prot · G50976 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:76 Om åtgärder för att öka trafiksäkerheten på vägsträckanNorrköping-Norsholm 1 § Justeradesprotokollet för den 1 innevarande månad. 2 § Svarpå fråga 1981/82:196 om åtgärder för att öka trafiksäkerheten på vägsträckanNorrköping-Norsholm har frågat mig vilkaåtgärder jag överväger för att öka trafiksäkerheten på vägsträckanNorrköping-Norsholm. När del försl gäller utbyggnaden av vägnätet finns ensärskild planeringsordning som bygger pä ett decentraliserat beslutsfattande.I planeringsarbetet tas särskild hänsyn till trafiksäkerhetskraven. Vidupprättandel av nu gällande flerårsplaner för ansåglänsstyrelsen i att många andra vägutbyggnader borde kommaföre den aktuella sträckan av . Därför finns inte sträckan med i gällandeplan. Den har således inte "lyfts ut ur" någon plan, som ChristerNilsson påstår i frågan. Arbetet med all revidera flerärsplanerna har börjat. Nyaplaner skall upprättas . Det är således möjligt att i detsammanhanget la med en ombyggnad av vägen i planerna. När del sedan gäller del löpande irafiksäkerhetsarbetelvidtar väghällaren en rad olika åtgärder som var för sig kan förbättratrafiksäkerheten. Det kan gälla smärre vägombyggnader, förbättringar avkorsningar, siktförbättring-ar. hastighetsregleringar m. m. De dagligadriftålgärderna på vägnätet har också belydelse för trafiksäkerheten. Jag är den försie all önska att alla förbättringar avvägnätet som behövs för trafiksäkerheten snabbt kunde genomföras. Tyvärr hardet alllid funnits begränsningar i vad samhällsfinanserna tillåter i fråga omvägbyggande. Därför finns fortfarande "felande länkar" som väntar påen ombyggnad. Det är tyvärr också så atl många "felandelänkar" kommer alt finnas,kvar under lång lid framöver. En ombyggnad avden aktuella sträckan lill motorvägsstandard beräknades prisnivåkosta ca 125 milj. kr.. Om åtgärder för att öka trafiksäkerheten på vägsträckanNorrköping-Norsholm vilketmotsvarar ca 190 milj. kr. i dagens priser. Det skall jämföras medbyggandeanslaget, som totalt uppgår till 900 milj. kr. 2 (): Jag ber att få tacka kommunikationsminister försvaret på min fråga om trafiksäkerheten på E 4-an mellan ochNorsholm. När frågan ställdes hade under en månad sexmänniskor omkommit i trafiken på denna 2 mil länga del av E4-an. Sedan fråganställdes har vägen skördat ytterligare ett irafikoffer. har 20människor omkommit på vägsträckan. Man räknar med att trafikolyckorna harkostat samhället 40 milj. kr. De mänskliga tragedier som olyckornaorsakat går naturligtvis inte att mäta. Denna väg mellan och är smal, kurvigoch backig, och där finns flera broar. Del är en väg med många dödsfällor,vilket olycksstatistiken vittnar om. Denna olycksdrabbade flaskhals på E 4-anmåste byggas om till motorväg. Del bör nämnas altvägsträckan mellan och är motorväg. Det skulle kosta 150 milj. kr. - eller kanske 190, somkommunikationsministern säger - att bygga en motorväg mellan ochNorrköping. Men etl sådant bygge skulle snart löna sig samhällsekonomiskt.Olyckorna skulle minska. Näringslivets transportkostnader skulle sjunka.Arbetslösa byggnads- och anläggningsarbetare skulle få jobb. Vägsträckan är så fylldav trafikfarliga avsnitt alt de punktinsatser som kommunikationsministernanlyder endast innebär marginella förbättringar. En motorväg är nödvändig, omvi pä allvar vill höja trafiksäkerheten på denna olycksdrabbade väg. 3 Kommunikationsministern : Herrtalman! Jag har i stort sett ingen annan uppfattning än . Jagsade också i milt svar att jag beklagar atl dessa fruktansvärda olyckor harhänt. Den beskrivning av vägen som gör är i och för sigriktig. Även om vägen håller relativt hygglig bredd är den krokig och backig. Jag vet inte hur länsstyrelsenkommer alt göra i fråga om den här vägen i sin nästa plan - tyvärr var den juinte med i den nu aktuella planen. Det är möjligt all man på göromprioriteringar. De händelser som har timat på denna väg ger naluriigtvisanledning att ta en extra funderare pä problemet, och