prot · G509126 · 1981-12-31 00:00:00 — miljöersom människor kan överblicka, där barn och ungdomar kan och får vara med och taansvar; miljöerdär generationerna samarbetar kring viktiga frågor; barn Och ungdomar måste gesmöjlighet att successivt växa in i vuxensamhället med stöd från den vuxna; miljöersom har produktiva uppgifter för alla, även barn; det ökar människorsengagemang och motverkar passivitet och expertvälde; miljöersom motverkar social utslagning och isolering och som främjar solidaritet,gemenskap och ansvar; miljöersom fyller ungdomsåren med meningsfull verksamhet och därigenom skaparalternativ till det kommersiella fritids- och kulturutbudet. Fråndessa utgångspunkter krävs det medvetet arbete för en decentraliseradbebyggelsestruktur med fungerande lokalsamhällen, där behovet av arbete, bostadoch fritidsaktiviteter i betydande grad kan tillgodoses inom samma område. Starkafolkrörelser är en naturlig del i vårt samhälle. Folkrörelserna är viktiga urdemokratisk synpunkt, eftersom de genom sina arbetsformer fostrar i demokratioch utgör kanaler för människors uppfattningar i viktiga samhällsfrågor.Folkrörelserna fyller också viktiga sociala och kulturella funktioner och germänniskor möjlighet till personlighetsutveckling, ansvarstagande och identitet. Ungdomsorganisationernanår av barn och ungdomar, som genom att vara medlem i enungdomsorganisation, speciellt i en idéburen organisation, får möjlighet tillmeningsfull sysselsättning. Att betyda något, att ha kanaler och veta hur mankan påverka sin närmiljö är viktigt. Genom medlemskap i en ungdomsorganisationkan barn och ungdomar få stimulans och uppmuntran till insikter i viktigafrågor. Starkabarn- och ungdomsorganisationer ger ungdomar möjlighet att påverka hela sintillvaro. Genom att känna trygghet och gemenskap i en 11Riksdagens protokoll 1981/82:125-126 Anslagtill ungdoms- och nykterhetsorganisationer, m. m. Anslag till ungdoms- och nykterhetsorganisationer, m.m. grupp fårungdomar möjlighet att känna självförtroende. Många ungdomsorganisationer brottas emellertid medproblem; inte minst de idéburna organisationerna har problem att nå barn- ochungdomar i nya förortsområden. Undersökningar som gjorts av statens ungdomsrådvisar också på en betydande social snedrekrytering av medlemmar. Det är de mest"välanpassade" ungdomarna som blir medlemmar i en förening. Detta är naturligtvis i första hand organisationernas egnaproblem, men eftersom folkrörelserna spelar en så betydelsefull roll i vårtdemokratiska system och fyller så viktiga uppgifter när det gäller det socialaoch kulturella livet, är det viktigt att samhället stödjer folkrörelserna ideras strävan att engagera människor. En längre tids sjunkande medlemssiffror för de idéburnaungdomsorganisationerna måste leda till åtgärder för att stärka de idéburnaorganisationerna i deras arbete, som ofta präglas av hård konkurrens från detkommersiella fritids- och kulturutbudet. Det finns också anledning att se överhur samhällets stöd till folkrörelserna på ett bättre sätt kan samordnas föratt nå bättre effekt. Samhället kan inte genom institutioner och specialisteröverta föräldrarnas roll, men väl vara till hjälp och stöd. Folkrörelser och studieförbund måste spela en stor rollnär det gäller att ge föräldrar stöd att vara aktiva i närmiljön och på så sättvara med och forma den sociala och kulturella uppväxtmiljön för barn och ungdomar. har i sitt betänkande nr 22 behandlatfrågorna om anslag till ungdoms- och nykterhetsorganisationerna samt bidragtill C AN. Till betänkandet har fogats tre reservationer rörande anslagetsstorlek samt regler för bidrag. Socialdemokraterna har i sina reservationer yrkat på enanslagshöjning på 10 milj. kr, för att möjliggöra högre bidrag samt införandeav ett försöks-och utvecklingsanslag. Som jag tidigare här har framhållit råder inga delademeningar beträffande ungdomsorganisationernas viktiga roll. Vi anser att det ärsamhällets uppgift att på olika sätt stödja dessa i arbetet, men med hänsyntill budgetläget har utskottsmajoriteten inte kunnat gå längre änpropositionens förslag. Jag yrkar bifall till utskottets hemställanpå samtliga punkter. 