prot · G509118 · 1981-12-31 00:00:00 — Det är i och för sigillavarslande att centerpartisterna efter att tidigare ha varit ståndaktiga ochsagt att de inte är för något kommunalt skattetak, nu tar in det förslaget iexpertgruppens överläggningar, som skall leda fram till ett permanent förslagom hur man skall kunna dra in kommunalskattemedel till staten. Jag tycker attockså den biten i sammanhanget är illavarslande, herr kommunminister! Anf.29 HANS () replik: Först: Med anledning av att tyckte att vi skulle vara varsammamed orden och ge korrekta beskrivningar av förhållandena har jag fakfiskt settefter i . Jag tycker att det finns ett korrekt uttryck fördet förslag som föreligger, nämligen att man beslagtar kommunerna tillkommandekommunalskatt. Det kan inte beskrivas på annat sätt. Enligt kommunalskattelagenutgör det beskattningsbara beloppet hos fysiska och juridiska personer underlagför den kommunala utdebiteringen. Men man vill nu besluta att kommunerna inteskall få för juridiska personer - landstingen ingenting alls - ochatt den kommunen tillkommande skattekraften skall reduceras . Ordetbeslagta tycker jag ganska korrekt uttrycker vad det är fråga om. Sedansäger med viss emfas att han alltid under sin fid som kommunalman, iKommunförbundet och som kommunminister har varit angelägen om att slå vaktom den kommunala självstyrelsen. Jag vitsordar detta, och det är därför som jagsade att jag med både vemod och förvåning iakttog att kommunministern nu varberedd att ställa upp för det förslag som föreligger, vilket ju är ett direktintrång i den fria kommunala beskattningsrätten. Det är bara ett annat sättatt utöva det intrånget än att införa ett skattetak, och jag kan inte uraktlåtaatt uttrycka min förvåning. Och inte nog med att accepterar detta -för det kan vi alla bli tvungna att göra -utan han talar dessutom för det somen rättvis och bra åtgärd. Kommunministern hänvisartill att budgetpropositionen, som är så stram i sin uppläggning, ändå gerkommunerna en viss möjlighet till expansion. 38 men hur skall de då kunna expandera? Hur skall Åre, som har 33:70 i kommunalutdebitering och som skall betala in 2,5 miljoner till statskassan genomdenna reducering av skattekraften, kunna ha kvar någon volymutveckling? Ellerandra kommuner, som befinner sig i samma situation? Det är bara fagert tal! Omman dels reducerar kommunernas resurser, dels säger ifrån att de inte får höjakommunalskatten, hur skall de då kunna "utnyttja möjligheterna till en volymökning"?Att ge uttryck för den kommunala verksamhetens utveckling på det sättet är inteatt vara särskilt varsam med orden. BådeRolf Rämgård och har uraktlåfit att svara på den väsentliga frågan:Hur kan ni acceptera denna orättvisa fördelningspolitiska inriktning avförslaget? En sak är att ta hand om pengarna och säga att de behövs, för lägetär kärvt, en annan att göra det på ett sätt som är klart orättfärdigt. inte ett ord att säga om detta, och inte heller . Hur kan niacceptera att , som har . lägre utdebitering än Åre, skall avståett belopp som är betydligt mindre än det som Åre skall avstå? Kan detverkligen vara rim och reson? Jag vill gärna säga att ett av de uttryck jag refererade var just detsom använde när det gäller det förslag som regeringen ochutskottsmajoriteten nu har lagt fram. Jag refererade icke andra uttryck som haranvänts i debatten, för jag ville knappast ta de orden i min mun i dettasammanhang. Men självfallet vill jag med detta inte säga att jag delaruppfattningen att ordlistans definition av uttrycket skulle täcka vad förslagetinnebär - det får stå för räkning. Jag hoppas att vi fårmöjlighet att diskutera de här ordens betydelse vid ett annat tillfälle. Sedanvill jag svara på följande sätt: sade att denstatliga andelen för täckande av kommunala utgifter är ungefär status quo, ochdetta är riktigt när det gäller . Det är riktigt också när detgäller åren ganska långt fillbaka . Men om man ser på de sistasocialdemokratiska regeringsåren, finner man att socialdemokraterna varnere