jag utgår från att mankommer atl göra det. 4CHRISTER (): Vad behöver är investeringarsom sätter fart på landets ekonomi. Därför har vi råd med investeringar i vägaroch broar, som ökar trafiksäkerheten och som också ger industrin lägrekostnader. En bättre trafikekonomi är ett sätt att lösa landels ekonomiskabekymmer. Trafikfarligaavsnitt och flaskhalsar på E 4-an har successivt byggts om till Den olycksstatistik som jag redovisade i mitt förra inläggvisar att det är dags att bygga en motorväg på vägsträckan mellan Norrköpingoch . var en ny tragedi på väg att hända på dennavägsträcka. En långtradare fick sladd och kanade över på den motsatta vägsidan.Hade långtradaren mött ett antal personbilar, hade det blivit flera dödsoffer idenna besvärliga backe. Delar kommunikationsministern min uppfattning, tycker jag atthan skall utöva påtryckningar på myndigheterna för att få fram ett politisktbeslut i den här frågan. Om planerna på framdragning av tunnelbana till Överläggningenvar härmed avslutad. 3 §Svar på frågorna 1981/82:216 och 232 om planerna på framdragning av tunnelbanatill har frågat mig om jag villredogöra för regeringens planering när det gäller den av AB StorstockholmsLokaltrafik begärda koncessionen för framdragning av tunnelbana till . har frågat mig om jag är beredd attbifalla koncessionsansökningen, trots bestämdauttalande att ej planlägga för tunnelbana till . AB () ansökte den 6 februari1981 om koncession för tunnelbana mellan och . En av dedirekt berörda remissinstanserna, nämligen , avstyrker SL:s anhållanom koncession. Lagstiftning om koncessioner saknas, och regeringensprövning baseras därför på praxis. Förfarandet tillkom ursprungligen närjärnvägsnätet i byggdes upp och har senare överförts även tilltunnelbanebyggen. Syftet med koncessionsförfarandet var dels att reglerautbyggnaden av järnvägsnätet, dels att ålägga exploatörerna entrafikeringsplikt gentemot allmänheten. Regeringen prövar bl. a. behövligheten och lämplighetenfrån allmänna kommunikationssynpunkter och ekonomiska synpunkter. För tunnelbanan kan förutom koncession ävenkrävas expropriationstillstånd. Intrångsfrågorna prövas i detalj i samband medregeringens behandling av framställning om expropriationstillstånd.Beträffande den sistnämnda framställningen, som endast avser delen MörbyCentrum till , avslutades remissomgången för tvä veckor sedan.Ärendet följer således normal handläggningsrutin. En koncessionsansökan prövas normalt inte med avseende päom projektet kan komma till utförande. Däremot kan det vara olämpligt att gekoncession till ett projekt då man inte vet om det kan genomföras. Om planerna på framdragning av tunnelbana till Regeringen avser alt sä snart som möjligt fatta beslut ikoncessionsärendet. 6 (): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på min fråga. I är det en uppgift för attsvara för kollektivtrafikförsörjningen genom lokaltrafik. Ifebruari 1981 ansöktes om koncession för framdragande av tunnelbana Mörby-Täby.Avtal mellan och om framdragandet av den härtunnelbanan träffades. a. fattadesettbeslut av den17 . Regeringen har inte tagit ställning, trots att det nu hargått den här framställningen gjordes. Obestridligen föreligger deten rättighet för SL att söka och erhålla koncession för den härtunnelbanesträckningen. Trots det har envisats medatt inte bifalla framställningen. Av den skriftväxling som skett i ärendetframgår att orsaken till detta är att det föreligger oklarhet istadsplanefrägan. Den centerpartistiske kommunikationsministern och hansstatssekreterare tar med andra ord koncessionsfrågan till intäkt för att blandasig i den lokala debatten i om hur den framtida stadsplanen skallutformas, detta bortseende helt från det avtal som alldeles klart finns mellanTäby kommun och landsfingel och trots beslut. Men ärendet är allvarligare än sä, eftersom planärendenobestridligen faller inom ett annat departements verksamhetsområde, nämligenbostadsdepartementets. Det här innebär alltså att kommunikationsdepartementetförsöker