prot · G509151 · 1981-12-31 00:00:00 — Till vill jag säga att det inte är märkligtatt vi från moderat sida ägnar betydande uppmärksamhet åt effektiviteten i ochkontrollen av den offentliga sektorn. Den offentliga sektorn kännetecknas ju avatt vi politiker är satta att sköta den, och vi har därför ett särskilt ansvarför effektiviteten i denna sektor. Att där satsa på nya avancerade hjälpmedel i syfte attåstadkomma rationaliseringseffekter är ett sätt att befrämja ny teknik,som besparingseffekter kan åstadkommas. påstod att vi inteville effektivisera statsförvaltningen och att våra förslag bara var till föratt sabotera den. Jag utgår från att dettavar ett uttryck för det skämtlynnesom även i övrigt visade en del utmärkta prov på. I själva verket vetsäkert att alla våra förslag i våra olika motioner som tar sikte påden offentliga sektorns ADB-användning just är inriktade på att markera viktenav att den nya tekniken används i den offentliga sektorn för att åstadkommaeffektivisering, rationalisering och ekonomiska besparingar. På den punktenkan knappast någon tvekan råda. Också regler på andra områden är naturligtvisav betydelse för utvecklingen. Skattereglernas utformning är av stor betydelseför teknikutvecklingen. Från moderat håll menar vi att skattelagstiftningenbör befrämja den tekniska utvecklingen, och vi awisar därför varje tanke påbeskattning av ny teknik, t. ex. i form av en särskild datorskatt. Också enindirekt beskattning av ny teknik, exempelvis i form av proms, måste med dennautgångspunkt avvisas. Men finns det då andra saker som kan göras från politiskthåll för att stimulera den datatekniska utvecklingen? I hög grad gäller det attutan störande klåfingrighet från politikerna låta marknadsmekaniserna fungeraoch i sig stimulera användandet av mera rationell teknik när det gällerföretagen. Det kanske viktigaste är att politikerna låter bli en del saker pådetta område. Vi kan t. ex. låta bli att fundera på facklig vetorätt ellerandra instrument som försenar en nödvändig utveckling. Inte minst på dettaområde är tempoförluster mycket dyrbara. Vi kan låta bli att ge stöd åt företagsom inte har någon framtid. Den av brandkårsutryckningar prägladeindustripolitiken har både direkt och indirekt varit till skada för teknikutvecklingen:direkt genom att ej konkurrenskraftig produktion givits konstladekonkurrensfördelar; indirekt genom en betydande resursutgång, av vilken redanen bråkdel hade kunnat betyda mycket för företag på den tekniska frontiinjen.Vi kan, fru talman, låta bli att föra fram förslag om löntagarfonder. För denståndpunkten finns förvisso också andra, och mera betydelsefulla, skäl. Men denbristande investeringsvilja som är en direkt följd av fonddebatten inverkarsjälvfallet menligt också på teknikutvecklingen. Jag har inledningsvis uppehållit mig vidmoderata samlingspartiets principiella ställningstaganden på det fält videbatterar och därmed också bara indirekt kommenterat regeringensproposition och finansutskottets betänkande. Följande moderata talare kommeratt redogöra för varför vi avvisat flertalet av de sammantaget ganska fåtaligaförslag som regeringen lagt fram i sin proposition. När det gällerpropositionen i övrigt är det, som var inne på, inte alldeles lättatt kommentera den, då den innehåller bl. a. en förfärlig mängdrekommendationer som rimligen inte kan ta ställning till. Vi harmarkerat det klart i vår partimotion i anslutning till propositionen. Vi harockså glatt oss över att finansutskottet enhälligt har markerat att det intekunde bli fråga om att riksdagenpå något sätt skulle upphöja dessa rekommendationer eller de mycket allmännaställningstaganden som görs i propositionen fill någon sorts riksdagsbeslut. När det gäller de konkreta förslagen säger vi nej till bl.a. en formaliserad teknikupphandling av det slag regeringen föreslår och deförslag till bred utbildning som regeringen också lagt fram. Jag skall bara helt kört kommentera något av det OlofJohansson sade på den punkten, eftersom