prot · G50938 · 1981-12-31 00:00:00 — Även om näringspolitiken bör vara generell kan selektivainsatser inte undvaras, men de måste naturligtvis begränsas till att överbryggarent tillfälliga kriser eller till att underlätta en nödvändigstrukturomvandling. ;s bildande var ett sådant fall. bildades 1978för att skapa förutsättningar för alt rekonstruera tre störstahandelsstålverk fill lönsamhet. I detta sammanhang kan man kanske ägna entacksamhetens tanke åt att vi inte behöver ta ansvar för något byggande avStålverk 80. Om så skett hade problemen varit ännu mycket större än vad de är . För all nå lönsamhet i antog dess styrelse som bolagetbildades en övergripande strukturplan för stålrörelsen. Merparten avstrukturåtgärderna - avvecklingar, modifieringar och investeringar - beslutadesoch påbörjades . Genomförandel forcerades för alt kunnaavslutas vid utgången av 1981, Handelsstålets kris har förvärrats under 1980 och 1981.Prognoserna för stålkonsumtionen i världen och i har tvingats attkraftigt reduceras nedåt. antog därför enhandlingsplan som anger inriktningen av bolagets verksamhet underkommande år. I planen konstaleras att strukturomvandling i huvudsak äravslutad i en första etapp innevarande år. ;s inriktning är därför attdriva och effektivisera de verksamheter som bolaget bedömer haöverlevnadsförmåga. 10 protokoll 1981/82:37-38 Målet äralt positivt kassaflöde skall uppnås . Enligt planen skallpersonalstyrkan minska med 3 500 anställda. Personalminskningar finns med i envid ;s bildande utställd anslällningsgaranti, som innebär attöverialigheten upphör genom uppsägningar per . beräknar självt sina övertalighetskostnader förperioden till fill ca 215 milj. kr. Förperioden till , dvs. fram till dessanslällningsgaranlin upphör, beräknar kostnaden till ca 165 milj. kr.SSAB;s kostnader för beslutad förtidspensionering redovisas avbolaget till 42 milj. kr. Den sysselsätlningsgaranli som tillkom när strukturplanenför antogs och som avsåg då anställd personal fram till den 31 mars 1983har enligt min uppfattning kommit alt belasta företaget på ett utomordentligtallvarligt sätt. En övertalighet i organisationen kan få allvarliga konsekvenserför moral och resultat. Beträffande är detta fallet. Det är därför ytterstangeläget att den bantning av personalbemanningen för som föreslagitsgenomförs med kraft. Regeringen bör i detta sammanhang, enligt min uppfattning,överväga ett överlagande av ansvaret för den övertaliga personalen, mot enersättning motsvarande den kostnad som självt har budgeterat. En förlängdanställningsgaranti kan ju komma att innebära att man försämrar moralen inomföretagel men framför allt alt man förstör för den kommande generationenmänniskor som behöver arbeten på resp. orter. Det kan lätt bli ensnedbelastning i fråga om åldersstrukturen inom företagel. Mellan de tre huvudsakliga stora produktionsorterna ,och har sedan bildandet av företagel rått, helt naturligt,en betydande dragkamp om nya investeringar och sysselsättningstillfällen. Dennadragkamp har inte bara förekommit inom företagsledningarna på resp. orter. Delhar delvis också varit en dragkamp mellan fackliga organisationer och politiskaintressen på resp. orter. Delta "inbördeskrig" har tagit betydandekrafter från företagels ledning och anställda i arbetet på att skapa ettlönsamt . I struklurplanen har och somproduktionsorter kommit att bli mycket integrerade i fråga om materialflöde.Däremot har blivit en närmast frislående enhet med produktionkoncentrerad till grovplåt och framställning av ämnen som huvudsakligen ärlämpade för just denna tillverkning. I interna utredningar har det alltmerframkommit att inte kan ta ämnen från för denna tillverkningutan att det skulle bli förödande kostnadsökningar och leda till betydandemerinvesteringar i . ;s ledning har likaså sagt att Oxelösundsmetallurgi står och faller med grovplåtlillverkningen i . Därför finnsdet anledning att överväga att efter strukturförändringarnas genomförande seöver förutsättningarna för en mer