göra sig till en överdomare i ett ärende som uppenbarligen inte ensformellt faller inom dess kompetensområde. De som blir lidande av den härcenterparlistiska statskonsten är de tusentals människor som fåruppleva en sämre kollektivtrafikförsörjning, därför atl frågan om utbyggnad avtunnelbanan förhalas. För innebär det här att etl nödvändigtprojekteringsarbete förhindras och att tunnelbanebyggandet skjuls ännu längrepå framtiden. Vi bordekunna vara överens om: Det ankommer pålandstinget och SL att ombesörja kollektivtrafiken i . Beslut fattadeav i dessa frågor har alltså fattats i demokratisk ordning ochskall följaktligen respekteras. En enskildkommun kan rimligtvis inte stoppa etl sådant beslut. Regeringensansvar för samhällsplanering och det övergripande inseendet över kommunernasdetaljplanering ankommer på och inte påkommunikationsdepartementet. Med utgångspunkt i den sista meningen ikommunikationsministerns svar ber jag att fä utvidga min fråga. I svaret står: "Regeringen avser att fattabeslut i koncessionsärendet." Jag vill mot den bakgrunden fråga kommunikationsministern:När kommer detta beslut att fattas? 7 (): Jag ber att fä tacka kommunikationsministernför svaret på min fråga. Fast egentligen hade statsrådet endast behövtsvara ja eller nej pä den fråga jag ställt. Men med hänsyn till att ärendetfortfarande bereds inom regeringen är min nästa fråga densamma sorn herrWictorssons: Kan statsrådet närmare precisera när svaret beträffandekoncessionsansökan för tunnelbana till är att vänta frånregeringen? Ur min synvinkel måste svaret självfallet bli ett nej. Med hänsyn till den sista remissomgången beträffandeexpropriaUon mellan och till - den avslutades ju förendast tvä veckor sedan - är jag väl införstådd med att det tar attsammanställa svar osv. När det gäller hela det här ärendet tycker jag det ärhelt korrekt att man har följt normal handläggningsrufin. I svaret sägs att regeringen beträffande koncessionerprövar bl. a. behövligheten och lämpligheten från allmännakommunikationssynpunkter och ekonomiska synpunkter. Här vill jag då, också förherr Wictorsson, hänvisa till den folkomröstning som ägt rum i det härsammanhanget, där i och i kommun ville ha en bevaradoch upprustad . Människorna sade alltså nej till tunnelbanan. Mankan ju då fråga sig: Är tunnelbanan behövlig? På den frågan vill jag svara nej.Jag hänvisar dels till nämnda folkomröstning, till namnunderskrifter ochregeringsuppvaktningar som visat var nordostkommunerna står, dels fill denkommande proposition som utlovats om bl. a. statsbidrag förlokaltåg. I det sammanhanget, , vill jag påpeka att ocksåNorrtälje kommun i sina remissvar var enig om att säga ja till en bevarad ochupprustad . Det har varil stora debatter, bl. a. här i och idet andra stora huset, nämligen , om det s. k."pendeltägseländet". Den debatten skall vi inte ta här. Men jag villpeka pä att har gått och att den går. Därtill kommer att vi kanrusta upp denna livsnerv i nordostsektor. harvarit och är fortfarande det naturligt fungerande trafikmedlet inordostsektorn. Någon tunnelbana till är sålunda inte behövlig ellerlämplig. Ser man pä ekonomin finner man att det ter sig merekonomiskt fördelakdgt att rusta upp än att bygga en läng tunnelbana, vilket det är fråga om. Jag vill också hänvisa till det uttalande som Täbykommunfullmäkfige har tagit och som visar bl. a. att fullmäktige inteavser att låta upprätta eller behandla statsplan för tunnelbana. I fidningenNorrort står efter det sammanträde där detta uttalande antogs: "Ettrungande nej tunnelbana". Detta beslut bör som jag ser det uppfattassom ett klart besked från till om attinte bevilja koncessionsansökan för atf få bygga tunnelbana. Om planerna på framdragning av tunnelbana till Om planerna på framdragning av tunnelbana till Jag skall lämna värdeomdömenom och dess politik därhän. Det får stå för hansräkning, och det är tämligen ointressant i det här sammanhanget. När ÅkeWictorsson säger att vi sätter oss till något slags överdomare vet jag interiktigt vad han menar. Folkomröstningen i detta ärende har ju pekat i en klaroch entydig riktning. Det kan man inte nonchalera. Jag måste också säga att jag är tveksam inför att bara sådär utan vidare ta ett beslut som får till följd att man sätter sig på enenskild kommun. tycks ha lättare att klara den saken. Både och har frågat närbeslutet i koncessionsärendet kommer. Jag räknar med att ett sådant beslutskall komma . 