prot · G5099 · 1981-12-31 00:00:00 — samverkan,men förvägras att själva förvalta den andel de skall avstå till det Allmänpolitisk Detta är för oss centerpartister lika självklart som att debatt ett starkt samhälle och ett välkirdssamlkille heller inte uppstår som resultat av att de starka ohämmat får växa på de svagas bekostnad eller i ett samhälle där enskilda människors vilja till gemensamt ansvarstagande motverkas. 46 () replik: Industriminister iir den i regeringensom har ansvar också för regionalpolitiken. Men regionalpolitiken berörde haninte med ett ord i sitt långa anförande. Det kanske inte är såkonstigt, eftersom det nu ar helt klart att regeringen tiinker rusta ner ocksåregionalpolitiken, Åtstramningspolitiken går ut över detta område liksom överde andra. 300 milj. kr. tas bort av det nuvarande stödet tillföretag i stödområdena, har 1 000 milj. kr. anvisats för bidrag till låntill företag i svaga regioner. Industriministern tänker nu skiira ned detta med30 %. 1 ett pressmeddelande från industridepartementet som komhiiromdagen påstår industriministern; "För de kommuner som är i störstbehov av statligt stöd innebär de nu föreslagna förändringtirna en relativförbättring jämfört med tidigare." Jag ber industriministern att hiiroch för kammaren, anstiillda och företag förklara hur nedskiirningar med30(1 milj. kr. kan leda till förbiittringar för företagen i stödområdena. Jag berörde inte regionalpolitiken direkt,eftersom mitt anförande avsåg de allmänna förutsiittningarna. Regionalpolitikens friimsta problem iir denbristande investeringsviljan, som har medfört att de ramar förregionalpolitiskt stöd som har anvisat inte har kommit tillutnyttjande. Niir vi nu accepterar en nedskärning av ramarna sker det pa vissabestiimda villkor, som uijpenbar-ligen har gått förbi. Först och främst koncentrerar vi insatserna till deområden där vi verkligen har de stora regionalpolitiska problemen, Diir skallde regionalpolitiska insatserna inte trappas ner. Jag noterade hurframför allt representanter för på den socialdemokratiskapartikongressen riktade ganska allvarlig kritik mot det socialdemokratiskapartiet, som mer iin något annat parti motverkat regional|iolitikens syftegenom att ständigt stiilla krav på att nya områden och nya verksamhetsformerskall föras in inom regionalpolitikens ram. Vi skall dessutom, det har vi också meddelat, nu kombineradet regionalpolitiska stödet med det frisläppande av investeringsfonderna somregeringen har bestämt. Det är en ny modell, där vi klart ger en regionalpolitisk profil åt frisläppen. Äntligen skall mankunna kombinera de frisläppta investeringsfonderna med regionalpolitiskt stöd.vilket således inte har varit möjligt . Det är framför allt i de sämststiilkla regionerna, i stödområdena 5 och 6, som detta skall ske. Vi arbetar också med en regionalpolitisk proposition, Idenna kommer vi noga att gå igenom erkirenheterna av den fördaregionalpolitiken och föreslå en effektivisering av de instrument vi har samt,i de avseenden som detta erfordras, ökade insatser rent materiellt. Dennadiskussion kanske vi får anledning att återviinda till niir den propositionenbehandlas. 48ANNA-GRETA () replik: Det är min mening att industriministern meddet han siiger i sitt pressmeddelande och i kammaren förvriingernedskärningarnas verkliga innebörd och för människorna i bl, a, skogskinenbakom ljuset. Fakta iir ju följande ikir det giiller det förslag somindustriministern har lagt fram i regeringens sparproposition. Industriministern tar bort riitten till avskrivningar förmaskiner och inventarier för alla kommuner i stödområdena 1-3. Det drabbarföretag och anställda i 66 kommuner med svåra svsselsiittningsproblem. Industriministern vill dessutom avskafki riitten tilllokaliseringslån för rörelsekapital i stödområdena 1-3, Det slår också direktmot anstiillda och företag i 66 kommuner. Men iiulustriministern nöjer sig inte med dessa åtgiirder.Han vill avskaffa riitten till lokaliseringslån för marknadsföring