det faller inom det område som hannärmast är ansvarig för. Då konstaterar jag att det är alldeles fel att sägaatt vi skulle mena att teknikupphandling eller breddutbildning eller utbildningav vad slag det vara månde inte skulle vara bra eller lämplig. Tvärtom har vimarkerat när det gäller teknikupphandling att vi tror på teknikupphandling somett verkningsfullt instrument för att stimulera ny teknik och få fram nyaprodukter som är fill nytta bl. a. i den offentliga förvaltningen. Men vi villalltså inte gå den väg som regeringen avvisar. vet ju lika väl som jag att det här ärförslag som inte har arbetats fram inom datadelegationen så att de är färdiga.Vi vet inte hur de skall se ut. Regeringens förslag på den här punkten ärdärför också så allmänt hållet att vi moderater anser att det är fel att bindaupp sig för någon viss lösning och sedan ge datadelegationen och regeringenfria händer att utforma det som man vill. Lika fel och omofiverat anser vi detvara att säga att just 10 miljoner, som regeringen föreslår, skall kunna satsaspå detta område nästa budgetår. Varför just 10 miljoner? Det är, fru talman,med förlov sagt en tillhöftad siffra som vi från sida inte haranledning att ställa oss bakom. När det gäller breddutbildning är det inte på det sättet,som ville antyda, att vi moderater tycker att vi har fillräckligutbildning. Det har jag framhållit tidigare. Däremot är det på det viset attdet finns ett betydande efterfrågetryck på kurser, konferenser,utbildningspaket och allt möjligt på detta område. Vi moderater menar mot denbakgrunden att det inte finns någon anledning för - eftersom vifakfiskt inte har så gott om pengar- att nu stimulera den här verksamheten medytterligare 10 rriiljoner. Den håller ju i hög grad på att komma i godblomning. Detta gäller i synnerhet som man inte är beredd att anvisa detblygsamma belopp på 2 miljoner, som vi har föreslagit, för att informeramedborgarna om de rättigheter, om det integritetsskydd som vi faktiskt hartillskapat genom datalagen och datainspektionens verksamhet. Det är en konkretinforma-fionssatsning, som vi moderater menar hade varit mofiverad. Men det harvi tyvärr varit ensamma om. Jag har understrukit i mittanförande att datoriseringen och den nya tekniken innebär betydandemöjligheter. har dragit slutsatsen att det för oss moderater intefinns några problem. Jag har å min sida klart markerat att det visst finnsproblem - det finns förfärligt många problem. Men det är inte säkert, ArneGadd, inte ens troligt, att alla de problem som finns, alltid bäst kan lösasmed politiska insatser, politiska debatter och politiskt tyckande. Liksom på enrad andra Nr 151 områden menar vi moderater att ettstörre rörelseutrymme för den enskilde Ti<;dTpen den P datapolifiska fältet skapar bättre förutsättningar för en positiv IS mii1982 utveckling än alltför mycket av nyapolitiska ingrepp. 51 () replik: Jag sade när det gällde användningen av ADB istatsförvaltningen att skiljer ut sig från övriga partier. Jaguttryckte det på det sättet, , att man av ideologiska skäl villgöra statsapparaten så klumpig, ineffektiv och svårhanterlig som möjligt. Detvar inget skämt. Om jag skulle välja någon att skämta med, skulle det inte blimed . Det var ett mycket stort allvar bakom mitt påstående. Låt mig se tillbaka på hur ni har agerat. Vi kommer omnågon timme att diskutera ett moderatförslag om nedläggning av statskontoret.Den resurs som samhället har för att matcha de multinationella jättarna när detgäller samhällets datorinköp vill ni lägga ned. Under de år som ni har haftinflytande över statsapparaten har ni ständigt skurit ned resurserna till dennaaktivitet. Jag tror allvarligt talat, , att det är en medvetenpolitik från er sida, att det är er ideologi som driver er. Därför finns detinte några möjligheter till förhandlingar eller kompromisser mellan er och oss. 52 () replik: Då var det alltså allvar att menaratt vi, trots att vi i våra motioner bl. a. understrukit vikten av att mananvänder den nya tekniken