på när det gäller täckande av kommunala utgifter med statligamedel. Andelen ligger ändå nu på , och den har med varierandeprocenttal legat så . Det ger belägg för attstatsmakternas löfte gentemot den kommunala sektorn har infriats. Låtmig också kommentera det förslag som regeringen ursprungligen lade fram ochsjälvfallet också det ändrade förslag som kompromissen innebär, genom attställa dessa båda förslag mot det socialdemokratiska s. k. frysningsförslaget.Jag vill då ställa en direkt fråga till , men jag vill först slåfast att jag tar bestämt avstånd från - jag har gjort det fidigare och jag gördet också nu - att lagstiftningsvägen införa ett kommunalt skattestopp. Socialdemokraternaföreslår att man skall kunna frysa av en höjd kommunalutdebitering på grund av utgiftsökning. Men kan verkligen någon kommun i dethär landet tänkas vilja höja utdebiteringen med en krona, när socialdemokraterna med sitt förslag - om det nugenomförs - skall lägga beslag på kanske ända av den kronan på engång? Ligger inte det socialdemokratiska förslaget - och är jag kanske litetoförsiktig -ganska nära det moderata förslaget om skattestopp? Jag bara ställerfrågan, kanske mer hypotetiskt än anknutet till verkligheten. Vi skall ju , som jag hoppas, genomföra den storaskattereform som ändå tre partier är överens om. Förändringen markeras på såsätt, att vi för inkomstlägen på upp fill ca , räknat i 1983 årspenningvärde, skall tillåta endast en 50-procentig marginalskatt, varav 30procentenheter beräknas på kommuner och 20 på staten. Då kommer självfalletfrågan om Åres kontra utdebitering verkligen att aktualiseras ochaccentueras. Jag vill i det sammanhanget gärna säga, ,att den bästa vägen är att gå över en förbättrad skatteutjämning. En sådan kanuppnås även om vi inte - vilket också socialdemokraterna har anfört i sinmofion -kan ställa mer pengar till förfogande. Man kan också förändrastrukturen på skatteutjämningen, men som jag sade i mitt tidigare anförandehoppas jag att vi skall kunna hitta en lösning där vi kan flytta över mer avstatsbidragspengarna till kommunerna genom ett skatteutjämningsbidrag av denkaraktär vi har, kanske med någon förändring i form av ett allmänt bidrag ibotten. Då kommer de här problemen närmare en lösning. Självfallet har en viss förändring skett genom uppgörelsenmed , men det väsentligaste är ändå att skatteutjämningsmedlen intehar reducerats, och det blir inte något kommunalt skattestopp. Förslagetinnehåller enligt min mening mycket av det som vi från har ansett varautomordentligt angeläget att slå vakt om. Det finns vidare anledning att säga att den kommunalasjälvstyrelsen med dess stora inslag av omvårdnad om den enskilde givetvisinnebär att vi skall ge människorna ett ökat inflytande över hur resursernaanvänds. Därför är det min innerliga förhoppning att vi mer än vad vihitintills har orkat med skall kunna decentralisera både verksamheter frånstaten ut till landsting och kommuner och också beslutsfunktionerna inomkommunerna. Den inriktning som vi är överens om, nämligen att inrätta lokalaorgan och verkligen lägga ut ansvaret på människorna ute i kommunernas olikadelar, är utomordentligt viktig, inte bara för att vi skall få en braresurshushållning, utan också för att vi skall kunna öka människornasmedinflytande. Jag vill gärna sluta detta inlägg med att säga att jag tror atten av de verkligt stora frågorna i vår diskussion när det gäller en vitaliseringav demokratin, inte minst den kommunala demokratin, är hur vi skall kunnaåstadkomma resultat på det området. 