prot · G509140 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:140 1 §Fyllnadsval till utskott Företogsval av en suppleant i utrikesutskottet. Enligtett till kammaren inkommet protokollsutdrag har valberedningen enhälligtföreslagit fill suppleant i utrikesutskottet. suppleanti utrikesutskottet () 2 § Justerades protokollet för . 3 § Sammanträdesfria veckor under /83 Desammanträdesfria veckorna under 1982/83 kommer att omfatta veckornaden 1-7 november 1982 (vecka 44), (vecka 8) och den 28mars-den 4 april 1983 (vecka 13). Ommedling av FN i konflikten mellan och 4§ Svar på fråga 1981/82:366 om tnedling av FN i konflikten mellan ochStorbritannien har frågat mig av vilken anledning jag den 26 april 1982skulle ha avvisat en medlarinsats av FN i konflikten mellan ochStorbritannien och av vilken anledning jag skulle ha underlåfit att därvid manatill återhållsamhet vid användningen av våld. Om medling av FN i konflikten mellan A i ochStorbritannien Det finns ingenting i de uttalanden jag gjort omFalklandskrisen som motiverar den indirekta krifiken i fråga. Jag har från början fördömt den argentinska invasionen avFalklandsöarna och vid upprepade tillfällen sagt att våld är oacceptabelt sommedel att lösa pohtiska motsättningar. Som svar på en fråga sade jag att vi intehade någonting att invända mot att återtog eget territorium. Jaggjorde det efter det att britterna genom en helt oblodig akfion tagit fillbaka denobebodda brittiska ön , öster om . Folkrättsligt var britterna i sin fulla rätt fill dennaåtgärd, som inte innefattade någon med hänsyn fill situatipne;i qmotiverad våldsanvändning. Jag har självfallet aldrig avvisat en medlarinsats av FN iden pågående konflikten mellan och . Vad på är ett i allmänna ordalag gjort konstaterande att-FN inte är starkareän dess medlemsstater tillåter. har en välkänt positiv inställning till FN sommedlare i internationella konflikter. Att någon FN-insats inte varaktuell berodde på att det amerikanska medlingsförsöket ännu pågick. Vid étt möte med utrikesministrar iStrasbourg , där biträdande utrikesminister deltog, sade jag att Falklandskrisen inte får lösas med våld, att det är nödvändigt att förhandhngsansträngningarna fortsätter och att båda sidor borde förnya sina ansträngningar att undvika strider. Efter sänkningen av den argentinska kryssaren i förrgårgav jag ånyo uttryck för denna inställning och beklagade djupt den upptrappningsom ägt rum. Eftersom striderna därefter fortsatt och ytteriigare människolivgått till spillo, finns det anledning att igen mana parterna tillbesinning. Det finns nu också anledning att knyta förhoppningar fillde fredsinitiativ som förbereds i säkerhetsrådet: 4 (): Det är något penibélt att första gången som i britfiska uriderhuset av självaste premiärministern så är det ettuttalande som ur svensk synpiinkt måste betecknas som olyckligt. Dennedvärdering av Förenta nafionerna och den uppvärdering av militära akfionersom kunde utläsas av utrikesministerns uttalande var det som togfasta på. Det överensstämmer inte rhéd svensk utrikespolitisk tradifion. Detframstår som särskilt olyckligt när det ser ut som om FN skulle kunnaspela en mycket viktig roll för en fredlig lösning. har bättre refirerat snabbt och långt från sina tidigare uttalanden. Låt mig om konflikten säga följande. Den argentinskainvasionen av var klart folkrättsstridig. På den punkten råderdet inget tvivel. Det slogs fast i säkerhetsrådets uttalande. Man uppmanade deargenfinska trupperna att dra sig tillbaka. Men hade icke tillräckligt uppmärksammat attsäkerhetsrådet också uppmanade parterna att söka undvika våld. Det måste, herr talman, finnas en rimlig proporfion mellande problem som skall lösas och de medel som används för att framtvinga enlösning. Den upptrappning av våld som förekommit har väckt bestörtning världenöver. Möjligen kan vi säga att man använt 1800-talets metoder för att med dettjugonde århundradets vapen lösa en konflikt med rötter . Det ärmöjligt att sänkningen av