124CATARINA RÖNNUNG (s); vill att regeringen skall lägga framförslag till ett samlat barn- och ungdomspolitiskt program. Jag vill påstå attsocialdemokraterna redan har lagt fram ett sådant samlat barn- ochungdomspolitiskt program i de två partimotioner som vi i följd harpresenterat för . Det är väl tänkt att det handlingsprogram som ni talar omskall kosta pengar. Det är ett så obehagligt faktum att ni skjuter förslaget påframtiden. Det är ett sätt att göra det bekvämt för sig. Men hur skall mankunna motverka social utslagning och bilda motkrafter till en kommersialiserad fritid,som talade om, om det inte får kosta pengar? talade sig också varm för starka barn-och ungdomsorganisationer. Man skulle stärka de idéburnaungdomsorganisationerna och bedriva uppsökande verksamhet i utsatta miljöer.Detta får man faktiskt inte gratis, utan staten måste skjuta till mer pengar änvad som har skett . De fyra borgerliga regeringarnas tid har när det gällerungdomsorganisationerna verkligen kännetecknats av nedprutningar,nedskärningar och njugghet över lag. Med fagert tal kommer man inte så långt -det är rejält stöd från statens sida som är verksamt. Anslag till ungdoms- och nyk-terhetsorgahisa-tioner, m.m. 125 (vpk); uppdrog regeringen åtstatens invandrarverk att kartlägga de insatser som f, n, görs avseende såvälinvandrarungdomarnas sociala förhållanden som deras arbetsmarknads- ochutbildningssituation. har fullgjort detta uppdrag ochavlämnat en rapport, där man dels beskriver invandrarungdomars situation, delsföreslår konkreta åtgärder fill förbättringar. Den situafion som invandrarungdomarna befinner sig i ärinte obekant för regeringen och utskottet. Den beskrivs bl, a, utförligt iårets budgetproposition. Och den beskrivningen är vi alla överens om. föreslår som enåtgärd att sex invandrarorganisatio-ner skall kunna bli berätfigade till stödför ungdomsaktiviteter. har utskottet avstyrkt denna begäran från statensungdomsråd. Jäg vill fråga utskottets representanter: ni attinvandrarungdomarnas situation kommer att förbättras genom denna avstyrkan avungdomsrådets begäran? Anser ni att invandrarungdomarnas sociala förhållandenoch arbetsmarknadssituation kommer att förbättras genom att ni utestängerinvandrarorganisationerna från möjligheterna att bedriva en sådanungdomsverksamhet som är så angelägen för denna grupp av ungdomar? 126KARL-ERIC (): Jag vill till säga attdet givetvis hade varit tacknämligt, om vi hade kunnat följa statensungdomsråds förslag att låta invandrarorganisationerna omfattas avstödet till ungdomsorganisationer. Tyvärr har vi inte funnit detta varamöjligt. Men brukar alltid så att säga haungdomsorganisationer på lager, som de återkommer med året därpå. Och minförhoppning är, , att vi skall kunna återkommatill dessa organisationer. Kanske är budgetläget då bättre. Och även om så inteskulle vara fallet, förmodar jag att vi kan infoga dessa organisationer blandde bidragsberättigade ungdomsorganisationerna. Jag hoppas som sagt att vi kantillmötesgå på denna punkt, sade i sitt huvudanförande att det underde borgerliga regeringarnas tid har givits mycket futtiga - jag tror att honfaktiskt använde det ordet - anslag till ungdomsorganisationerna. Anslag till ungdoms- och nykterhetsorganisationer, m.m. Jag viU bara hänvisa till den uppräkning av anslagen tillungdomsorganisationerna som skedde , både till dencentrala och till den lokala verksamheten. Genom motioner och påverkan iutskott fick vi till stånd en ordentlig höjning av anslagsnivån, och det gjordeatt vi kunde notera en betydande höjning av anslagens storlek under 1970-talet.Anslagen ligger kvar på samma nivå. Jag måste säga till , vilket hon får fattapå sitt sätt, att det tyvärr inte har varit möjligt att gå henne till mötes iden utsträckning som föreslås i den socialdemokratiska reservationen. Jaghänvisar som sagt i den frågan till budgetläget. 