9 (): Jag tackar för det senaste beskedet. Orsaken till att värdeomdömena fälldes är helt enkelt denuppenbara konstigheten i handläggningen av detta ärende inomkommunikationsdepartementet. Statssekreteraren har i en skriftväxling medlandstinget uppenbarligen satt sig i den sitsen att han försöker fungera somen form av överdomare. När en minoritet i inte vinner gehör försina intressen skulle det upphöjas till någon form av statskonst frånregeringens sida. När det gäller den ställföreträdandekommunikationsministern kommentar avstår jag från att föra dendebatten. Däremot finner jag med anledning av hennes inlägg skäl att tillkommunikationsministern ställa den kompletterande frågan: Delarkommunikationsministern den inställning som gett uttryck för,nämligen att det för kollektivtrafiken i ansvariga organets,, beslut icke skall Ullmätas någon som helst betydelse? 10STINA (): Jag ber alt få tacka kommunikationsministernför det kompletterande svaret. Jag tycker att det är posifivt närkommunikationsministern säger att man bör ta hänsyn till , som dethär i första hand gäller, bl. a. på grund av folkomröstningen och andraopinionsuttryck som kommit frän befolkningen i nordostkommunerna. Jag var tidigare inne pä frågan varför intesocialdemokraterna, bl. a. , som lär sitta på en stol iNorrtälje kommunfullmäktige, har reagerat när ärendet varit uppe i denförsamlingen. Det kan man fundera över. Att jag ställt denna fråga till kommunikationsministernberor främst pä att jag vill påvisa eller åtminstone försöka påvisa hurangeläget vi ser det frän kommuns sida att vi får en bevarad och upprustadRoslagsbana och att verkligen tar hänsyn till -något som utlovats - den folkmening som kommii till uttryck i nordostsektorn. Jag har fått två frågor, en av en av . Dessa frågor har jag besvarat. Jag har därutöver avbåda fått samma följdfråga. Den har jag också svarat på. Det är mi.t besked,, i de frågor som ställts till mig i den här debaMen. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på fråga 1981/82:218 om ifrågasatt indragning avpostställen i Nilivaara och Om ifrågasatt indragning av postställen i Nilivaara ochMarkitta 12 Kommunikationsministern : Herrtalman! har frågat mig hur jag ser på den på aktualiseradeindragningen av postställen i Nilivaara och . Postkontoret i har i januarii är beslutat inrätta en ny lantbrevbär-arlinje. Linjen berör förutom Nilivaaraoch även byarna Grenselet, Sakajärvi, Liikavaara, Purnuvaara ochGranhult, där man nu har postväsks-service. Beslutet har överklagats tillpostverkets centralförvaltning, som skall ta ställning i ärendet. Jag kandärför inte närmare kommentera fråga. Min allmänna inställningär att postverket bör vara försiktigt med serviceförändringar. kanjag konstatera att en övergång till lantbrevbäring uppskattas i de flesta fall.Lantbrevbäraren tillhandahåller nämligen samma tjänster som ett postställe, menkommer hem till kunderna när de har ärenden alt uträtta. 13EIVOR (vpk): Jag ber att fä tacka kommunikationsministernför svaret pä rnin fråga, som rör platser med så krångliga namn. Jag fäster mig förslås först vid formuleringen attkommunikationsministern har en allmän inställning att postverket bör varaförsiktigt med serviceförändringar. Jag menar också att det kan vara riktigtatt lantbrevbäring uppskattas där den fungerar. Men i de av mig aktualiseradebyarna har man tagit upp de här frågorna mycket brett. Det gäller inte mer än 425-500 människor, och det ärnaturligtvis ett litet antal i förhållande till vad vi brukar röra oss med häri . Men människorna uppfattar ett postställe