för att skapa rationaliseringsvinster, på något sättskulle vilja göra det svårare för statsförvaltningen att arbeta effektivt. Omnu , som tydligen i själva verket är utomordentligt allvarlig i dennafråga, med samma allvar studerade våra olika förslag, skulle han kanske ocksåfinna att vi inte i första hand är ute efter att de samordningseffekter som kanåstadkommas vid ADB-upphandling bara skall "spolas bort" över en natteller så. Vad vi har sagt är att det finns andra vägar att åstadkomma sammasamordningseffekter och att det kanske inte finns motiv för att upprätthållaandra delar av statskontorets verksamhet, i varje fall inte med nuvarandeuppläggning. Verksamheten kanske i större utsträckning kan föras över till deolika myndigheterna. Det kanske faktiskt är möjligt att leva upp till de mångavackra och fina principer som vi här brukar ge uttryck för, innebärande attmyndigheterna skall få ett större eget ansvar. Det är måhända så att en del avde uppgifter som statskontoret har är av sådan central betydelse att defunktionerna borde läggas in under regeringen. Det framgår klart, , att det inte i första handär fråga om att avskaffa samordningseffekterna eller alla de arbetsuppgiftersom statskontoret har. Både och jag inser att detta inte ärmöjligt, och det kan inte vara en utgångspunkt för en diskussion omstatskontorets nedläggning. Det är frågan vilka organisatoriska formerverksamheten skall bedrivas isom är den intressanta. Mer skall jag inte säga om detta,för att inte alldeles förstöra den debatt Nr 151 som vi, såsom mycket riktigt påpekade, skall hålla i Tisdaeen den denna fråga. 53ARNE GADD (s) replik: Datapolitik Den debatten bygger på det moderata förslaget att utreda möjligheternaatt avskaffa statskontoret. Man får hoppas att det är ni som 54 (vpk): Samordnad datapolitik är namnet på denproposition som behandlas i dagens datapolitiska debatt. Jag vill inte påståatt har behandlat dessa frågor så särskilt samordnat. Påtraditionellt sätt har propositionen fördelats på de berörda utskotten somsedan i vanlig ordning behandlat sin del av propositionen - såvitt jag förstår,i stort sett utan inbördes kontakter. arbetsformer gör det jumöjligt att tillsätta särskilda utskott för att bereda en speciell sakfråga.Det hade kanske varit på sin plats att pröva denna arbetsform i samband medjust behandlingen av den datapolitiska propositionen. Det är ju utan tvivel så,att de frågor som behandlas - kanske bortsett från fasfighetsdatareformen- hänger samman och bör diskuteras i ett sammanhang. Hur industripolitikenutformas på data- och elektronikområdet har förstås betydelse för datateknikenseffekter på sysselsättningen liksom för utbildningsinsatserna. Vissa av de krav som vpk har framfört i anledning avpropositionen sakbehandlas inte alls i betänkandena, vilket också är en brist isamordningen. Låt mig ta ett exempel. I polemik mot propositionensskrivningar i bilaga 4 från om förträffligheten iden nuvarande ekonomiska politiken också ur perspektivet datateknikens effekterpå sysselsättningen, har vi i vår motion redovisat hur vi anser att denekonomiska politiken bör bedrivas med tanke på den arbetslöshet vi har i dagoch de negativa effekter en fortsatt datorisering kan få på sysselsättningen. Vi anser att två frågor är av så vital betydelse urdatapolitisk synvinkel att vi föreslår att skall göra uttalanden omden framtida inriktningen. Det gäller skattepolitiken och övergång tillproduktionsbeskattning, vidare arbetstidsfrågan och en nedtrappning avarbetstiden till sex timmars arbetsdag för alla. Dessa förslag har behandlatsav finansutskottet, som avfärdar dem och inte anser att de hör hemma i dennadebatt. De bör prövas, skriver utskottet, i samband med andra skattefrågor ochi samband med andra arbetstidsfrågor. Det är märkligt att arbetsmarknadsministernsganska långrandiga resonemang om den ekonomiska politiken tydligen hör hemma ien datapolitisk proposition, medan vpk:s förslag med anledning av dessaresonemang avfärdas som inte hörande hemma i debatten. Låt oss då hoppas att vii fortsättningen besparas långa, tröttsamma utläggningar av det slag Nr 151 som arbetsmarknadsministern gettprov på i bilaga 4, utläggningar som den tydligen enbart skall tjäna som sidoutfyllnad. 