decentraliserad organisation, där denpositiva företagsanda som bl, a, finns i tas till vara i ökadutsträckning i fristående och mer självständiga enheter. Det ärviktigt att man i sådana sammanhang ger de anställda en känsla av att deras arbetsinsatser och produktionsresultat gör attde har sitt öde i egna händer. En hög arbetsmoral och ett gottproduktionsresultat hänger intimt samman. Motivationen för personalförändringaroch omställningar ökar, om de uppfattas som rimliga för att kunna räddaföretaget och sysselsättningen , Slordriftsfördelar kan annars lätt omvandlastill nackdelar. Jag tycker alt det vore lärorikt att göra en jämförelse med denutveckling som varit för handen inom Svenska Varv, 1 den fortsatta rekonstruktionen av tycker jag del ärangeläget all företagsledningen seriöst undersöker förutsättningarna för attminska skrotimporten till , Härvidlag kan jag inte ansluta mig tillOswald tankegångar i denna fråga. Ån så länge är det ju dess värreså, att den malmbaserade metallurgin ger högre tackjärnspris och ämnespris änäven skrotimporten ger. Jag tycker att det därför närmast är angeläget att se tillalt det finns en beredskap att höja tackjärnsproduktionen i omskrotpriserna blir för höga eller skrolimporlen förhindras genom exportförbudnär del gäller skrot i fler länder än vad som är fallet. Enligt minuppfattning kan det misstänkas all något sådant kommer att inträffa. Därförfinns del anledning att på litet sikt ånyo sätta i gång masugn 1 i föratt stödja den svenska handelsstålverksindustrin med en egen ämnesproduktioninom landet. Det är naturligtvis i detta sammanhang av centralbetydelse att statsstödet till inte i någon väsentlig utsträckningsnedvrider konkurrensförhållandena mellan de fristående verken och denstatligt ägda stålkoncernen. Jag vill i detta sammanhang även påpeka förSten-Ove att något intresse för skrotfrågan ännu inte har märkts frånhans kolleger vid behandlingen av bl, a, propositionen om , Jag förutsätter alt industriministern genomföretagsledningarna inom såväl som studerar möjligheterna av ensamordning' av de statsägda järnmalmsgruvorna. Ett högre kapacitetsutnyttjandeinom kanske ett mindre antal gruvor kan förbättra de resterande gruvornasresultat och möjlighet att överleva. Någon hänsyn får enligt min mening då intetas till i vilket företag som resp, gruva återfinns. Alt det skulle bli någon skrotbrisl i , så att viskulle behöva införa beredskapslager för skrot, tror jag inte. Jag tycker detnärmast är märkligt all man kan komma med ett sådant påstående. Vi harbetydande malmreserver och betydande metallurgireserver i och iOxelösund, Gruvor har vi alltså som kan ersätta skrotet. Frågan är hur ett antal gruvor skall kunna få tillräckligthögt kapacitetsutnyttjande för alt möjliggöra en rationell drift och hur deåtminstone skall kunna få ett positivt rörelseresultat före räntor ochavskrivningar. Det är enligt min uppfattning av betydelse alt ;sanställda och ledning inser alt förelagets framtid ligger i att företagels ekonomiskalönsamhet uppnås. Jag finner det därför egendomligt att industriministernenbart hänvisar till - utan att ange några som helst egnaåsikter eller överväganden - beträffande prövningen av en mer decentrali- seradorganisation inom efter strukturförändringarnas slutförande. Problemen meden centraliserad organisafion med åtföljande vanmakt, närmast gränsande tillinbördeskrig mellan fackklubbar, ledningspersonal och ortsbefolkning, bordeåtminstone inte vara obekant. Staten som huvudägare måste naturligtvis ta sittägaransvar. Detta innebär inte endast kapitaltillskott utan även angivande avövergripande direktiv -dock självfallet ingen detaljstyrning. Detta ger enligtmin uppfattning utrymme för alt hos aktualisera en prövning av "enmer decentraliserad organisation av Svenskt Stål", som frågan gällde. Del här är en debatt som spänner över vidafält, alltifrån försörjningen med skrot i svensk stålindustri till ideologiskafrågor om samhällsekonomins organisation etc. Jag skall bara