den argentinska kryssaren och därefter av den brittiskajagaren kan innebära något av en vändpunkt, kan skapa en insikt om att våldetinte leder någonstans och att man måste finna en fredlig lösning. Vissa lärdomar kan man redan dra. Händelseutvecklingen harför det första visat hur lätt en konflikt kan trappas upp, hur den riskerar attråka ur kontroll och hur den kan leda till svåra förvecklingar ivärldspolitiken. Det ter sig orimligt att en dispyt om några ogästvänliga öar iSydadanten skall kunna få sådana utomordentligt långtgående konsekvenser. Detvisar vilken tunn is vi trampar på och hur hotad freden alltid är. Vi har för det andra sett hur snabbt krigiska och starktnafionalistiska stämningar - kraftigt underblåsta av massmedia och delvisframdrivna av statsledningarna - kan sprida sig inom nafioner. Regeringar somav andra skäl kan befinna sig i ett utsatt läge kan i en sådan situation samlanadonen och påtagligt förbättra sin ställning i opinionen. Risken är att dedärmed blir fångar i de stämningar som de själva varit med om att driva fram. Detförsvårar möjligheterna till rationellt handlande. Det måste finnas en väg frånhögspänd retorik till förnuffig kompromiss, om man skall kunna nå framtillfred. I dagens läge måste generalsekreterarens inifiafiv få vårtfulla stöd. Eld upphör, tillbakadragning av trupperna, tillfälligFN-administration - då kan fredliga förhandlingar få en rimhg chans. Jag hoppasatt .båda parter och världsopinionen nu starkt ställer upp till stöd förFörenta nafionernas generalsekreterare. Om medling av FN i konflikten mellan ochStorbritannien Det är penibélt, säger , attMargaret i underhuset använder mina uttalanden. Hur den brittiskapremiärministern i underhuset använder mina uttalanden har jag tyvärr ingenkontroll-över. Dess värre har jag det inte heller över hur använderdem i riksdag. Det avgörande måste ändå vara vad jag faktiskt har sagt ochvad den faktiskt står för. Detta har klargjorts itillräckligt många intervjusvar och officiella uttalanden för att skall behöva sväva i annan än spelad okunnighet. Grunden för våra ställningstaganden har varitsäkerhetsrådets krav att fientligheterna skall upphöra, de argentinskastyrkorna dras tillbaka och en lösning sökas på diplomafisk väg. Detta kan,, inte vara ett sätt att nedvärdera eller förringa FN:s insats. Ommedling av FN i konflikten mellan och Denmaning fill återhållsamhet som efterlyste framförde jag åregeringens vägnar på ett mycket tidigt stadium - såvitt jag vet långt innanOlof själv över huvud taget hade tagit till orda i denna sak. Jag gjordedet även vid det möte i som delvis refererats i pressen och som OlofPalme använder som underlag för sin kritik. Det är oklokt av attsöka inrikespolitisk strid i denna fråga. 6 (): Jag såg OlaUllstens uttalanden i tidningen, men jag brydde mig inte om dem, förrän de blevciterade i underhuset som officiella ståndpunkt. OlaUllsten har då för det första sagt att vi inte har något emot attStorbritannien tar tillbaka brittiskt territorium - utan någon inskränkningfrån sida när det gäller våldsanvändning. För det andra har hansagt att man gång på gång tvingas konstatera att FN är svagt och inte har denauktoritet som behövs för en medlarinsats. Detta är en nedvärdering av FN, sominnebär att man inte heller tillmäter FN några kvalifikationer i dettasammanhang. FN är beroende av vad medlemsstaterna ställer upp för.Nu visar det sig, i en situafion där alla andra möjligheter är uttömda, att enlösning via FN är det som återstår. OlaUllsten sade en tredje sak, enligt UD:s officiella referat. Han sade: Jag kantänka mig att argenfinarna, för att rädda ansiktet på sig själva och på britterna,under en kvart överlämnar till britterna, så att dessa underdenna kvart får behärska öarna. Sedan kan man låta öarnastyras av en trenationsregering, med medlemmar från , Storbritannienoch . Detta vore en smart lösning, fortsatte . Jagvill rent principiellt påpeka att jag inte tycker att detta är en smartlösning. Det skulle