ochproduktutveckling i landets samtliga stödkommuner - 117 kommuner. Men inte heller detta år nog. Ovanpå allt detta läggsytterligare en nedskärning, som drabbar alla stödföretag oavsett var i landetde ligger. Det galler alltså även de kommuner i det inre av som hardet allra svårast. kan företag finansiera sina investeringar metllokaliseringslån och därmed lag ränta intill av investeringskostnaden. Mendet skall de inte få göra i fortsättningen, om industriministern får sin viljaigenom. Han föreslår att denna andel skall halveras. Inget företag - inte ens iett stödområde - kan i fortsättningen få låna . Följden blir att företag med ofta ganska bräcklig ekonomioch små siikerheter tvingas gå till privata banker, diir ile. om de över huvudtaget får låna pengar, måste låna till mycket högre riinta än med demöjligheter som finns . Detta iir den verkliga innebörden av tIet förslag somindustriministern kigger fram. Och sedan har han mage att såga att detta medfören relativ förbättring för de mest utsatta konimunerna. Det blir fcirsiimringaröver hela landet, även för kommunerna i stödområde 4-6. Försåniringarna blirstörre inom andra områden, men inte för någon kommun talas det om förbättringar,Lokaliseringsmöjligheterna skiirs ned . Det år kiktiskt ganska skamlöstatt framställa detta som ett stöd för de mest utsatta regionerna i landet. 49Industriministern : Nr 9 säger att jag förvrängerfakta. Jag skall den inte skicka den beskyllningen tillbaka, men nog måste jag säga att [ år ovanligt illa informerad. När jag nu talar om en relativ förbättring, så tar jagfasta på den kritik som Allmänpolitisk bl. a. uppenbarades vid densocialdemokratiska partikongressen. Där debatt anklagade man den nuvaranderegeringen för att ha gått ut med regionalpolitiskt stöd till allt störreregioner. Det innebår att den relativa effekten, med tanke på attinvesteringsvolymen är given, för de verkligt nödlidande orterna självfalletblir mindre. begränsar vi möjligheterna att använda regionalpolitiskastödformer i de orter där man bör kunna klara sig med vanliga näringspolitiskastöd. Då blir effekten av insatserna i t. ex. stödområdena 4, 5 och 6, som årde högst prioriterade, så mycket högre. Ingen, allra minst med sin bevisföring,kan förneka att detta innebär en satsning på de sämst ställda kommunerna och deanställda där som har de största problemen, och där vi har den störstaarbetslösheten. Sedan tog upp lokaliseringslån. Hon sadeatt vi nu kräver att bankerna skall ta en större del av finansieringen vialokaliseringslån. Det är riktigt. Men det är också så att bankerna, med denlikviditetssituation som bankerna har, på ett helt annat sätt än tidigare börkunna visa sitt ansvar gentemot de regioner som har de största problemen. Menlokaliseringslåneräntan är inte någon favörsränta. Det är alltså i och för sig inte räntan som är favören med lokaliseringslånen,utan det är den säkerhetsbild man har. Ligger man ändå i toppen, som statenalltid far göra med sina lokaliseringslån. så är den favören i form avsäkerhetsdiskussioner med bankerna negligerbar. Bankerna bör kunna ta ettstörre ansvar - det är filosofin här. Jag vet inte om harsärskild anledning att slå vakt om bankernas intressen. Det är några frågor som hänger över denna debatt. Jag harfrågat om inte socialdemokratin nu måste kunna visa upp något företag som harstartats i glädjen över de perspektiv söm löntagarfonderna innebär, enligt denlöntagarfondsdebatt som socialdemokratin har drivit. Kan inte på mina frågor också, när jag är sä vänlig att svara på hennes? Det finns en annan fråga, som har mera regionalpolitiskbärighet och som jag är mycket nyfiken på att få svar på: Hur ställer sigsocialdemokratin till frågan om differentierade socialförsäkringsavgifter föratt skapa en regionalpolitiskt bättre grund för de framtida åtgärderna i desämst ställda kommunerna? Kunde jag få ett svar på den frågan också vore detmycket värdefullt. Talmannen anmälde att Anna-GretaLeijon anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare replik. 