beror på att vi inte har varitkonkurrenskraftiga i tillräckUg omfattning. Jag vill påminna omatt vi nu är tillbaka vid ungefär den relativa konkurrenskraft som vi hade ibörjan av , Här finns alltså nu goda förutsättningar för att, som jagser det, på nytt få en fillväxt i svensk industri som kompenserar den förlustav arbetstillfällen som vi vidkänts till följd av den tekniska utvecklingen. 48JÖRN (vpk): Industriministern viker helt och hålletundan. Han talar om hur viktigt det är att vi möter den förändrade tekniken.Samtidigt har han fidigare i sitt svar sagt att han inte har någonting attföreslå i denna situation. Vi tänker inte göra någonting, säger han. Den frågasom jag tänkte att industriministern skulle ge mig svar på var just varfördenna motsägelse finns i hans anförande. Nog skulle ni ha kunnat veta att dennateknikförändring när det gäller kontorsmaskiner var på väg. Det är ju ingetnytt - det har man under åtskilliga år vetat i , i och överhela landet, där man sysslar med sådana här frågor. Ni har suttit iregeringen under . och ni hade gott kunnat förutse att detta skullekunna drabba de orter som har denna typ av industri, I det akuta läge som nuuppstår, när utrustning skall flyttas till - någonting somindustriministern försiktigtvis inte tar upp, därför att det är stötande ochotrevligt att beröra - är det mycket egendomligt att industriministern inte harnågonting att säga eller att föreslå. De 80 hushåll som drabbasjust i skall tydligen finna sig i att ingenting skall göras, att deskall bli av med sin försörjning. De skall användas för att ytterligare svälladen arbetslöshetsarmé som ni vill tillskapa här i landet för att företagarnaskall kunna välja och vraka. Är det inte bättre att säga att just detta är eravsikt? Det är ju vad som framgår. Hade ni haft någon annan avsikt, skulle nimycket väl ha kunnat ta reda på att denna tekniska förändring skulleinträffa och att den skulle ställa till bestämda problem på bestämda orter. Dåhade ni också kunnat förbereda eventuella motåtgärder. Varför har ni inte tagit reda på detta? Varför gickdet inte att tala med ? inte ut informationer?Varför kan ni ingenting göra, trots att ni haft tid på er? anklagar mig för att sväva ut.Jag skall inte skicka tillbaka beskyllningen, men nog tycker jag att debattenskulle vinna på om vi koncentrerade oss på vad problemet egentligen gäller, säger att vi inte har någonting att föreslå.Det har vi visst! Vi har skapat en rad resurser förutveckling av ny teknik i svensk industri. Det fältet är fritt. Lönsamma,intressanta framtidsprojekt kan finansieras-obetingat. Sä till vida ärdet inget problem. Problemet är att vår konkurrenskraft, eftersom vi är såberoende av exportmarknaderna, inte har varit av den klassen att detskapats en sådan efterfrågan på marknaden som åstadkommer de nya, djärva greppsom man skulle vilja efterlysa. Vi kan t, ex, se på ett så betydelsefulltföretag som , Där har man legat långt framme, men man har - trotsatt man internationellt sett har varit mycket framgångsrik - ändå inte förmåttkompensera den nya tekniken från sysselsättningssynpunkt. 50 (vpk): Varför kan inteindustriministern svara på de frågor jag har ställt? Regeringen måste ju havetat, åtminstone , att en sådan här förändring avtekniken när det gäller kontorsmaskiner skulle ge utslag. Är man så underordnadElectrolux och de multinationella finansintressena, att man inte ens vågadebegära besked om när de här problemen skulle uppstå och när de förväntadesdrabba svensk industri, så att man hade kunnat företa sig någonting?Är man verkligen en sådan slav under det multinationella kapitalet att manvarken vill eller vågar göra detta? Eller är man anhängare av en ideologi somgår ut på att när vill göra någonting - när han t, ex, vill flyttaett företag till och kasta ut 80 man i arbetslöshet - då är det regeringensfrämsta uppgift att bara sitta vid sidan om och titta på? tycker jag faktiskt att debatten urartar.Visst har vi vetat t, ex, vilken väg elektroniken tar,och visst vet vi ungefär hur robotiseringen av svensk industri kommer attutveckla sig. Men vi lever faktiskt i en fri ekonomi, I den här diskussionenanklagar mig som om jag skulle vara industriminister i ettstatskapitalistiskt land. Men det är jag inte. Jag är industriminister i ettland med fri ekonomi. Regeringen skapar förutsättningarna när det gällerkapital för nyetablering eller teknisk forskning och utveckling, men det måstevara företagen som bedömer marknaderna och som utifrån den bedömningen ocksåetablerar och utvecklar produktionen. På grund av kostnadsexplosionen 1974,1975 etc, har företagen inte haft en konkurrenskraft som gjort detmöjligt för dem att expandera i tillräcklig omfattning. finns förutsättningarna,eftersom vi har varit framgångsrika i vår ekonomi, Förväxla inte , som är ett frittland, med vissa andra länder som inte har denna fria ekonomi! 