perifert beröra demera spektakulära ideologiska frågorna och - eftersom vi kan ha tillfälle attåterkomma till dem i ett annat sammanhang - nöja mig med alt gå in på ensakdiskussion från fall till fall. ifrågasatte om man inte bättre än somsker nu borde utnyttja den marknad som finns i för den svenskamalmen. Det är ju så, om man ser som exponent för svensk gruvindustri, altLKAB traditionellt har haft betydande affärer med statshandelsländerna. Polenhar under en lång följd av år varit ;s tredje största kund. Men exportendit sjunker . Den internationella krisen har drabbat statshandelsländernahårdare än industriländerna, och marknadsutvecklingen i dessa länder är alltsåmer återhållsam än den är i induslrivärlden. Del görs fortlöpande storaansträngningar att öka exporten till statshandelsländerna, men frågan är somsagt om marknadsutvecklingen och den ekonomiska utvecklingen i dessa ländertillåter någon expansion - det ser f. n. inte ut att finnasså stora möjligheter all öka den exporten. tar upp frågan om . Självfalletpåverkar inte malmlagrets utförsäljning kassaflödet för gruvans driftsresuliat,så den jämförelsen kan vi lämna därhän. Jag skulle vilja erinra omatt nuvarande produktionsnivå är malm, varav 150 000 tonexporteras. Vi märker att devalveringen och den nuvarande prisnivån liksomdollarkursens utveckling har förbättrat resultatet, och att det finns utsikterför ett positivt cash-flow har vi fått information om från ledning. Del är också fel av all säga att jag har talatför en nedläggning av . Jag har konstaterat vad som gäller förDannemora gruvas ekonomiska utveckling och betonat att har attgöra de företagsekonomiska bedömningarna utifrån den utveckling som kan noteras. Jag vill också påpeka för att på landstingetsoch några av bankernas initiativ har ett investmentbolag bildats för helaUppsala län. Jag utgår självfallet frän alt del investmentbolaget ävenmedverkar till att få fram nyaarbetstillfällen till , om utvecklingen där blir negativ och SSABtvingas göra personalnedskärningar. talar om all vi låter omvärlden, våranordiska grannar, ta hand om utvecklingen. När det gäller koksverket som hanåberopar är enligt mina informationer frågan om ett nytt koksverk fortfarandeöppen, och diskussionerom samarbete pågår alltjämt mellan del finska företagelRautarukki och . tar upp frågan om planeringen, detinternationella samarbetet etc. Den omständigheten alt man har nationellaplaner har inte pä något sätt bidragit till att klara påfrestningarna iÖsteuropa. , och t. ex. har sådana nationella planerför utvecklingen av sin järn- och stålindustri och sin gruvindustri men harockså ekonomiska problem av närmast katastrofal omfattning. Här har talats om den svenska utvecklingen pä investeringssidan.Industriförbundet har publicerat en rätt intressant rapport som visaralt nedgången i investeringarna i har koncentrerats till fabriksanläggningaroch maskiner medan man, även under de svära åren, har fortsatt att göra storainvesteringar inom forskning, utveckling och marknadsföring. I detta liggerockså en stärkt position på exporlsidan. Man kanske bör la med det när manvärderar den svenska industrins investeringsaktiviteter ochutlandsinvesteringarnas betydelse för vår potential när det gäller att tatillbaka tidigare förlorade marknadsandelar. Per tar upp frågan om hur man skall hanlera denövertaliga personalen. Han gör sig till talesman för dem som anser att manskulle lyfta ut personalen utanför . Det är ju vad som enligt ;s planeri realiteten sker med den projektorganisation som har skisserats. Men jag trorändå att det är viktigt att hålla kvar ansvaret för den övertaliga personaleninom . Det får självfallet inte störa den målsättning man harbeträffande produktivitetsutvecklingen. Men en ansvarig organisation måstefinnas även i detta sammanhang. Om man inte klarar åtagandena inom ramen förprojektorganisationen, måste självfallet arbetsmarknadspolitiska insatsergöras. Per talar också om sitt krav på endecentraliserad organisation. har i