50ERIK HOVHAMMAR (m): Låt mig börja med att säga att det var medstor gliidje och tillfredsställelse som näringslivet hälsade devalveringen ochnaturligtvis den färska diskontosänkningen, som vi fick kännedom om så sent somi går. Den stigande dollarkursen hade dragit upp kronans internationella värde,och vårt konkurrensläge gentemot vårt främsta konkurrentland, ,försvagades successivt. Följden blev att näringslivet fick se sina marknadsandelarsjunka. Någonting måste göras, och regeringen hade väl egentligen endast attvälja mellan en devalvering, en sänkning av marginalskatterna eller enminskning av löneskatterna. När devalveringen offentliggjordes frågade man sigemellertid om den var tillräckligt stor- den betydde ju bara en återgång tillden kursrelation mellan kronan och D-marken som rådde . AttD-marken sedan skulle skrivas upp inom ramen för det europeiska valutasystemetkunde regeringen inte veta om när devalveringen genomfördes. Personligen hör jag till den stora krets inom näringslivetsom tror att en sänkning av löneskatterna, av arbetsgivaravgifterna, hade varitbetydligt bättre än en devalvering. En siinkning av löneskatterna - en ökadkonkurrenskraft för svenskt näringsliv och därmed fler och tryggare jobb -hadeinte blivit dyrare för statsbudgeten än den sänkning av momsen som man nuföreslår, under förutsättning att sänkningen av löneskatterna gällt endast förden konkurrensutsatta delen av vårt näringsliv, dvs. för industrin.Devalveringsfördelarna blir inte så stora som man kan önska. En sänkning av marginalskatterna, ett gammalt krav frånoss moderater, är en annan offensiv åtgiird som iir nödvändig och som jag ocksåvill siiga iir brådskande. Sänkta marginalskatter ökar människornas lust attgöra en extra arbetsinsats och motverkar den svarta ekonomin, som man med allriitt talar så mycket om och som vi självfallet på olika sätt måsteangripa. En marginalskattesänkning blir liksom en sänkning av löneskatterna iviss mån självfinansierande, men den måste åtminstone t. v. betalas genom ökadestatsinkomster på ett annat område. Hår tycks man. såvitt jag kan.förstå, varaute på ganska så farliga viigar. Vill man finansiera marginalskattesänk-ningengenom en ny skatteform, promsen, eller genom höjda löneskatter, så hugger mangenast bort en stor bit av devalveringsfördelarna. Det är verkligen att ta igenmed ena handen vad man givit bort med den andra. Det går nämligen inte. herrtalman, att komma ifrån att all indirekt beskattning av näringslivet utanhänsynstagande till företagens konkurrenskraft i realiteten är en straffskattpå svensk produktion och en indirekt subventionering av importen. En promsskulle dessutom verka som en servobroms på investeringar och rationaliseringar,och det iir investeringar som vi i dagens läge så väl behöver. Att investeringarna ligger pa låg nivå beror främst på trefaktorer. Den första är att vårt konkurrenskige har försämrats på grund avalltför högt kostnadsläge, där löneskatter utgör en betydande del. vilketnaturligtvis gör att alla investeringar måste kalkyleras noga. Det andr:ihindret iir hotet om kollektiva löntagarfonder. Det tredje är den höga räntan.Näringslivet har inte vågat investera därför att det med ett högt räntelägeär osäkert om man kan finna investeringsobjekt som ger sådan avkastning att dethöga räntelaget kompenseras. Den nu gjorda diskontosänkningen kan bidra tilllägre kostnader för företagen och därmed till ökade investeringar, men fråganär om devalveringen var tillräckligt stor. I och för sig har numera en så bra valutareservatt det borde finnas utrymme för en ytterligare diskontosänkning ganska snart.Vår valutareserv är i själva verket lågt beräknad, eftersom guldreserven på 1miljard kronor värderas efter en kurs på per uns. den kurs som gällderedan 1970. är som bekant guldpriset ett helt annat. Den försiktighet som visade när man sänkteräntan med kan vara klok och ge en fingervisning om ytterligarediskontosänkning. Jag hoppas att en sådan kommer så