18 mai1982 ' också märkligt, och ytterstnonchalant, att arbetsmarknadsutskot- tet lyft ut de yrkanden som behandlar de anställdas inflytande över den nya Datanolitik tekniken och avser att behandladessa . behandlasi propositionen och hör utan tvivel hemma i dagens debatt.Arbetsmarknadsutskottets och finansutskottets behandling av vissa yrkandentyder på att man inte förstått tanken bakom begreppet samordnad datapolitik.Man har verkligen inte lyckats att avskaffa sektoriseringen, som sig. Datatekniken måste ses i ett samhälleligtperspektiv. Man måste för att rätt kunna bedöma den nya tekniken undersökavilka mekanismer som driver fram ny teknik. I dagens kapitalistiska samhälle,där vinstintresset i alla sammanhang sätts i främsta rummet, ingår ocksåteknikanvändningen i en strategi för vinstmaximering. Detta framgår också avdatapropositionen, om än inte alltid så tydligt. Lönsamhet och ökad kontroll äralltså de starka drivkrafter som för bl. a. datateknikens utveckling framåt. Från vpk:s sida kan vi inte acceptera denna såensidiga inriktning av teknikutvecklingen. Vpk anser att datatekniken skullekunna användas i mycket högre grad med andra utgångspunkter, med andradrivkrafter. I exempelvis arbetslivet är det viktigt att datateknikenunderordnas kraven på en demokrafisk arbetsorganisation och en god både psykiskoch fysisk arbetsmiljö. Största möjligheten att åstadkomma detta får man genom attge de anställda ett avgörande inflytande över hur tekniken används. Det harrests många invändningar emot en facklig vetorätt vid införande av datateknik iarbetslivet. Många tycks tro, och dess värre däribland också en del ledandefackliga företrädare, att vi i så fall skulle få ett teknikstopp, ett allmäntnej-sägande när det gäller den nya tekniken. Detta vittnar enligt vår mening omatt man tycks anse att datatekniken är så negativ för de anställda att denaldrig kommer att införas om de anställda har bestämmanderätten. Så illa trordock inte vpk om den nya tekniken. Man kanske måste anstränga sig för att hittalösningar som också tillgodoser primära fackliga krav på exempelvis arbetetsinnehåll och arbetets organisafion. Men med en så flexibel teknik somdatatekniken är detta förstås fullt möjligt. Enligt våruppfattning kommer dock ansträngningar för att hitta dessa lösningar inte att göras förrän de anställda och deras fackliga organisationer getts verkliga möjligheter att ställa sina krav på den nya tekniken, möjligheter som en facklig vetorätt ger. Det är alltså ganska ointressant att man i bil. 4 till datapropositionen i allmänna ordalag talar om hur viktigt det är att motverka datateknikens negativa konsekvenser i form av ökat ensamarbete, mer monotona jobb, minskade krav på yrkeskunskaper osv., när detta sedan inte följs upp med konkreta förslag. Trots att alltså frågan om de anställdas inflytande över den nya tekniken inte behandlas - behandlingenav den frågan har skjutits upp till efter valet -har jag ansett att denna fråga är av så avgörande betydelse för datateknikensfortsatta utveckling att jag velat beröra den också i dagens debatt. Jag kommer att gå över till de krav vpkställt i vår partimotion med anledning av den datapolitiska propositionen. kommer senare i debatten att bl. a. ta upp våra krav påindustripohtikens område, och jag skall här behandla de övriga krav vi ställt imotionen och som behandlas i de olika betänkandena. De krav vpk ställer om riksdagsuttalanden för enomläggning till produktionsbeskattning och för en övergång behandlas som sagt i finansutskottets betänkande nr34. Utskottet avvisar motionens krav med hänvisning till att dessa frågorkommer upp senare i i samband med att skatterna resp.arbetstidsfrågorna behandlas. Naturligtvis återkommer vi till dessa krav då,men vi anser att just dessa frågor är principiellt viktiga i ett datapolitisktsammanhang. Därför har vi också ställt krav om uttalanden i detta sammanhang. 