127 (vpk): När det gäller statens ungdomsrådsanslagsframställning om att vissa invandrarorganisationer skall blibidragsberättigade bygger utskottets avslagsyrkande på två förhållanden. Delskostar det naturligtvis pengar -det handlar om summan , som vpkhar föreslagit i anslagshöjning. Dels gäller det en ändring av reglerna föratt dessa organisationer skall kunna bli bidragsberättigade. Invandrarorganisationerna missgynnas genom de nuvarandereglerna. För det första kan invandrarorganisationerna av naturliga skäl inteha ett tillräckligt stort medlemsunderlag. För det andra är invandrarorganisationerna,också av naturliga skäl och av arbetsmarknadspolitiska skäl, tvingade attkoncentrera sin verksamhet till vissa landstingskommuner. Följaktligen kan deinte uppfylla kravet att ha lokalorganisationer i minst hälften av landetslandstingskommuner. Dessutom har dessa organisationer karaktären avfamiljeorganisationer, där alla familjemedlemmar deltar i aktiviteterna, vilketär mycket värdefullt med tanke på de svenska förhållandena. Allt detta gör att reglerna måsteomprövas. Utskottets representant har inte precis klargjort orsaken till attvåra förslag har avstyrkts. Bakgrunden är alltså att det inte finns möjligheteratt ompröva reglerna och de ekonomiska aspekterna, dvs. att den mycket storasumman 1 600 000 står som hinder för att tillmötesgå våra krav. 128CATARINA RÖNNUNG (s); sade att anslagen liggerkvar på samma nivå som . - Inflationen ligger med allsäkerhet inte kvar på samma nivå som då. Det enda möjliga för er har varit att undan för undanbeskära och pruta i anslagen tillungdomsorganisationerna, som ni talar om vilken viktig och centralroll dessa ungdomsorganisationer förväntas spela för att ge ungdomarna eninnehållsrik fritid och för att de ungdomar som riskerar att passiviseras ellerdras in i drogmissbruk skall få bättre alternativ. Detta är bara läpparnasbekännelse. Man kan ställa sig upp och tala på det sättet, men ger man intedessa medel händer det ingenting. Ert resonemang faller platt till marken.- 129 (): Det är klart att man skulle kunna bli upprörd i stället för att bemötaCatarina Rönnungs påstående. Men låt mig bara, , påvisa att bidragettill ungdomsorganisationernas lokala verksamhet har ökat från 68 milj. kr. tillca 90 milj. kr. Dessutom har det tillkommit ettbidrag till ferieverksamhet inom ungdomsorganisationerna som uppgår till 8milj. Jag vill därmed påstå att vi ochbörjan av har fortsatt den uppräkning som vi tvingadesocialdemokraterna att gå med på första hälft. Det ämnar viockså, så långt våra möjligheter sträcker sig, göra i fortsättningen. Som svar tiU vill jag på förekommen anledninggöra ett förtydligande av utskottsbetänkandet. Utskottet har med anledning avvad ungdomsrådet anfört sagt att ungdomsorganisationernas kostnadsredovisning ifortsättningen bör vara bestyrkt av kvalificerad revisor, dvs. auktoriseradeller godkänd revisor. Utskottet har med detta bara velat precisera kompetensenhos den revisor som bör bestyrka det underlag som organisationerna lämnar intill för utarbetande av statligt bidrag till central ochlokal verksamhet. De möjligheter som ungdomsorganisationerna ochinvandrarorganisationerna kommer att få i fortsättningen tror jag inte är såmycket betingade av de krav på kompetens som vi ställer på revisorerna utanfastmer av de medel som är tillgängliga. Jagvill säga att jag hoppas att vi skallkunna ta med de organisationer som talar varmt för, ävenom de inte faller inom ramen för vad som gäller enligt reglerna, så att detblir möjUgt att ge också dessa organisationer bidrag. Anslagtill ungdoms- och nykterhetsorganisationer, m. m. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 (bidragsregler) Ikontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 1 av m. fl.med 126 röster mot 15 för motion 686 av m. fl. i motsvarande del.137 ledamöter avstod från att rösta. Ihuvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 140 röster mot 137 förreservation 1 av m. fl. Mom.3 (medelsanvisning) Utskottets hemställan bifölls med 218 röster mot 60för reservation 2 av m. fl. Mom. 4 (ändring avgällande bidragsregler m. Utskottetshemställan bifölls med 262 röster mot 15 för motion 686 av m. fl. högskoleutbildning, m. m. Övriga punkter och moment Utskottets hemställan biföUs. 21 § högskoleutbildning, m. m. Föredrogs utbildningsutskottetsbetänkande /82:20 om högskoleutbildning m.m. och om anslag tillutbildning för vårdyrken, m.m, (prop. 1981/82:89 och 1981/82:100). 130ING-MARIE (): I sitt betänkande med anledning avpropositionen om högskoleutbildning säger utbildningsutskottet attprincipiella skäl talar för ett statUgt huvudmannaskap för de medellångavårdutbildningarna. Av hänsyn till den statsfinansiella situationen är detemellertid enligt utskottet omöjligt att genomföra ett förstatligande av nämndautbildningar, varför utskottet ansluter sig till propositionens förslag om ettbibehållet landstingskommunalt huvudmannaskap. Enligt föredragandens bedömning är det ofrånkomligt att enhuvudmannaskapsförändring ger upphov även till samhällsekonomiskamerkostnader. Detta står på s, 9 i propositionen. Huvudmannaskapskommitténdäremot hävdade att en huvudmannaskapsförändring är samhällsekonomiskt neutral. Det är svårt att av propositionen bedöma i vilket avseendesamhället totalt skulle åsamkas merkostnader vid en huvudmannaskapsförändring.Det vore därför intressant att av utskottsmajoritetens företrädare få vetavilka samhällsekonomiska merkostnader som kan avses, I en moderat reservation som är fogad vid betänkandet anförsatt de ekonomiska förutsättningarna har ändrats sedan utredningen om enhetligthuvudmannaskap lade fram sitt förslag. Jag skulle vilja veta på vilket sätt deekonomiska förutsättningarna har förändrats. Möjligen kan det vara genom de ibudgetpropositionen minskade statsbidragen till de landstingskommunalautbildningarna. Men pä vilket sätt detta skulle öka förutsättningarna för ettstatligt huvudmannaskap har jag svårt att förstå. anför också i reservationen att det ipropositionen inte redovisas några ekonomiska beräkningar. Det stämmer, och detär naturligtvis därför komplicerat att bedöma effekterna. Jag förmodaremellertid att har gjort ganska ingående beräkningar somunderlag för sitt ställningstagande. Utifrån utgångspunkten att ett enhetligt huvudmannaskapför all högskoleutbildning av principiella skäl hade varit att föredra,förefaller utskottsmajoritetens ställningstagande till ett fortsatt statligthuvudmannaskap för de StatUga sjukgymnastutbildningarna i och Lundhelt inkonsekvent. Fr, o, m, ersätts nuvarande sjukgymnastlinjeoch arbetsterapeutlinje med en gemensam rehabiliteringslinje med tväinriktningar, dels mot sjukgymnastik, dels mot arbetsterapi. En gemensam linje med två inriktningar får alltså delathuvudmannaskap på en och samma ort. Detta underlättar knappast planeringen avutbildningens innehåll och organisation. Gemensamma utbildningsmoment krävermer kontakter för att kunna genomföras, lärarnas anställningsförhållanden blirinte enhetliga, forskningsanknytningen av utbildningarna kräver särskildorganisation osv. Vi anser därför att nu bör fatta ett principbeslutom att de statliga sjukgymnastutbildningarna i och överförs tillberörda landsting. Och i konsekvens med vårt resonemang - att en utbildningså långt möjligt inte bör ha olika huvudmän - anser vi också att de treenskilda sjuksköterskeskolorna. Sophiahemmets, Röda korsets och diakonisällskapssjuksköterskeskolor, bör överföras till landsting.Huvudmannaskapskommittén har anfört så övertygande skäl för ett enhetligthuvudmannaskap för sjuksköterskeutbildningarna att bör ge regeringentill känna att den bör medverka till att överläggningar tas upp mellan berördahuvudmän för de enskilda sjuksköterskeskolorna och ifrågan. Några större ekonomiska lättnader för samhället innebär inte detenskilda huvudmannaskapet. Samhällets kostnader uppgår f, n, till 14,7 milj,kr, för de privata