fort som möjligt, eftersomsänkta räntor är en av de offensiva åtgiirder som behövs . Men, herr talman, det räcker inte med offensiva åtgärder.Det stora budgetunderskottet måste angripas också med besparingar. Även om deti en del fall kan vara beklagligt, måste den offentliga sektorn skäras ner, ochdå måste man främst inrikta sig på byråkratin och administrationen. När manlåser i tidningarna att vårdsektorn inom sjukvården inom ett visst sjukvårdsområdeskulle få stiga . medan administrationen av vården, dvs, byråkratin,inom samma sjukvård skulle få stiga , så måste man ställa sig tvekandeinför byråkratins ansvällning. Jag vill påstå att pappersexercisen aldrigersätter den mjuka handen och omvårdnaden. När vi på /noderat håll kritiserarden offentliga sektorns ansvällning är det inte den sociala omvårdnaden vivänder oss emot utan byråkratin kring denna. Jag blirganska övertygad 0111 attrationaliseringar och kostnadsjakt av samma typ som förekommer inomnäringslivet skulle kunna nedbringa kostnaderna också på den offentliga sektornganska avsevärt, utan att denna sektor på något sätt behöver få sämreeffektivitet. Det är nämligen så att byråkrati och effektivitet ytterst sällanhängersamman. Det är dens. k. rundgången som vi vill åt. väg ut ur krisen är en kombination av offensivaåtgärder, av vilka en del redan vidtagits och andra utlovats, och av defensivaåtgärder i form av återhållsamhet på den offentliga sektorn. Vi behöver i dagmindre statsstyrning och större möjligheter för marknadsekonomins fantasirikaoch skapande krafter. Marknadshushållningen har aldrig förr i vårhistoria varit utsatt för ett sådant hot som just . Jag syftar naturligtvispå det socialdemokratiska kravet på kollektiva löntagarfonder, ett system därfonder successivt skall ta över större delen av vårt näringsliv och där de små.fristående företagen också måste betala till fondernas köp av aktier i de storabörsnoterade företagen. Jag vill erinra om att man inte i något demokratisktland i världen har försökt sig på sådana fonder. Kollektiva löntagarfonder harv/sserlige;! diskuterats i nier än i , men anser man attidén är politiskt död sedan också fackföreningsrepresentanterna ställt signegativa. Det finns alltså redan en inassaargument mot löntagarfonderna, men jag skall inte upphälla mig vid dem just nu.Industriministern gav f. ö. några talande exempel, som jagtill fullo instämmer i. Men jag kan inte låta bli att påpeka det otillstiindigai att man på socialdemokratiskt håll har mage att driva fram löntagarfondernatill en valfråga utan någon som helst redovisning för hur fondema skall ledas,utformas och verka. Man försöker på socialdemokratiskt håll tona ner denallmänna debatten om löntagarfonderna därför att man år rädd för väljarnasreaktioner. Diirför lyckades man i två hårt regisserade kongresser manövrerafram ett beslut om att ge det socialdemokratiska partiets ledning vad mankallar "ett betydande handlingsutrymme". Hela frågan om fondernasutformning skall skjutas över valet i stället för att underställas folket i val.Nu skall efter det socialdemokratiska manövrerandet svenska folkel såga om devill ha kollektivfonderellerej utan att veta hurdessa kollektivfonderskall seut eller hur de skall arbeta. Jag lyssnade i går till hår i kammaren. Hansade bl, a,: Vi är inte färdiga med de tekniska lösningarna. Men, herr talman, väljarna skall inte få någon som helstmöjlighet att påverka utformningen. Den saken skall helt avgöras av detsocialdemokratiska partiet utan något medbestiimmande från väljarna. Densocialdemokratiska partiledningen har begärt och lydigt fått en fullmakt attutforma något vars regler sedan inte skall prövas i val. Jag har i någratidningsartiklar tagit upp den här saken, och jag har tillåtit mig att kalladen "demokratins dekadens", är jag rädd för att jag uttrycktemig alltför mjukt. Jag tycker nämligen att det ur demokratisk synpunkt ärnärmast otillständigt att låta folket gå till val om fonder vilkas utformningligger höljd i framtidsdim-mor. Under