31ROLF RÄMGÅRD (c) replik: påstod att utskottsmajoritetensförslag var orättfärdigt. Jag skulle för min del kunna påvisa attsocialdemokraternas förslag är ojämlikt. Det betyder nämligen för Stockholmskommun 0:20 per skattekrona, för 0:22 och för 0:15 perskattekrona. Norrtäljeblir effekten 0:73 per skattekrona och för 1:06 per skattekrona. Förexempelvis innebär det socialdemokratiska förslaget 1:71 perskattekrona och för 1:45. För varje län går det att hitta exempel påden här ojämna fördelningen. Kom alltså inte och påstå att regeringsförslagetär mera orättfärdigt än socialdemokraternas! Därtillkommer, genom socialdemokraternas allmänna ekonomiska politik, att kommunernagenom den 2-procenfiga momshöjningen får ytterligare i kommunalutdebitering. Ser man på de förslag som har framförts frånsocialdemokratiskt håll, kan man konstatera att vi om en socialdemokratiskregering suttit vid makten skulle vi ha haft högrearbetsgivaravgifter. Det innebär betydligt större kostnader för kommunerna. Detrör sig om 2,5 miljarder . Jag tycker alltså inte att det när det gällerutskottsmajoritetehs förslag finns belägg för talet om ojämlikhet och ojämnfördelning mellan kommunerna. 32 HANS () replik; sade i sin förra replik att det väl var alldeles uppenbartatt transfereringarna till kommunerna hade ökat och att det fanns dokument pådet. Självfallet - med den inflation som har fortgått under den borgerligaregeringens tid vore det otänkbart att inte transfereringarna skulle öka inominella belopp. Men i reala belopp har de minskat. Vidflera tillfällen har frågan om den teknik som användes vid Hagaöverenskommelsernatagits upp. Jag tror att man, om man skall vara varsam med orden, måstekonstatera att det var ett alldeles specifikt förhållande. Varkenarbetslöshetsförsäkring eller sjukförsäkring var beskattade förmåner tidigare.Man såg då att det fanns skäl för att göra dem beskattade. Hela kostnaden föratt förvandla bidrag från icke beskattade bidrag till beskattade bidrag svaradestaten för. Det var väl också rimligt att staten i och för sig fick deskatteinkomsterna och således betalade nettoskillnaden mellan höjningen ochskatten. Den aktuella situationen är en helt annan, föranledd av en tekniskomläggning motiverad av helt andra skäl än kommunalekonomiska. Sedansäger att det vore väldigt besvärligt, om någon kommun hade samlatihop pengar till en skola och i stället tvingades skicka in pengarna tillriksbanken. Men, , det måste väl ändå vara lättare för den kommunenatt bygga sin skola än att avstå pengarna för gott till staten. De har jumöjlighet att få tillbaka pengarna. Vi kanske t. o. m. kan ha ett system där dekan få anhålla om att få fillbaka pengarna fidigare än de eljest hade fått,därför att de har planerat en investering som skall komma till stånd ett visstår. De har då också större möjligheter att finansiera sina planer genom lån,eftersom deras pengar bara vilar i . Jag förstår inteatt det skulle vara sämre än det nu föreliggande förslaget. RolfRämgård visade sedan att det socialdemokratiska förslaget om frysning av pengarockså skulle leda till, som han menade, felaktiga fördelningspolitiskaeffekter. Men, , utgångspunkten för det utskottsförslag somföreligger är att kommunerna - det är vi överensom - har en ovanligt hög likviditet, ett ovanligt stort överskott. Det ärmotiveringen till förslaget, såvitt jag förstår. Då är det väl också rimligtatt ta pengarna där de finns. Är det inte riktigt ur fördelningspolitisksynpunkt att hämta pengar där pengar finns? Kan det vara rimligt från er sidasett att hämta dem i Åre, som har en tom kassalåda och nästan behöver låna filllönerna, trots en utdebitering på . Tidenmedger tyvärr inte att jag tar upp hela frågan om momshöjning och annat, jagkan kanske återkomma till det. TillKarl vill jag säga att vi är helt överens i fråga om utvecklingen av denkommunala demokratin i sammanhanget. Vi har ingen annan uppfattning på denpunkten. Vi är också överens om att vi inte skall ha ett kommunalt skattestopp.Men när säger att den bästa vägen för att komma åt skillnaderna gåröver en skatteutjämning kan jag väl hålla med om det, men vill jagsäga att det är inte mycket bevänt med utjämningen om man berövarkommunerna deras inkomster i den andra änden genom att beröva dem derasskatteunderlag. Jag vill bara göra den kommentaren beträffande resultatet avHagauppgörelsen att staten ändå till sig avräknade pengar som normalt, enligtdet gällande systemet, skulle ha gått till