sjuksköterskeskolorna, medan de enskilda huvudmännen självasvarar för endast 0,7 milj, kr, för dessa utbildningar, I övrigt har huvudintresset kring de frågor som dennaproposition behandlar koncentrerats till förslaget om att upphöra medvidareutbildningen av sjuksköterskor i kirurgi och medicin fr. o, m, den 1juli 1983, Den berörda elevorganisationen och den fackliga organisationen, SSEFoch SHSTF, har agerat för att kunna garantera alla grundutbildade sjuksköterskorrätt till vidareutbildning. Över hela landet har intresset blandsjukvårdspersonal för denna fråga varit mycket stort. Det är därförtillfredsställande att utskottet nu föreslår en förlängning av nuvarandevidareutbildning t, o, m. /86, Arbetsmarknadssituationen inom vårdyrkena har drastisktförändrats . finns behov av vidareutbildadesjuksköterskor medan de med endast grundutbildning har svårigheter att fåarbete, I stället återgår många nu efter grundutbildning till tidigare tjänstersom vårdbiträde/undersköterskor, och därmed förvärras arbetsmarknadsläget fördessa grupper. Utskottets förslag att 65-poängsutbildningen med inte genomförs, utom i där antagning redan skett, ochatt därmed frigjorda resurser för denna i stället används för att utökaplaneringsramen för påbyggnadslinjerna med 610 platser mer än vad som föreslåsi budgetpropositionen innebär en väsentlig förbättring av det nuvarande låstaläget. Jag vill också uttrycka tillfredsställelse över att denkompletteringsutbildning, som skall ersätta nuvarande vidareutbildning efter1985/86 för de grundutbildade sjuksköterskor som då ännu ej hunnit få sinvidareutbildning, enligt utskottets mening bör utredas utifrån utbildningsmässigakrav och att därvid omfattningen inte nu låses till 10 poäng. högskoleutbildning, m. m. högskoleutbildning, m. m. Det är viktigt att målen för dennya hälso- och sjukvårdslinjen blir vägledande även förkompletteringsutbildningen. Primärvård och långtidsvård måste uppmärksammas iutbildningen. Överväganden om praktikkrav från de olika områden somutbildningen ger kompetens för bör också prövas. Beträffande dimensioneringen av läkarlinjen har juutskottets majoritet förorii;it en minskad kapacitet på läkarlinjen från1983/84. Detta ställningstagande är dock försett med en säkerhetsventil genomen hänvisning till analys av läkarbehovet, som ju förtarsubstansen i beslutet. Det förefaller helt onödigt att nu föregripa ettförväntat beslutsunderlag med ett ställningstagande som saknar underlag.Vi anser därför att detta tillkännagivande för regeringen borde utgå. Att nu förändra kapaciteten på tandläkarlinjen motsättervi oss utifrån i stort samma utgångspunkt. har nuremissbehandlats och bereds inom . I avvaktan på proposifionom tandvården anser vi att kapaciteten på tandläkarlinjen skall bibehållas påoförändrad nivå nästa budgetår, i all synnerhet som det fortfarande finns bristpå tandläkare inom vissa områden. Slutligen vill jag konstatera att behandlingen avproposifionen om den kommunala högskoleutbildningen i utskottet har varitkonstruktiv och saklig och resulterat i ett i huvudsak brett förankratbetänkande. Det viktigaste är dock att det beslut kammaren nu skall fatta tordevara betydligt mer genomarbetat i flera avseenden än propositionen. Jag ber, herr talman, att med det anfgrda få yrka bifallfill samtliga socialdemokratiska reservationer vid utbildningsutskottetsbetänkande nr 20, Slutligen: Från socialdemokratiskt håll har det till dettabetänkande bifogats ett särskilt yttrande, där vi har velat markera att det ärsynnerligen otillfredsställande att när det gällerreceptarieutbildning föreläggs förslag, innan förhandlingarna mellan de berördaparterna har slutförts. Här har vi alltså inget yrkande utan bara ett särskiltyttrande. 