detta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 51GRETHE (): Egentligen skulle jag vilja börja med enliten kommentar till vad sade om löntagarfonderna. Jag hade intetiinkt att ta upp frågan om löntagarfonderna i mitt inlägg, men jag skulle ändåvilja säga till att det år beklagligt att inte också han satt påliiktaren i Folkets hus och lyssnade till den öppna debatt som fördes kringlöntagarfondsförslaget. I övrigt kan ju de svenska viiljarna ta ställning tillfrågan om löntagarfonder! Det finns alltså möjligheter för helaSveriges folk att ta ställning till den saken, I regeringsförklaringen talar man om att det nu framlagdasparpaketet skall få fart på ekonomin och att man skall satsa mer offensivt påinvesteringar och skapa ökad sysselsättning. Kampen mot inflationen måstefortsätta, säger man. har olika borgerliga regeringar på mindre än 13 månaderlagt fram fyra olika ekonomisk-politiska paket, varav det ena var enstatsverksbudget med finansplan.Men de ekonomiska förhållandena i försämras ändå Nr 9 s'''"d'gi- den Inflationenär fortsatt hög. Skuldsättningen ökar, och arbetslösheten ökar jg Det iir bl. a. två grundkiggande fel som ger upphov tillmånga andra brister Allmänpolitisk i ekonomin. Det år för det första enfortsatt och stegrad inflation. För det debatt andra är det en dåliginvesteringslust eller investeringsvilja i näringslivet. Resultatet för detsvenska folket märks mest tydligt för det första i prishöjningar på viktigavaror och tjänster och för det andra i den enormt stegradeungdomsarbetslösheten. Inte på något av dessa områden kan regeringen kommaundan sitt ansvar. Medan vi haft en inflationpå har prisökningarna på baslivsmedel varit . de livsmedel du för ungekir handlade för 100 kr.kostar . Eftersom det inte har skett några större löneökningarunder innebär det naturligtvis en klar påfrestning för många hushåll.För låginkomsttagare och barnfamiljer innebär det självfallet en allvarligåtstramning, diirför att de har inte myckel att spara in på. Når det giiller kostnaden för vår bostad, så har dennastigit med i förhållande till denallmänna prisökningen på . F(ir båda dessa viktiga levnadskostnader måste en rejälräntesänkning vara av mycket större betydelse än en momssänkning.Därför är beslut om 1 procents sänkning av riintan tacknämligt, menen ytterligare sänkning behövs . Den internationella valuta- och ränteutvecklingenkan snart göra tiden mogen för ett ännu räntesänkningsbeslut. Det är viktigt,diirför att en räntesänkning ger både en psykologisk och en ekonomisk stimulansför investeringsviljan och byggandet som kan vara en startmotor för att ta ossur den ekonomiska jämmerdalen. Det iir också värdefullt att vi får ett tillfälligtprisstopp för att diimpa prisstegringstendenser, men måste det till enmera kraftfull prispolitik, där bl. a. konsumtionsstöd kan ges till hårtutsatta grupper. Vårt förslag om en höjning av det allmänna barnbidraget kanleda till en viss lindring för barnfamiljer som ganska hårt har drabbats justpå grund av prisutvecklingen. Den andra frågan gäller ungdomsarbetlösheten. Om denna harmycket sagts i den hår debatten. I min egen hemort - - harungdomsarbetskisheten redan fått mycket svåra sociala följder. Under julimånad- en månad som brukar präglas av god sysselsättning- har ca 0.5 milj. kr.utbetalats i form av socialbidrag till ungdomar på grund avarbetslöshet. Att behöva betala ut sä mycket för sysslolöshet är väldigtsvårt för ansvarsfulla socialarbetare och politiker. Från dem och frånarbetsförmedlare, skolfolk och polis lyder nu en enstämmig kör; Låt oss finnavägar att ersätta arbetslöshetsbidrag med arbete eller meningsfull undervisningoch Annars växer narkotika- och alkoholproblemen isysslolöshetens spår till ett omfång som det blir helt omöjligt alt komma tillriitta med. Det behöver bli mer uppmärksammat att vårt sydligastelandskap nu drabbas av betydande arbetslöshet.! siffror räknat den störstai något svenskt län. Speciellt när det gäller ungdomsarbetslösheten