kommunerna. har denicke-socialistiska regeringen fört över dessa pengar till kommunerna. Vi skallväl ändå kunna betrakta det som ett plus att den reformen har skett. Jagbelyste frågan om statsbidragen till kommunsektorn tidigare, men vill gärna taupp uttalande att staten, om den behöver skaffa pengar, bör tadem där de finns. Det låter verkligen enkelt. Skulle vi tillämpa den metoden påmånga andra områden, skulle vi kunna förenkla byråkratin åtskilligt isamhället, då är det bara att komma och hämta pengarna. I en långsiktigplanering kan man inte ha detta resonemang som riktmärke, utan här gäller deten tillfällig - det skall jag gärna erkänna - uppläggning . Men merlångsiktigt måste man ha system som håller och som ger kommunernaplaneringsutrymme. har diskussionerna förts så tidigt som under senareår om hur mycket den kommunala sektorn skulle ha att disponera ivolymutveckling. Regeringen har meddelat sina propåer och även diskuterat demmycket tidigt med kommunförbunden. När man därför nu kommer och påstår att detsker indragning under löpande år, som någon gjorde tidigare, vet jag inte vadsom är avsikten med det. Det är 1983 vi diskuterar och ingenting annat.Det är ändå några månader kvar till det aktuella datumet. Detkan också vara nödvändigt att än en gång understryka att stat och kommun inteexisterar i skilda världar, utan det behövs ett samspel. Jag tror ingenregering, oavsett politisk kulör, inte inser detta. Den regeringen beaktar i såfall inte den stora roll som den kommunala sektorn spelar, och som jag hoppasden också kommer att få spela framöver. Därmed vill jag gärna säga, när man nuför in diskussionen på kommunernas och landstingens förutsättningar att ha enberedskap för ökade insatser mot arbetslösheten, att målsättningen självklart skall varaatt prioritera ut så mycket resurser som möjligt till den konkurrerandesektorn. På så sätt skall vi öka våra förutsättningar för envälståndsutveckling i det här landet. I sig självt är det en utmaning. Är detså att den utmaningen inte kan ge tillräckliga resultat, måste man självklartgöra också andra bedömningar. Jag vill gärna avsluta det här inlägget med att sägaatt för del kan det aldrig bli fråga om att använda en ökadarbetslöshet såsom instrument i en ekonomisk-politisk diskussion. Talmannen anmälde att och att til protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. 34KURT (); får vissa kommuner och landstingrelativt gott om pengar som en följd av skatteunderlagets utveckling. Dennaöverlikviditet har den borgerliga riksdagsmajoriteten nu bestämt sig för attkonfiskera, beslagta, och dra in till statens tomma kassakista. Frånsocialdemokratisk sida har vi sagt nej till den här formen av konfiskation, menär beredda att acceptera att man tillfälligt fryser ca 3 miljarder på etträntebärande konto i . Genom det socialdemokratiska förslaget kommerkommunerna att kunna disponera sina pengar. Att socialisera en delav kommunalskatten framstår för oss socialdemokrater som minst sagt olämpligt.Det innebär, som sagt, ett oacceptabelt ingreppi den kommunala beskattningsrätten. Jag skulle dessutom vilja säga att det ärett uttryck för borgerlig feghet. Man försöker att på en indirekt väg höjaskatterna i samhället. Som alla vet föregicks riksdagsbeslutet av träta inom borgerligheten. Sådana trätor är legio i de flestafrågor som vi diskuterar här i . , med sin vice ordförandeLars i spetsen, hävdade med stor frenesi att inte kundeacceptera regeringens förslag. Många spekulerade i att ett regeringsnederlagskulle bli höjdpunkten på årets finansdebatt. Så kom kompromissen . Regeringsnederlaget var undanröjt och ett enigt förslag om attkonfiskera kommunernas pengar remitterades till finansutskottet, där det nu harvarit föremål för behandling. Men är det verkligen en kompromiss? Denkonstruktion som valts framstår, om man tittar mer ingående på den, närmast somen kapitulation från mittenregeringens och mittenpartiernas sida. De mörkblåmoderatränderna framstår med uppenbar tydlighet. Jämfört med