4 till propositionen behandlas datateknikenseffekter på sysselsättningen. Man konstaterar att datateknikens utvecklinginte är av avgörande betydelse för sysselsättningsgraden. Avgörande är istället den ekonomiska politik som bedrivs. Vi delar denna uppfattning. Vi kandäremot inte ansluta oss till propositionens tankegångar om att dagensekonomiska polifik är den riktiga att föra i syfte att skapa fullsysselsättning. Fakta och arbetslöshetsstatistik talar för motsatsen. Vi anserockså att med den ekonomiska åtstramningspolitik som bedrivs , med tyåtföljande fortsatt ökande arbetslöshet, innebär fortsatt rafionalisering meddatateknik negativa förstärkningar av en redan i sig arbetslöshetsskapandeekonomisk politik. Bristen på satsningar för att skapa nya industrijobbfillsammans med nedskärningar och därmed ett minskat antal jobb inom denoffentliga sektorn jämte en fortsatt rationalisering och automatisering avbefintliga arbetstillfällen kan alltså visa sig förödande för den totalasysselsättningsnivån i . Vi har i motionen angett hur vi menar att arbetslöshetenmåste angripas. a. måste staten aktivt arbeta för att fler jobb skapas bådeinom industri och inom offentlig sektor. Vi anser inte att vi bör avstå från rationaliseringar somär vettiga från både företagens och de anställdas horisont. I stället menar viatt vinsterna av dessa rationaliseringar måste komma alla i samhället till del.Det förutsätter enligt vår mening en annan utformning av skattesystemet, med enprodukfionsbe-skattning. Och det möjliggör också enligt vår mening en kortarearbetsfid för alla. En övergång till skatt på produktionen blir alltmeraoundgänglig i takt med att produktionen automatiseras. Dels försvinner, om ensådan skatt införs, paradoxen att mänsklig arbetskraft beskattas hårt medanrobotens arbete är obeskattat, dels undviks en onödig automatisering, dvs.sådan automafise-ring där datorer och robotar får ersätta mänsklig arbetskraftenbart av ekonomiskaskäl även om andra faktorer, som arbetsmiljö, sårbarhet eller produktkvalitet,talar emot datorisering. Vi tycker att den framtida utformningen av skattesystemetär av strategisk betydelse, också ur ett datapolitiskt perspektiv. Vi föreslårdärför att i detta sammanhang uttalar sig för en övergång tillproduktionsskatt. Vi ser en allmän arbetstidsförkortning som positiv av många olika skäl, och vi har redogjort för dem itidigare debatter här i kammaren. De flesta partierna här i sluterockså upp bakom detta krav, i alla fall i teorin och som ett mål. Vi anser dockatt möjligheterna finns till en sådan arbetstidsförkortning redan under1980-talet, bl. a. med tanke på att står på en hög teknologisk nivå. Viär inte heller ensamma om den bedömningen. har i en skrift,"åttiotalet på en bricka", försökt skissera två scenarier om hurSverige utvecklas, och man har valt att beskriva 1990. Utgångspunktenför beskrivningarna är den datatekniska utvecklingen. Det är betecknande att sextimmarsdageni båda scenarierna, i både tillväxt- och beredskapsscena-riet, ingår som enverklighet 1990. Det är inga odelat positiva framtidsbilder, bl. a. beror detväl på att man inte förutsett utvecklingen. Vi tycker att det är viktigtatt vi redan nu förbereder oss för ett framfidssamhälle där det bl. a. genomdatateknikens utveckling inte kommer att behövas en åtta fimmars arbetsinsatsav oss alla. Om vi menar allvar med slagordet att alla skall ha rätt till ettarbete, måste alltså arbetstiden minska - i annat fall kommer arbetslöshetenför en del att öka. Vi föreslår därför i detta sammanhang att uttalarsig för ett genomförande av sextimmarsdagen . I finansutskottets betänkande behandlas också vårt krav omatt skall ställa sig bakom en av datadelegationens rekommendationerfrån rapporten datapolitik. Det gäller rekommendationen att deanställda inte bör ges försämrade arbetsuppgifter som