realiteten med sin divisionaliseringfått en decentraliserad organisation, som börjar fungera. Självfallet finnsdel alltjämt spänningar mellan de olika orterna, men min bedömning av arbetetinom är att man ändå har varit framgångsrik när det gäller att få tillstånd en förtroendefull arbetsfördelning. har också spänningarna mellanorterna minskat. Får jag sedan ta upp den mer principiella fråga i det härsammanhanget som praktiskttaget alla talare har varit inne på, nämligenskrotförsörjningen. Under ledning och med branschens samförståndpågår överläggningar. De avtal som löper går ut . Det äralldeles uppenbart all skrotpriserna går upp internationellt. Del blir enskrotbrist . Det innebär då också att det kommer alt finnas störreanledning Nr 38 att använda råjärn och vårametallurgiska resurser. De måste få styras på Fredaeenden sedvanliga marknadsmässiga grunder.Jag förslår alltså inte riktigt de talare 27november 1981 " känner sig oroade av att skrolprisel går upp. Det ärden bästa och rikliga vägen när det gäller alt också få ett ökat utnyttjande av våra svenska råjärnsresurser.Jagvill vidare påpeka att självt har beslutat alt avveckla sinegen metallurgiska verksamhet. Dessutom har man inte varit beredd att göradirekta uppoffringar för alt hålla verksamheten i t. ex. Spännarhyttan vid liv. Det intressanta är ju då - och det påverkar debatten,märker vi - att man vid inte är beredd alt själv betala denrörliga kostnaden för tackjärn utan vill att staten skall stå förmellanskillnaden. Inläggen i skroldebatten har i höggrad präglats och inspirerats av vissa skrolkonsumenlers strävan alt få enstatlig garanti. Det tycker jag kanske är att ingripa i marknadsspelet på ettsätt som politikerna inte skall behöva göra. 53OSWALD (vpk): Först kort om detta med järnmalmsexporten.Del är alldeles riktigt, som industriministern säger, att man har haft enganska stor export t. ex. till . har det ju varit en väldigtliten export till , såvitt jag känner till. Det kom inte heller nunågot konkret besked om att man försöker komma in exempelvis på DDR:s marknadeller på marknad, där t. ex. säljer mycket järnmalm. Där finnsalltså ett behov som skulle fyllas av svensk malm. Ser man på siffrorna ipropositionen, finner man alt den prognostiserade exporten är drygt 18 miljonerton malm 1981. Del har sålts drygt totalt,och därav är det bara 288 000-300 000 ton, alltså en dryg kvarts miljon ton,som har gått till den östeuropeiska marknaden. Det finns här en mycket stor obalans, och då kan man intesäga att det har gjorts satsningar för alt försöka bredda denna marknad. Detskulle naturligtvis för nationellt vara myckel bra om vi hade, som manbrukar säga, flera ägg i samma korg, och inte enbart var beroende av denvästeuropeiska avsättningen. När man har dessa proportioner - 9 miljoner tonför till den västliga marknaden och en kvarts miljon tillden andra marknaden - kan man inte säga att man har gjort några störreansträngningar. Men det är ju bra att industriministern inte är direkt negativ. Sedan kortfattat något om gruva.Industriministern säger att han inte har sagt att den skall läggas ner. Nej,kanske inte direkt, men vad som har stått i propositionen och vad som sägs iinterpellationssvaret innebär ju samma sak. Folk i och i bygden däromkring har också självfallet uppfattat det så, att del är bestämt att gruvanskall läggas ner. Jag konstaterar bara faktum: att industriministern sägertydligt och klart i interpellafionssvaret att han inte är beredd att lägga tillnågra ytterligare statliga medel för all hålla gruvan i drift, om den intevisar ett positivt Man har också förkorlat nådatiden - från densista . Om är del alltså klippt,om inte staten vill släppa till medel - och det vill inte industriministern.Han säger ju bestämt alt gruvan skall läggas ner, inte sant? Det är ju logiskt. Så vill jag säga litet om skrolfrågan, som är mycketviktig. Industriministern förbigick med tystnad mina frågor om beredskapsaspekten,medan han däremot anförde några naiva funderingar. Man