innebära att vi accepterar att stormakterna tar sådana härfrågor i egna händer och i detta fall etablerar en trenationsadministrafion.Från vår synpunkt, dvs. att vi vill ha en internationalisering av fredsarbetet,måste denna lösning ses som ytterst tveksam. Närdet gäller både inställningen till FN, inställningen att man icke hela fidenskall markera att våld icke bör användas och inställningen tillstormaktsadministrafioner av sådana här territorier, tycker jag att OlaUllstens uttalanden har varit tveksamma. Det måste jag markera, så att det inteupprepas. Jag noterar med glädje att numera inte håller på dennatyp av uttalanden. Detväsendiga i dagens läge är att vi får slut på våldet, får slut på den risk förden internationella freden som denna konflikt innebär och att vi stödjer FN:sinitiativ. Men vi har en litet starkare position, om vi är klara över vilkenden svenska positionen är och inte gör olyckliga uttalanden. fortsätter att stödja sig på lösryckta presscitat. Jagtänker inte göra det i min debatt med honom. Jag tänker exempelvis inte göra enaffär av eget förslag om att britterna skulle få hyraFalklandsöarna på samma sätt som de hyr . är, upplysningsvissagt, en brittisk kronkoloni. Det är faktiskt så att ger varjemedlemsland rätt att utnyttja militära medel för att slå tillbaka angrepp. Detär lika klart - det underströk också - att det måste finnasproportion mellan hur dessa medel används och vad situationen anses motivera.Det är den legala grunden. Varken den legala grunden eller allmänna politiskabedömningar kan leda till någon annan slutsats än att det krig som pågår iSydadanten är både tragiskt och onödigt. Vad vi kan hoppas på är att den bistraverkligheten i form av spillda människohv och förhoppningsvis också insikten omatt inte heller detta krig kan vinnas av någondera sidan leder dll att detupphör. Såvitt jag förstår är och jag eniga i den bedömningen.Kanske vi gör världsfreden en större tjänst om vi försöker att arbeta i denriktningen i stället för att fortsätta den här trätan. Om medling av FN i konflikten mellan ochStorbritannien 8 (): För det första stödjer jag mig inte på några lösrycktaddningsreferat. Jag stödjer mig på UD:s pressbyrås högst officiella papper. För det andra är en s. k. Hongkonglösning en av de olikamöjligheter som finns för att lösa konflikten. För det tredje skall vi naturligtvis inte gräla, men detfår inte vara på det sättet att utrikesministern kan säga nästan vad som helstutan att det över huvud taget uppmärksammas i riksdag. En sådanfridlysning av en utrikesminister vore möjligen angenäm för vederbörande, menden är otänkbar i en demokrati. får alltså vara vänhg att finna sigi att stå till svars för vad han säger, särskilt när jag med sådan glädjekonstaterar att han inte längre står för vad han fidigare har uttalat utannumera har övergått fill en mycket vettigare ståndpunkt. Det tycker jag är bra. När detta är sagt tycker självfallet inte heller jag attvi i onödan skall träta om de här sakerna. Vi har all anledning att göra detlilla vi kan för att medverka till en internationell opinionsbildning som sertill att konflikter som denna icke uppstår, att de inte fillåts trappas upp,att man motverkar sådana här krigiska nationalisfiska ställningar i världen ochatt man verkar för ett effekfivt internationellt kollektivt säkerhetssystem. Jag tycker trots allt att är litetslarvig i den här debatten. Han har inget stöd för den kritik som han ägnar sigåt. Jag tycker också att han skall besinna att vi för debatten om i ettglashus - det gäller ett land med mycket pedanfiskt uppbyggda demokrafiskainstitufioner. Om rätteri till studiestöd 10 (): Mitt brott består i att jag ord för ord har läst upp vadOla har sagt. Det var alltså inte bra. säger att vi för debatten i ett glashus. Detutmanar nästan löjet. Just därför att är en sådan utmärkt demokrafi kanman ju öppet diskutera dess politik. Här har rätten på sin sida i denmeningen att landet har blivit utsatt för en folkrättskränkning, men