en följd av införande ochutnyttjande av datasystem. Det kan tyckas vara en självklarhet. Ändock sägs ipropositionen att detta krav kan bli svårt att uppfylla. Man vill därför utredafrågan närmare. anser inte att i detta sammanhangkonkret bör ta ställning till detta krav, eftersom man inte tar ställning tillövriga rekommendationer. För mig är det svårt att förstå att inte skullekunna uttrycka en vilja i just denna fråga i samband med att riksdagenbehandlar datapolitiken. Det finns enligt min mening inte några sakhga skäl somtalar emot ett yrkande om att de anställda inte skall drabbas av försämringarsom en följd av datateknikens utnyttjande. Övriga talare har uttalat sig mycketpositivt om datatekniken och borde kunna instämma i ett sådant yrkande. I arbetsmarknadsutskottets betänkandebehandlas ytterligare några av vpk-motionens yrkanden. I avsnitt 4, Utbildning, i propositionens bil. a. yrkesutbildning och fortbildning i samband med datorisering. propositionenenbart upp de datatekniska aspekterna på utbildningen, och Nr 151 manframhåller att det är viktigt att användare av datatekniken ges en fullgod Tisdaeen den Det kan vi förstås instämma i. Men vad som är minst o _p:i,Qg2 likaviktigt - och det behandlas inte alls i propositionen - är att utbildningeni yrketinte får försummas. Det får alltså inte bli så att framtida yrkeskårer blir Datanolitik skickligai att hantera de datatekniska arbetsredskapen, men förlorar kunskapenom själva yrkeshanteringen. Det är en farlig utveckling, både av sårbarhetsskäloch för möjligheterna att utveckla yrket som sådant rent kvalitetsmässigt.För att ta ett extremexempel kan jag nämna att det pågår - åtminstoneutomlands - en utveckling som möjliggör läkardiagnostisering med hjälpav dator. Läkaren ger alltså datorn besked om symtomen och får förslagtill sjukdomsdiagnos eller får följdfrågor. Men inte skulle väl någon vilja haen läkarkår som var helt beroende av datorer för att kunna ställa diagnos,som fick lära sig att hantera en terminal i stället för att lära sig symtom påolika sjukdomsbilder. I sin behandling av vårt krav att regeringen bör ges iuppdrag att ta erforderliga inifiativ för att motverka en sådan utveckling somvi skisserat, säger utskottet att man inte anser det möjligt att ha enuppfattning om huruvida den hotbild som vi målar upp kommer att bli verklighet.Det är bara så, att den dagen utskottet har en uppfattning kan det vara försent. Det är dock positivt att utskottet tar för givet att deutbildningsansvariga har frågan under uppsikt och vidtar erforderliga åtgärder.Än bättre hade det varit om utskottet tillstyrkt motionskravet och därmed ålagtregeringen ett ansvar för att så verkligen blir fallet. I propositionens bil. 4 behandlas också datateknikenseffekter på kvinnornas möjligheter till arbete. I propositionen uttalar man sigför attitydpåverkan, utbildningsinsatser och kampanjer för att få kvinnor att breddasitt yrkesval. Det är därför märkligt att man under samma avsnitt bereder vägför nya "kvinnoarbeten" med de uttalanden som görs för fjärrkontoroch grannskapscentraler, trots att man inser att dessa kommer attdomineras av kvinnliga arbetstagare, och den dörr som öppnas på glänt i vadavser arbete i hemmet vid s.k. hemterminaler. Vad gäller fjärrkontoren, där visst kontorsarbete hardecentraliserats fill - - och , måste det slås fast attdenna typ av decentralisering inte på något sätt löser Norrbottensarbetslöshetsproblem. I stället innebär det en arbetsdelning, som inte skulleaccepteras av någon om den gjordes i en och samma stad på ett och sammaföretag. arbetsmarknadsproblem får ursäkta att rufinmässig databearbetninginom kontorsområdet skiktas bort från det utvecklande arbetet. Det finnsdessutom påtagliga risker att dessa arbeten försvinner inom ytterligare någraår, när automatiseringen tagit ett steg till. Också de s. k. grannskapscentralerna innebär risker förarbetsdelning. Här avskärs dessutom kvinnorna från kontakter med övrigaarbetskamrater på samma arbetsplats.