regeringensursprungliga förslag drabbas nämligen de skattesvaga kommunerna ochlandstingen nu betydligt hårdare. Många kommuner och landsting med svagtskatteunderlag tvingas säkert till skattehöjningar för att klara den uppkomnasituationen. Jag frågar mig: Var detta verkligen mittenpartiernas ursprungligaavsikt? Låt mig belysa konsekvenserna av det reviderade förslagetmed utgångspunkt i kommunalekonomi. Regeringens ursprungliga förslaginnebar för del en indragning av 106,9 milj. kr. skattentill statskassan, vilket räknat skatteunderiag motsvarar enkommunal utdebitering på . Detsocialdemokratiska förslaget att frysa pengarna på ett räntebärande konto iriksbanken skulle ha påverkat kommunens skatteinkomster negativt med 39,3 milj.kr., vilket motsvarar i utdebitering. Då är som sagt att märkaatt dessa pengar åren efter 1983 skulle med ränta ha återgått till den kommunalakassan och motverkat kommande kommunala skattehöjningar. Detborgerliga slutresultatet för del blev betydligt dyrare än vadregeringen från början föreslog. Kompromissen innebär nämligen att staten tarifrån 167,3 milj. kr., vilket motsvarar . av den kommunalautdebiteringen. Inte nog med det - det som regeringen tänkt skulle vara enengångsåtgärd avses uppenbarligen fortsätta även . Någraskatteintäkter från juridiska personer kan kommunalmännen i eller iandra kommuner i landet inte räkna med, om får som de vill iframtiden. Och det får de uppenbarligen, när de diskuterar med mittenpartierna. Detär framför allt de tre storstäderna , och som drabbassärskilt hårt av den här kompromissen, medan däremot starka moderatfästen, därman oftast återfinner en stor andel höginkomsttagare, kraffigt gynnas genom denträffade överenskommelsen. På nytt har vi fått ett exempel på hur ekonomisktsvaga skall bära ökade bördor för att underlätta för dem som har en starkarekommunalekonomisk situation. Låtmig ta ett enda exempel som tydligt belyser detta påstående och som förklararvarför även den ståndaktige tennsoldaten i slutänden kundeacceptera den här kompromissen. Enligtregeringens ursprungliga förslag skulle kommun med bl. a. ,som är en typisk höginkomstkommun, har fått avstå 24 milj. kr. av sinakommunala skattepengar, vilket motsvarar en åderlåtning på . i kommunenskommunala utdebitering. Att märka är att hör till de av landetskommuner som har den lägsta kommunalskatten. Efter uppgörelsen med moderaterdrabbas emellertid inte särskilt hårt. Man får avstå endast 4,7 milj.kr., motsvarande i utdebitering. Kompromissen innebär såledesatt och när det gäller kommun har gått nerfrån . i utdebitering fill . Kompromissen innebär att enhöginkomsttagare i kommunen, och det finns gott om sådana med . iårsinkomst där, får en sänkning av sin kommunalskatt med . Om vidäremot gör motsvarande jämförelse för , finner vi att enmetallarbetare där, som tjänar . , genom den här kompromissenfår ett skattepåslag på . Dettaär alltså resultatet av det som man kallar för en kompromiss. Det är ju ingenkompromiss. och har totalt kapitulerat. Man lägger överökade bördor på de skattesvaga kommunerna och lättar på bördorna för deskattestarka kommunerna. Framför allt framträder centerpartietsstorstadsfientlighet, eftersom det är de tre storstäderna som får det Borgerlighetens starke man i , det folkparfistiskakommunalrå- den det , karakteriserar den härkompromissen som skenhelig. Jag 4 aoril 1982 tycker attdet är en bra karakteristik. Det är skenhelighet från mittenpar- fiernassida, när de säger att de har kompromissat, då de i realiteten har kommunala kapitulerat. Kommunministern sade här att vi skall visaomsorg om människor. Ja, det tycker jag också att vi skall göra. Det är väldigtväsentligt att man gör det, men man frågar sig vad det är för människor somcenterpartiet genom den här "kompromissen" visar omsorg om. Jo, detär de verkliga höginkomsttagarna, de människor som bor i kommuner med ett braskatteunderlag. Däremot visar man ingen som helst omsorg om de människor sområkar bo i kommuner med ett dåligt skatteunderlag. Framför