som någonting som ocksåhar social betydelse, och posttjänstemannen har ett slags servicefunktion i ensådan här by. Jag tycker att det utmanande i förslaget om indragninguttrycks ganska bra av den fråga som man ställer i byarna, nämligen: goda ekonomi användas så att landsbygden utarmas som detbyggs pråliga posthus och bankpalats i tätorterna? Det kanske är en fråga somett centerpariistiskt statsråd bör fundera över. Jag noterar självfallet också att frågan inte är avgjordmen att man skall pröva den. Då är det min förhoppning alt man vid denprövningen verkligen Om åtgärder mot viltolyckor tar hänsyn till de uppfattningar som människorna i de härbyarna har redovisat. Det gäller t. ex. detta att Nilivaara har högstadium,, Folkets hus, kyrkoherde med egen folkbokföring, busstafion och kiosk -och man tycker kanske också att detta med att det finns en mycket livaktigorganisationsverksamhet har betydelse. Man ser etl poslställe som en viktigfunktion för byn och för det 50-tal familjer som vistas där ochuträttar postärenden under den tiden och på det sättet kanske avlastarpostkontoren i och till stor del. Jag hoppas som sagt att man vid det fortsatta övervägandettar hänsyn till dessa förhållanden och också till den opinion som uttryckts ien som jag tycker väl genomförd namninsamling för kravet på att postställenaskall vara kvar. 14 Kommunikationsministern : Herrtalman! Jag vill bara återigen fästa uppmärksamheten pä att ärendet ännu intehar kommit till regeringen utan ligger hos postens centralförvaltning. Vad mandär kommer att ha för uppfattning återstår att se. Det som här erinrade om - vad som finns ien by som kan vara aktuell för postindragning och hur man där ser på denservicefunktion som ett postkontor utgör - överensstämmer med debevekelsegrunder jag har när jag har sagt att man skall försikfig medserviceförändringar. Också jag vet vad ett postställe betyder och hur folk ibygderna reagerar, hur de tycker och tänker. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1981/82:231 om åtgärder mot viltolyckor Tredje vice talmannen harfrågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta med anledning av denskrämmande utvecklingen av viltolyckorna. Med proposition nr 1981/82:81 den19 om riktlinjer för det framfida trafiksäkerhetsarbetet m. m.har regeringen berett ullfälle att ta del av en redogörelse förviltolycksläget och en redovisning av de åtgärder som regeringen nyligenvidtagit och förbereder för atl motverka viltolyckorna. Enligt vad jag erfaritbereds propositionen f. n. i trafikutskott. Dessutom kan nämnas attfrågan om älgjaktens organisation just nu behandlas ijordbruksdepartementet med sikte pä en proposition . Också idet sammanhanget torde problemet med viltolyckorna komma att beröras. 16Tredje vice talmannen (): Herr talman! Skälet till minfråga är den statistik som redovisats från statens vägverk beträffande olyckorunder 1981. Den statistiken visade ju att väldigt höga siffror när det gäller viltolyckorhar överträffats 1981. Viltolyckorna har, som framgår av det diagram som synspä bildskärmen, haft en skrämmande utveckling , ochutvecklingen tycks fortsätta också . 1970 inträffade knappt 2000 villolyckor i vårt land - 1 827 noga räknat. 1981 var siffran uppe i nära11 500 - en enorm ökning alltså. Bland länen är mitt hemlän, , värstdrabbat. Det är faktiskt så att av det totala antalet polisanmälda olyckor ärinte viltolyckor. I svaret hänvisar kommunikationsministern tillpropositionen angående trafiksäkerhetsarbetet, den proposition som lades framden . Jag tackar för svaret, men jag vill säga att det ärganska tunt med förslag i propositionen när det gäller åtgärder mot viltolyckorna.Till statsrådets heder noterar jag att han inte heller säger att det skullevara många konkreta förslag. Statsrådet säger i stället att i det ekonomiskaläget vi befinner oss i har vi inte råd med eljest välbehövliga åtgärder såsomsiktröjning och vilislängsel. Jag har respekt för detta. Men jag vill starkt betona att viltolyckor