år lägelmycket allvarligt i , lån har 3 752 arbetskisa untler , ochdet är av de arbetslösa ungdomarna i hela . Av dessa ungdomarär 1 258 under . Dessa unga borde egentligen skyddas av den s, k.ungdomsgarantin. Men varken skolor eller arbetsförmedlingar har i dessaåtstramningstider kunnat leva upp till önskemålen. För de ungdomsarbetslösa iir beredskapsjobben av mycketstor betydelse. Bara i uppgår antalet arbetslösa under tillnärmare 1 500. Därför borde regeringen verkligen lyssna till de propåer - bl.a. från socialdemokratiskt håll - som vill ha fler beredskapsarbeten. Vi måstealla -över partigränserna - ta ansvaret för det förhållandet att ungdomar nugår halva eller arbetslösa. I är av de arbetsledigaarbetslösa i över , och av samtliga I 961 arbetslösa i Helsingborgfår varken kontant arbetsmarknadsstöd - KAS - eller arbetslöshetsunderstöd.För allt fler arbetslösa - däribland mänga ungdomar - har socialbidraget blivitden enda livhanken. Man kan såga att de av ett ointresserat näringsliv, av eninitiativfattig regering och en handlingsförlamad kommun är dömda tillsysslolöshet. Det behöver möjligt föras en ekonomisk politik och ennäringspolitik som skapar arbetstillfällen, bl. a. i . Industriministern,som talat här. har verkligen skäl att stödja utvecklingsarbetet för merindustriproduktion i . Det överraskade mig mycket när jag för en stund sedanhörde industriministern från denna talarstol ge en fullständigt felaktigupplysning, nämligen att de areella näringarna i skulle öka. Hanbevisade detta med att det numera bor mer folk på landet. Det är verkligen ettklent bevis för ett sådant påstående. Jag försökte kontrollera hansuppgifter, för jag förstod med en gång att de var felaktiga. Det visade sig attniir det gäller både antalet lantbruksföretag, antalet sysselsatta i familjejordbrukoch storleken på åkerarealen har det varit fråga om en fortsatt minskning från1976 till 1978 och . Det är en ganska klar minskning.Lantbruksföretagen i hela landet har , då de var 130 954. till 1980minskat till 117 882 - en ganska rejäl minskning således. Kan det verkligen vara så att industriministern och kanskeandra i regeringen på grundval av helt felaktiga fakta nu försöker hindra attvi i får lov att bygga industri- och bostadsfastigheter även på lantbruksmark?Om det är så att näringen minskar, trots att man har stora överskott avlantbruksprodukter, mäste det viil ändå vara befogat att man även i fårlov att använda en liten ytterligare del av lantbruksmarken för utbyggnad avindustrier och för att också öka bostadsbyggandet på de orter diir det råderbrist på bostäder. Jag hoppasatt det var en felsägning som industriministern gjorde sig skyldigtill här i talarstolen. Annars är det mycket anmärkningsvärt att ett sådantuttalande kunde göras i riksdag. Utan politik kan man inte reformerasamhållet, och utan en planmässig ekonomisk politik kan man inte skapa ökadsysselsättning och lyfta ur den ekonomiska krisen. Vi behöver möjligt en beslutsam ekonomisk politiksom kan skapa debatt framtidstro och förtroende hos majoriteten av folket. 52 () replik; Får jag bara helt kort replikera och anknytatill vad sade angående löntagarfonderna. Det är riktigt att jag inte deltog ikongressförhandlingarna i Folkets hus. men jag har med intresse läst referatenfrån de förhandlingarna, bl. a, i . där man ganska utförligtrefererat vad som förekommit. Jag tillåter mig ett enda kort citat frånLO-tidningen nr 1981: "ogillade oklarheten i fondfrågan,Niir får en fråga om fondema från journalister uppträder han som enskrämd mus. Gå fram mer offensivt, sa ." Detta är som sagt ett citat ur . och detbekräftar, herr talman, vad jag anförde, nämligen att utformningen avfonderna ligger höljd i framtidsdinimor. Det är inte bara jag själv som har denuppfattningen, utan t. o. m, deltagare i . 53 () replik: Jag hade inte tänkt diskutera löntagarfonderhär. men eftersom tar upp frågan kan jag som känner RolfAndersson försäkra , att verkligen är en starkanhängare av löntagarfonder.