å andrasidan tror jag det är bra att en stark internationell opinion säger att enupptrappning av det militära våldet från sida är en fara bådeför en klok lösning av konflikten och för världsfreden i stort. säger sådant öppet kan i dagens läge vara mycketviktigt. Det finns i en stark opinion, som är mycketnationalistisk och som kan driva fram åtgärder som kan leda fill att konflikteninte behöver fördjupas. De krafter i som står för just freden ochmoderationen tror jag har en stark ställning också inom den nuvaranderegeringen, och de krafterna behöver stöd även av en internationell opinion. Det är bl.a. så en demokrati fungerar. Jag har velat ge de krafter somvill verka för moderation allt det stöd jag kan ge. Efter olika förklaringar kan jag barakonstatera att vi bedömer frågan på samma vis, och det gläder mig. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1981/82:347 om rätten till studiestöd 12 Utbildningsministern : Herr talman! har frågat mig vilkamöjligheter till dispens det kommer att finnas under ett övergångsskede förstuderande som påbörjat och planerat studier som är längre än tolv terminer. Som jag anförde i budgetpropositionen anser jag att detbör finnas möjligheter att ge dispens från tolvterminersregeln för breddningeller påbyggnad av utbildning som för den enskilde eller samhället ter sigvärdefull. Detta bör gälla oberoende av om utbildningen påbörjats före ellerefter det att de nya reglerna har trätt i kraft. Härutöver anser centralastudiestödsnämnden, enligt vad jag har inhämtat, att det kan finnas anledningatt övergångsvis medge dispens för att inom ramen för 16 terminer avslutastudier som innebär en fördjupning eller breddning av tidigare utbildning ochsom påbörjats före . Jag delar denna uppfattning. Anvisningar för den närmare tillämpningen av de nyareglerna kommer att utfärdas av centrala . 13 (): Jag tackarutbildningsministern för svaret. En förkortning av antalet studiemedelsberäftigandeterminer har medgivit en välbehövlig höjning av studielånen från avbasbeloppet till av detsamma. Det fanns en enighet kring beslutet iriksdagskammaren att förkorta antalet studiemedelsberättigande terminer. Likvälhar det i studerandekretsar utbrutit en oro över hur dispensreglerna kommer attfillämpas - en oro som naturligt uppstår, innan praxis för dispenserna hararbetats ut. Det handlar om sjukgymnaster som gått vidare fillläkarutbildning eller sjuksköterskor som gjort detsamma. Förvisso är det dyrt för samhället att offerera lån förtvå högskoleutbildningar, men vet vi att det på många områdenär värdefullt med högskolekompetens från mer än ett område. En läkare som harteknisk utbildning har mycket att erbjuda i form av kompetens, när landstingenskall göra inköp av högteknologisk utrustning, och den kompetensen är ocksåviktig för utvecklingsarbetet på det medicinska området. Lika värdefull, avandra skäl, är också kombinafionen sjukgymnast/läkare eller sjukgymnast/tekniker. Såvitt jag kan uttyda av skrivningarna i budgetproposifionen omdispensregler liksom av utbildningsministerns svar finns också insikten omdetta värde. Det är också ett klargörande besked att de elever sompåbörjat en breddning eller fördjupning av tidigare studier före höstterminen1982 kan räkna med dispens. Men jag önskar nog ändå ett tydligare svar frånutbildningsministern. Om centrala studiemedelsnämndens tillämpning av de nyareglerna inte medger att t. ex. en sjukgymnast eller en psykolog kan fullföljasin fördjupningsutbildning inom exempelvis läkarutbildningen, trots att dennautbildning påbörjats före , kommer då utbildningsministernändå att medverka fill att det blir möjligt för dessa exempelgivna grupper attuppbära studielån t. o. m. den sextonde terminen? Det behövs också ett klargörande av vad som menas med"före ". Betyder det att de elever med den nyssnämnda bakgrunden vilka påbörjat sin fördjupningsutbildning höstterminen 1982inte automatiskt kan räkna med dispens? Ett besked är nödvändigt för att stilladen oro som många av de berörda känner. Om rätten till studiestöd Svaret på den första frågan är ja. Den andra frågan kan jag inte svara på , men jagkanske under hand kan få återkomma till den. Det kräver att jag efterhör hurcentrala bedömer den frågan. Nr 140 Anf. 15 (): den_ Herrtalman! Jag är nöjd med utbildningsministerns svar. Det var ett 6 mai 1982 välgörande besked i vad gäller denförsta frågan, och jag hoppas på att få återkomma till den andra frågan. Om Ibero-amerikanska institutets Överläggningen varhärmed avslutad. 