behöver bara se litet påtransportkapaciteten i detta fall. Anlag alt vi inte får tag i del skrot vivill ha till våra specialslålverk, som samtliga ligger i ! Dåskulle vi först frakta malm från ner till . Där skulle viframställa det råjärn som behövs, och sedan skulle det fraktas vidare tillspecialstålverken nere i , för att vi skulle kunna ha produktioneni gång. Tror ni att detta är vettigt om det skulle bli ettkrisläge? Tror ni att det över huvud taget är möjligt att hålla i gång någonstålproduktion? Här ser jag en intressant aspekt som vi måste återkomma tilloch som gäller beredskapsfrågan. Om ni inte vill lagra skrot under medverkanav överstyrelsen för ekonomiskt försvar, ungefär som man lagrar olja, så blirni ju tvungna att transportera malmen och den förädlade produktenfrån till specialstålverken i mellersta och . År del så ni tänker? Jag konstaterar bara, som jag sade i mitt förraanförande, att industridepartementet över huvud laget inte har tänkt ett duggpå beredskapsaspekten - det syns ju tydligt. Det har inte fallit er in i eramarknadsfunderingar om strukturrationalisering osv. att också den här aspektenmåste beröras. Det är någonting som ni över huvud taget inte har pratat meddirektörerna om, när ni haft era förhandlingar. Det är bara att konstaterafaktum. 54NILS (): Det är riktigt som säger, att denhär debatten omspänner vida fält. Industriministern har ju många frågor attbesvara och har därför kanske inte möjlighet all mera ingående behandla detlilla företagel gruvor. säger på tal om lönsamheten, att malmlagretinte skulle inverka menligt på rörelseresultatet. Det tackar jag för-det ärförsta gången jag hört någonting liknande. har man ju sagt atträntekostnaderna för lagret har varit ett stort minus när det gällt att bedömalönsamheten vid gruvor. Jag noterar alltså industriministernsuttalande med tillfredsställelse. Sedan är det väl också så, att exportmöjligheterna harförbättrats. Man har alltså utsikter att öka exporten. Det får vi väl noteramed tacksamhet. talade inte, vilket också , för en nedläggning av gruvor. Både ochjag tolkade väl industriministern på samma sätt. Då industriministernrefererade inställning om den förkortade nådatiden ulan all direkt göranågon kommentar, kunde man uppfatta det som ett tyst instämmande i vadSSAB-ledningen kommit fram till. Det är riktigt att och bankerna i länhar startat ett investmentbolag. förutsätter att de avser attmedverka till en förbättring av sysselsättningen vid gruvor, om såblir nödvändigt. Oavsett vad som händer vid gruvor i fortsättningenhar personalstyrkan minskat både där och vid Österbyverken. Vad som redan har sketti fråga om personalreducering motiverar åtgärder för att få till stånd enökning av sysselsättningen. har väl inte fått det begärdabidraget av staten, varför det kanske inte finns så stora möjligheter att görainsatser på detta område. Jag har tidigare framhållit att man nått ett gottresultat vid gruvföretaget. Dels har man anpassat produktionen efter denminskade efterfrågan genom alt dra in nattskiftet, dels har lönsamhetenavsevärt förbättrats med påföljd att produktionskostnaderna har kunnat minskamed . Dessutom har man, som jag nämnde tidigare, fåttfram en ny och bättre produkt, en grov slig, innehållande järn. Denna sligtillsammans med granuler från har förbättrat processen i masugnarnai . Produktiviteten i järnverket har också ökats. Leveranserna av sligfrån har därmed också kunnat öka. Dannemoramalmens goda egenskaperhar ytterligare dokumenterats. Den har starkt bidragit till en bättrestålkvalilet. tror jag att utsikterna aft överleva starktförbättrats, men jag vill än en gång påtala SSAB-ledningens ultimatum med kravpå en förbättring av lönsamheten inom en så kort tidsrymd. Detta har skapatstor oro, och risken är nu att flera dukliga bergsarbetare lämnar företaget,arbetare som väl behövs för att det skall vara möjligt att fortsätta driftenoch uppnå goda produktionsresultat. har inte givit prov på godföretagaranda, då företaget på detta