allt vill man klämmaåt de människor som bor i storstadsregioner. Jag vill, herr talman, sluta mitt anförande med att sägaatt jag blir minst sagt förvånad när en ledamot av finansutskottet, RolfRämgård, från denna talarstol med allvar hävdar att transfereringarna fillkommunerna har ökat under den borgerliga regeringsperioden. kännertydligen inte alls fill konsekvenserna av förändringarna i despecialdesfinerade statsbidragen till storstäderna. I debatten -jag hänvisar till protokollet - visade jag att under de år somde borgerliga partierna har haft majoriteten i kammaren och innehaftregeringsansvaret har reduktionen av specialdesfinerade statsbidrag tillGöteborgs kommun motsvarat bortemot . Så harreduktionen av de specialdestinerade statsbidragen drabbat storstadenGöteborg. Min fråga till är; Hur mycket får idagens läge i skatteut-jämningsmedel? Om inte vet det, kan jagtala om att det är O kr. Det är alltså resultatet av den omläggning avskatteutjämningen och den reduktion av de specialdestinerade statsbidragen somhar drabbat storstadskommunerna. Härtill kommer den konfiskation, motsvarande merän . i utdebitering, som ni nu har kompromissat fram med . Det är en orättfärdig politik, och det är förvånansvärtatt ställer sig bakom den här typen av kommunalskattekonfiskation, eftersom den i första hand drabbar de skattesvagakommunerna och landsfingen. 35 (): När diskuteraderegeringens konfiskering av kommunalskatten, uppehöll jag mig vidkonsekvenserna för kommun. Jag försökte då förmedla den upprördhetsom kommunmedborgarna i kände. Jag kommer inte att upprepa det jag då sade.Fortfarande råder dock samma indignation över regeringens handlande.Självfallet är det en följd av den osäkerhet och den oro som man känner införframtiden. Genom att ta pengar från kommunen gör man både kommunenoch medborgarna till understödstagare. Det är ett förkastligt förfarande. Kommunen kommer inte att kunna ha någon som helstlångtidsplanering. kommun har redan varit tvungen att n\eddelalänsstyrelsen att den inte kan göra en femårsplan. De olika borgerligaregeringarnas politik har kännetecknats av ryckighet och kortsiktighet. Derashandlande har också påverkat kommunernas möjlighet till planering ochförhindrat kommunerna att uppfylla sina förpliktelser mot kommunmedborgarna.Det är mycket allvarligt. Om man jämför uppgifterna iutskottsbetänkandet och de uppgifter som jag fått från kommun, finnerman skillnader i beräkningen av hur regeringens konfiskering kommer att drabbakommunen. Skillnaden beror på att regeringen grundat sinaberäkningar på bokslutsår /80, medan kommunen gjort sinaberäkningar på /81. Det är den senare beräkningen som . När det gäller kommun är det av största viktatt rätt bokslutsår ligger till grund för beräkningarna. resultat1980/81 ger kommunen 12 miljoner mer än om resultatet från bokslutsåret1979/80 ligger till grund för beräkningen. Kommunen förlorar således 24,3miljoner i stället för de 6,3 miljoner som redovisas i utskottsbetänkandet. Minfråga är: Varför denna skillnad? Är det möjligen så att det t. o. m. förregeringen är litet för magstarkt att öppet visa att man berövar englesbygdskommun en tredjedel av skatteintäkterna? Utskottet skriver på s. 32 i betänkandet: "Kommunen kommer däremot, om förslaget genomförs, atti viss utsträckning gå miste om de förutsedda kraftigt ökande skatteinkomsternafrån , som annars skulle ha gett kommun den högstaskattekraften i landet." Jag ställer frågan till : Varför kan inteJokkmokks kommun, som bidragit till välfärden i landet genom attavstå från energi, ha den högsta skattekraften i landet? Varför är det såanmärkningsvärt att en kommun med stora utnyttjade naturresurser har den högstaskattekraften? Det är viktigt att utskottets talesman sina skäl till att kommun inte skulle kunna ha den högstaskattekraften i landet. Att inte skulle få ha den högsta skattekrafteni landet är inget skäl för att konfiskera kommunala medel. Det har varit många turer kring den härkommunalskatteindragningen.