6 § Svar på fråga 1981/82:353 om bibliotek har frågat mig om vilka möjhgheterdet finns att förhindra att Ibero-amerikanska institutets bibliotek i Göteborgsplittras i samband med att nybyggda lokaler i tas i bruk. Enligt de uppgifter jag har kunnat inhämta i ärendet ochsom överensstämmer med frågeställarens uppgifter, kommer den tillgängliga ytanför Ibero-amerikanska insdtutets bibliotek, som är inrymt i romanska institutionen,att minska till ca en tredjedel. De böcker som härigenom inte får plats kommeratt fördelas mellan universitetsbiblioteket och förvaring i depå. Regeringen har i årets budgetproposition föreslagit attRenströmsprojektet bör igångsättas under kommande budgetår. Förutom ombyggnadav befintliga lokaler i omfattar projektet fill största delennybyggnad av lokaler för humanistiska ämnen inom och föruniversitetsbiblioteket. Den sammanlagda bruksarean för arbets- ochpersonalutrymmen i nybyggnadsdelen uppgår till drygt 14 000 m. Därav är ca 4800 m avsedda för universitetsbiblioteket. Projektet är från , ochuniversitets- och högskoleämbetets sida ett av de högst prioriteradebyggnadsobjekten inom verksamhetsområde, bl. a. medmotiveringen till möjligheter av rationaliseringsvinster. Projektet utgör ettled i regeringens strävan att komma till rätta med den splittradelokalsituationen inom i . I planeringsdirekdven för projektet har regeringen intefunnit anledning att precisera fördelningen av ytan mellan institutionerna utanansett att detta är en fråga som faller inom ochbyggnadsstyrelsens ansvarsområde. Mot bakgrund av vad jag nu har sagt och med hänvisningtill att projektet totalt sett innebär ett tillskott av lokaler föruniversitetet, utgår jag från att kan tillgodose behovet avlokaler för Ibero-amerikanska institutets bibliotek inom de ytramar somregeringen har fastställt för projektet. Ett alternadv, som grundar sig på att även haren verksamhet som fyller ett behov utanför universitetskretsen, är att förläggabiblioteket i lokalersom ligger utanför Renströmsparken men ändå i Enfördel med en sådan lösning är enligt min mening att det skulle kunna geförutsättningar för närmare samverkan med externa intressenter, ''' t. ex.Göteborgs kommun, och därmed utgöra en resurs för en vidare den 17KERSTIN (): Jag tackar utbildningsministern för svaret.Jag är glad över att svaret är så positivt. Det finns all anledning att slå vakt om unika boksamlingar. De 43 000 volymer som ingår i ärresultatet av oavbruten verksamhet. Det historiska värdet avbokbeståndet är mycket stort. Det finns verk som är praktiskt taget omöjligaatt komma över i sina ursprungsländer. De kulturella, politiska och sociala förhållandena inomdet kulturgeografiska område som omfattas av institutet - , Portugaloch - är genom det aktuella bokbeståndet väl representerade.Merparten av böckerna erhålls genom donationer och byten. Man har ett närasamarbete med institutioner och privatpersoner i udandet. Studerande ofh lärare vid den spanska institutionenutnyttjar institutets bibliotek, men . 