52JÖRN (vpk); Det där sista bekräftar bara vad jag helatiden trott om frihetsbegrepp. Någon frihet för de 80 som kastatsut i arbetslöshet skall det inte finnas, utan det är bara för , baraför aktieägarna och de stora kapitalägarna som friheten skall finnas. Det ärinnebörden av frihet och fri ekonomi. Men jag har en helt annan uppfattning. erkänner ju precis det som jag hela tidenhar kritiserat honom för. Han har vetat att det här skulle inträffa. Det ärhöjden av cynism att han vetat detta och att han när skrällen kommerinte har någonting att ge de 80 som skall gå. Han säger bara: Ni får gå, ut meder i arbetslöshetsarmén! Det är frihetsbegrepp, och det är avslöjandenog. Så talar inte en demokrat, så talar en anhängare av kapital- ochfåtalsvälde. Det fanns nämligen en rätt stor sektor här i landet och finnsalltjämt av statlig företagsamhet. Med en god planering och med information igod tid - i förväg - skulle åtgärder ha kunnat vidtas i . tycker jag att sticker uthuvudet och hakan litet vårdslöst. Även de statligt ägda företagen måste kunnasälja sin produktion. Det visar om inte annat de akuta svårigheterna. I den typav ekonomier, som tydligen är drömvärld och där man genomcentral planering och ingripanden från regeringen kommenderar vilken produktionföretagen skall ha - oavsett om den går att sälja eller inte -, är det klartatt det här fungerar till en viss gräns. Men vi ser i den typen av ekonomi hurutslagningsprocessen blir ännu brutalare och ur demokratisk synpunkt mycket meräventyrlig och fasansfull, om vi ser till vissa statskapitalistiska länder ivårt grannskap. Jag tror ändå att det enda receptet är att anpassaproduktionen till vad marknaden ger möjligheter till, att se till att man haren ekonomi så att man är konkurrenskraftig och så att man kan erbjuda allajobb. Det är detta mål som den här regeringen har. 54JÖRN (vpk): Det är märkUgt hur springer runtpå sidoområden, som vi inte alls skall debattera här. Varför kan jag inte fåett svar på frågan: Vad är orsaken till att man visste i så god fid vad somskulle hända men ändå inte har någonting att företa sig? DennahandlingsodugUghet kan då inte vara en slump - den måste vara avsiktlig, ochden måste ingå i en politik som skall skapa ökad arbetslöshet. Ni talar om att man måste ha marknadsförutsättningar.Javisst, men genom att ständigt på ort.efter ort kasta ut nya skaror iarbetslöshet, så minskar ni i själva verket den nationella marknadens omfångoch minskar därmed i verkligheten industrins lönsamhet, dess marknad och dessförmåga att sälja. Det sambandet ser ni inte, lika litet som 1930-taletsborgerliga politiker gjorde det. Jag hoppas med anledning av det att ni fårsamma öde Varken i eller bland några arbetandemänniskor i det här landet förtjänar ni i och ni i regeringen enenda röst. Får jag säga att om man, som JörnSvensson gör, bortser från de ekonomiska realiteterna och bortser från vad detär som ändå är avgörande för att vi skall kunna erbjuda sysselsättning, kan manföra en debatt på dessa villkor. Men det är ju ändå meningslöst i sak. Härgäller det ju att tillverka produkter som går att sälja. Det gör man inte genomatt ge direktiv eller order. Vi har från den här regeringens sida lagt nedstörre möda än någon tidigare regering i på att säkra sysselsättningen,på att investera i ny teknik, på att ha framförhållning och på att när detgäller teknisk utveckling och forskning också erbjuda nytillkommande företagoch företagare det stöd som de förtjänar för att kunna delta i förnyelsen avsvenskt näringsliv. Kom inte, , med en diskussion utifrån ett heltannat samhällsekonomiskt system och tro att det skall kunna gå att omplanterapå svenska förhållanden! 56JÖRN (vpk); Jag diskuterar inte något annatsamhällsekonomiskt system. Vi diskuterar den konkreta situationen -vi diskuterar , och vi diskuterar . Jag har fortfarande intefått något svar på frågan; Om ni kände till dessasvårigheter, varför har ni då ingenting gjort för att möta dem? Också i en ekonomi av det här slaget kan man faktiskt -med det begränsade handlingsutrymme som trots allt finns - stöta på vissasvårigheter. Det finns bättre politik och sämre politik också i den här typenav samhälle. Men så särskilt mycket har ni ju inte gjort försysselsättningen. skall inte skryta om det, för med den politik somni för ökar ju arbetslösheten - och den har stadigt ökat. Skulle jag inte kunna få ett rejält, rakt och enkelt svarpå dessa frågor: Varför underlät ni att göra någonting, när ni visste att dehär problemen skulle komma? Varför företog ni er ingenting? Varför tog ni ingakontakter? Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Föredrogs och hänvisades 1981/82:212till socialutskottet 1981/82:213fill finansutskottet 1981/82:216till socialförsäkringsutskottet 131 11 § Föredrogs och hänvisades 27 april1982 1981/82:2513 filljordbruksutskottet 12 § Föredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1981/82:36 betänkanden1981/82:50, 52, 54 och 55 betänkande 1981/82:40Näringsutskottets betänkande 1981/82:29 betänkanden /82:28och 38 13 § Anf. 57 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag får meddela att på morgondagens föredragningslistaskall skatteutskottets betänkanden 50 och 52, utbildningsutskottets betänkande23 och civilutskottets betänkande 38 uppföras främst bland två gånger bordlagdaärenden samt betänkande 36 sättas sist. 14 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1981/82:2514 av Vårdnad och umgänge m. m. 1981/82:168) 1981/82:2515 av m.fl. Avdrag för utdelning på ickebörsnoterade aktier, m. m, (prop, 1981/ 82:191) 15 § Kammaren åtskildes kl,16,37, In fidem