också kostarpengar. Enligt beräkningar som gjorts kostade fjolårets viltolyckor närmare enhalv miljard kronor, plus det som inte kan mätas i pengar: 13 dödade och 500skadade i dessa olyckor. Jag vill göra denna reflexion: Kan man inte i störreutsträckning i form av beredskapsarbeten vidta åtgärder i förebyggande syfte,t. ex. siktröjning och uppsättning av viltstängsel? Man har gjort dettapunktvis i landet, med mycket god framgång. I t. ex. har manbyggt upp viltstängsel med beredskapsmedel längs väg. I har projekt klart, efter vad jag har fått besked om, avseende den nyamotorvägen mellan och , där man med landstingsmedel ochAMS-medel kommer att sätta upp viltstängsel. Jag vill fråga statsrådet: kommunikationsministern,med hänsyn till de här färska, dystra siffrorna som syns på staplarna, attgenom meddelande till trafiksäkerhetsverket och vägmyndigheterna peka pämöjligheterna att i större utsträckning använda beredskapsarbeten för åtgärderi förebyggande syfte? Om åtgärder mot viltolyckor 17Kommunikationsministern : Herr talman! Beträffande de frågor somKarl tog upp vill jag framhålla alt vägmyndigheterna, tillsammansmed dem som känner till viltet när det gäller att röra sig, ju kommit fram tillatt det går att förenkla tillvägagångssättet vid uppsättande av viltstängsel.Det går att sätta upp stängsel både snabbare och billigare, someffektiviteten blir ungefär densamma som förut. Systemet tillämpas redan på endel håll. Beredskapspengar används redan.för det här ändamålet. Jagtror också att utvecklingen när del gäller viltolyckorna bör kunna medföra ettstörre tryck på dem som har ansvaret, så atl de med hänsyn till arbetsmarknadenhåller sig framme vid tilldelningen av pengar. Det rör sig här om enutomordentligt angelägen uppgift, och jag delar helt tredje vice talmannensuppfattning att Om förbud mot användning av vissa byggmaterial detbehöver göras insatser. Det görs redan insatser, men jag tycker att det bordekunna göras ännu större sådana. Detta kräver naturligtvis att de som engageratsig verkligen håller sig framme, så att det här området prioriteras. Det är sombekant också en hård konkurrens om pengarna. 18 Tredje vice talmannen ():Herr talman! Jag konstaterar att det inte råder några delade meningar mellankommunikationsministern och mig om betydelsen av förebyggande åtgärder, och jaghåller med om att kommuner och lokala myndigheter kan göra en insats genom att,som kommunikationsministern uttryckte sig, hälla sig framme. Jag vill barafillägga att jag tycker att detta skulle vara mycket klokt i nuvarande läge,eftersom det finns sä mänga friställda i skogsområdena som skulle kunna få enmeningsfull sysselsättning och kunna göra en god insats. Jag vet i t. ex. kommun med hjälp av beredskapspengar har siktröjt i mycketstor utsträckning. Där har man också genom att förbättra sikten i hög gradlyckats nedbringa antalet olyckor. Vi är överens, och jag hoppas att den här debatten skallbidra till att väcka kommunerna till initiativ, sä att de utnyttjar demöjligheter som finns. Det står mycket stora värden på spel, om kurvanfortsätter att stiga. Alla vi politiker har en uppgift när det gäller attstoppa den här utvecklingen. Överläggningenvar härmed avslutad. 6 § Svar på fråga 1981/82:219 om förbud mot användning avvissa byggmaterial har frågat mig om jag villmedverka lill att användningen av vissa sorters golvspackel stoppas till dessfull klarhet vunnits om dess eventuellt skadliga verkningar. Jag vill inledningsvis understryka att jag ser allvarligtpä de larmrapporter om byggmaterial som kan medföra obehag och hälsorisker fördem som arbetar med materialet och för dem som använder byggnaderna. Förutom dedirekta hälsoriskerna uppkommer också problem att i efterhand åtgärda ellerbyta ut olämpliga material. Detta kan ta stora samhällsresurser i anspråk. Kunskapen om eventuellt skadliga verkningar av degolvspackel som här tar upp är f. n. mycket bristfällig. Därförgäller det nu att mycket snart få klarhet i om vissa golvspackel är olämpliga.