131BIRGITTA RYDLE (m): Till utbildningsutskottets betänkande1981/82:20, som vi nu behandlar, har vi moderater några reservationer. Jag villi nattens sena timme kommentera två av dem, nämligen reservationerna 5 och 6.Rune kommer att ägna sig åt våra övriga reservationer. I reservation nr 5 vänder vi oss mot attrehabiliteringslinjen inrättas fr. o. m. . Vi gör det motbakgrund av att vi inte kan finna att det föreligger tillräckligt underlag förhur en rehabiliteringslinje med samordning av sjukgymnast- ocharbetsterapeutsutbildningarna skall vara utformad. Föredragande statsrådetsäger själv uttryckligen i proposition 1981/82:100 s, 422 i bilaga 12:"Enligt min mening föreligger inte tillräckligt underlag för att tastäUning till avvägning mellan gemensamt och yrkesspe-cifikt innehåll i de bådainriktningarna," Trots detta föreslår statsrådet att linjen inrättas denljuU 1983, Som underlag för förslaget finns blott och bart en rapportfrån UHÄ om ny utbildning av arbetsterapeuter. Som framgår avutbildningsutskottets betänkande på s, 28 föreslog arbetsgruppen enligt UHÄ;srapport att arbetsterapeututbildningen skulle omfatta 100 poäng, dvs. enförkortning av utbildningstiden med 20 poäng. Däremot avstod arbetsgruppen frånatt ta ställning till hela rehabiliteringslinjens utformning. Vi anser det vara av utomordentlig vikt att ett slutgihigtbeslu* om tidpunkt för inrättande av rehabiliteringslinjen fattas av ,förrän det finns ett underlag för beslutet som klart visar att det som ärspecifikt för resp. yrkesfunktion inte går förlorat vid en större eller mindresamordning av utbildningarna till arbetsterapeut resp. sjukgymnast. Man skallju ha klart för sig att utbildningsgrenarna - trots att båda yrkeskategoriernakan ha med samma patienter att göra - har olika utgångspunkter. Arbetsterapihar sin förankring i beteendevetenskap, och arbetsterapeuten skall utifrånsamhälleliga, sociala och psykologiska faktorer angripa patientens problem.Sjukgymnastiken har sin förankring i naturvetenskap. Sjukgymnasten skall behandlapatienterna utifrån sina kunskaper i bl. a. anatomi, biomekanik, fysiologi ochsjukdomslära. Det rör sig alltså om två helt olika utbildningar, där deyrkesspecifika behoven måste få vara styrande för utformningen av utbildningen.Grundutbildningen skall vara inriktad på den blivande yrkesfunktionen. Vi brukar inte här i fatta beslut utan att hafillräckligt beslutsunderlag. I det här fallet tycks majoriteten vara bereddatt göra det. Vår uppfattning är att UHÄ skall utreda frågan omrehabiliteringslinjens utformning mer ingående än vad som gjorts just för attinte det yrkesspecifika skall gå förlorat till men för pafienterna.Utredningsarbetet bör göras snabbt. Jag yrkar därför, herr talman, bifall till reservation nr5 beträffande mom. 26 i betänkandet. I konsekvens därmed yrkar jag också bifalltill att utskottets hemställan i mom. 27 får lydelse enligt reservafionen, såatt sjukgymnastlinje och arbetsterapeutlinje anordnas i stället förrehabiUteringslinjen inom läns landsfing fr. o. m. budgetåret1983/84. Så till reservation nr 6, som handlar om den socialaomsorgsUnjen. Också här är tydligen riksdagsmajoriteten på väg att fatta ettförhastat beslut. Majoritetsförslaget i föreliggande betänkande grundar sig påföredragandes -förslag i proposition 1981/82:100, att en ny social omsorgslinjeskall inrättas fr. o. m. . Den skall inordnas i vårdsektorn.Sarntidigt skall den nuvarande socialpedagoglinjen avvecklas. Vi finner det förvånande att föredragande statsrådet ignoreraromsorgskommitténs betänkande Omsorg om vissa handikappade och remissbehandlingenav det. Han är alltså beredd att avveckla en utbildning som är specielltinriktad på att hjälpa barn och ungdomar med olika slag av handikapp. Det visasav uttalandet i propositionen, att han är medveten om att "innehållet iutbildningen på den nya sociala omsorgslinjen kan komma att påverkas av högskoleutbildning, m. m. högskoleutbildning, m. m. regeringens och ställningstagande tillomsorgskommitténs förslag". Enligt vår mening vore det naturligt att först bestämmahur den framtida vården av rörelsehindrade och utvecklingsstörda barn ochungdomar skall vara utformad och sedan ta ställning till innehåll ochomfattning av utbildningen för detta vårdarbete.