'genom udåningsverksamheten betjänas ävenett stort antal spansk- och poftugisisktalande såväl i som i landet iövrigt. Ja, även utomlands utnyttjar man ; institutet är väl käntutanför gränser. Utbildningsministern redogör i sitt svar för detnybyggnadsprojekt som kommer att tillföra i nya lokaler.Utbildningsministern säger också att regeringen inte har funnit anledning attprecisera fördelningen av den dllförda ytan mellan insdtutionerna, och det ärfullt förståeligt och acceptabelt. Men den planerade fördelningen skulle ha dll följd attinsdtutets bibliotek splittras genom att tillgängliga hyllmeter reduceras frånnuvarande 1 700 m fill 400 m. Det alternadv som utbildningsministern tar upp islutet av svaret är därför mycket intressant. Det visar att min uppfattning om betydelsen av institutet och att dess bibliotek är avstort värde. Jag vill därför höra hur utbildningsministern bedömermöjligheterna och realismen i att ge institutet en annan organisadon,exempelvis genom att skilja institutet från den humanistiska fakulteten. Vadanser om den möjligheten? Om Ibero-amerikanska institutets bibliotek Det måste vara en angelägenhet för Göteborgsuniversitet och de närmast berörda att överväga detta. Det sista stycket i mitt svar skall ses som ett försök attstimulera den uppfinningsrikedom och fantasi som brukar utmärka Göteborgskultur- och högskoleliv och att man funderar både över lokalfrågans lösning ochkanske även över institutets utformning. Jag anser nämligen i likhet med frågeställarenatt det vore värdefullt om Ibero-amerikanska insfitutets verksamhet kundefortgå i oförändrat skick. Om åtgärder för att motverka våld mot polismän 19 KERSTINEKMAN (fp): Anledningen fill att jag ställde följdfråganvar att det är klart att insfitutet och bibhoteket har stor tvärvetenskapligbetydelse. De har stor betydelse för den humanistiska fakulteten. När man 1969här i beslöt att överföra institutet från tillromanska institufio-nen var det naturligtvis med hänsyn till biblioteketskaraktär. har också stor betydelse för densamhällsvetenskapliga fakulteten. Vi har i en internationell ekonomilinjemed spanska som huvudspråk - den enda i för övrigt. Även här harinstitutets bibliotek stor betydelse. Det är nödvändigt att vi får ekonomer somhar goda kunskaper i spanska med hänsyn till våra förbindelser medspansktalande länder. Därför ser jag utbildningsministerns positiva svar som envägledning för arbetet i . Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svar på fråga 1981/82:354 om åtgärder för att motverka våld mot polismän har frågat mig om jag anser attutvecklingen i fråga om våld mot polismän är acceptabel och vilka åtgärder jagavser att vidta för att förbättra de enskilda poUsmännens rättssäkerhet. Medan man i fråga om antalet misshandelsbrott som kommittill polisens kännedom kan notera en viss minskning , harantalet anmälda fall av våld mot tjänsteman ökat . Dettaär enligt min mening oroande, även om man naturligtvis inte med säkerhet kanslå fast i vad mån den angivna ökningen motsvaras av en ökning av den faktiskabrottsligheten på området. a. är det ju så att benägenheten att anmälabrott spelar stor roll för statistiken. Inom och rikspohsstyrelsen tillmätspersonalskyddet inom polisväsendet mycket stor vikt. Detta beaktas noga underutbildningen vid och när man tar fram och tilldelar polisenolika typer av utrustning. Även vid planeringen av polismännens tjänstgöring spelarpersonalskyddets funktion en stor roll när det t. ex. gäller att avgöra i vadmån dubbel- eller gruppatrullering eller patrullering med bil skall fillämpas iövervakningsverksamheten. Enligt vad som har redovisats i en statistisk undersökningsom publicerades för sedan (departementspromemorian Ds Ju 1980:9) harstrafftiderna tenderat att bli kortare i de fall dåfängelsestraff tillämpats för brottet våld mot tjänsteman. Detta är i och försig en utveckling som kan iakttas även när det gäller straffmätning vid andratyper av brott, där straffet av huvudsakligen allmänpreventiva skäl bestämstill kortvarigt frihetsberövande. Jag vill tillägga att den utvecklingengenerellt sett har stöd i den kriminalpolitik som har bestämt. Mensjälvfallet får detta inte innebära att personalensbefogade anspråk på rättsligt skydd sätts åsido. Riksåklagarenhar - efter initiativ från - fäst uppmärksamheten på denangivna utvecklingen i praxis. I en skrivelse till landets åklagarmyndigheterhar riksåklagaren , med hänvisning till bl.