sätt försöker skrämma de anställda ochsprida otrygghet på arbetsplatsen. Vid olika tillfällen har det också sagts,alt även om gruvor klarar den nuvarande krisen, är företagetslivslängd blott . Även detta påstående är lika förhastat. I enpresentation av gruvor som platsledningen gjort framhålls att mängdenpåvisad malm uppgår till . Med enproduktion på borde även inse att malmen räckerbetydligt längre än . De på detta sätt beräknade malmkvantiteterna utgörinte heller den totala mängden malm på gruvfältet. Kvantiteten torde varaavsevärt större. Därför är det felaktigt att gå ut och tala om en begränsadlivslängd för gruvan. Livslängden är mera beroende av ;s åtgärder och viljaatt bevara gruvor även för framtida drift. 55STEN-OVE (); Jag har naturligtvis förståelse för attindustriministern inte i den första omgången hunnit svara på alla frågor somställts av de olika ledamöterna. Jag skall därför upprepa en av de viktigaste,som jag hade med från början. Såvitt jag kunde förstå av industriministerns senasteinlägg har man inom regeringen länge varit medveten om skrotbristen, menindustriministern har överlåtithela den processen åt de marknadskrafter som spelar på området. Under liden somprocessen pågår slås en del anläggningar ut - eller de ställs i varje fall av -något som naturligtvis drar med sig ökade kostnader då de liggeri malpåse, och när de sedan skall sältas i gäng igen blir del extra kostnaderför att starta dem. Del är också på det sättet att om man som statsrådet harett viktigt ansvar för industripolitiken här i landet, sä måste man ju också sepå helheten, på vad skrolimporlen och allt detta kostar samhället. Som jag sadei milt första inlägg är bara importvärdet av del skrot som beräknas behövaimporteras -om sådan import är möjlig; det är inte säkert att det går att få tagi hela mängden - beräknat till 400 milj. kr. Om skrotet inte importeradesskulle man tjäna en slant på.malmförsäljningen, som då skulleinbringa 200 milj. kr. Det finns alltså pengar att ta även på den andra sidanav den viktiga biten som gäller skrotförsörjningen. Man får då inte stirra sigblind på den nuvarande skillnaden mellan skrolpris och råstålskostnad, eftersomsainhällskostnaden mer än väl täcker mellanskillnaden. Låt mig därpå komma tillbaka till frågan omvarvskapaciteten i och de krav som finns på upprustning enligtstruklurplanen. är ett verk som hardebatterats vid åtskilliga tillfällen här i kammaren, men det har, inte häntnågonting med det . Upprustningen av verket ligger således kvar iplanen. kan man se att norrmännen bygger ut sin kapacitet på det området.Redan i dag har norrmännen, som jag sade, av sin produktion inriktad påSverige. kan man se att prognoserna för och prisuppgången på detmaterial som produceras i ett sådant verk beräknas stiga väldigt snabbt. Mantalar om 30-procentiga prisökningar just på de produkterna. Jag får därför beindustriministern alt klara ut om man nu är beredd att ta ansvaret för den delsom gäller valsverket i . Är man beredd all skrida till verket och företanödvändiga upprustningar eller ombyggnader för all få ett effektivt verk? Ellerskall vi så alt säga låta våra grannländer la över den produktionen? Och skallvi låta behovet på det området av finare produkter, såsom profiler, importerasi fortsättningen, eller skall vi producera dem inom vårt eget land? frågade hur vår motion rimmar med kravenfrån de fackliga organisationerna. Jag skall här inte göra någon längreutläggning om det. När det gäher motionerandet kring den proposition som senastlagts fram finns det ju anledning all komma tillbaka till den debatten före julnär propositionen ligger på bord. Men jag kan väl säga att vårpolitik när det gäller det här området, liksom i många andra fall, är den, attvi så långt som möjligt drar upp riktlinjerna gemensamt med de fackligaorganisationerna. Det finns alltså inget motsatsförhållande därvidlag. Vi harockså sagt all vi inte kan ställa upp på del här handlingsprogrammet, utan attvi vill behandla strukturfrågorna .