prot · G509164 · 1981-12-31 00:00:00 — Det är mångaöverstelöjtnanter som har skrivit hur orimligt förslagom.överföring av 2 000 yngre män är. Men man har inte skrivit attöverbefälhavaren själv föreslog atf lOOOO-llOOO värnpliktiga skulle tas bort,på en ekonomisk nivå som motsvarar den socialdemokratiska . Med ÖB:sförslag tycker jag att man har vunnit mycket - man har erkänt principen, attdet är ett awägningsproblem och inte längre en dogm. kommersenare att tala om varför detta är vettigt. Såflygplansfrågan, fru talman! Man kan göra tankeexperimentet att vi följt 1977års försvarsbeslut. Var skulle vi då ha stått? En enig utredning sade aft vadman ville ha var en tredje generation , A 20. Sedan var det delademeningar om huruvida man därutöver skulle ha något lätt flygplan. Hade manfullföljt beslutet som då ingen opponerade sig mot från de fyra storapartierna, var hade vi då stått ? Jo, utvecklingsarbetet skulle redan havarit genomfört. Man kan säga att svensk flygindustris utvecklande delar hadevarit borta, utom de delar som behövdes för ett fortsatt typstöd. Vi skulle hahaff en tillverkning av Viggensysfemet som skulle fortsätta något åt in på90-talet. Det skulle finnas en plan för hur man avvecklar denna industri -vilken takt och vilket samhällsstöd som behövs och vad man skall göra för deberöda regionerna, där denna krisindustri försvinner. Det är självklart att deticke skulle ha funnits ett civilt objekt av typ Saab-Fairchild 340. Ingenskulle gå in och samarbeta i långsiktiga projekt med en industri som är på vägbort. vet vi att den uppgift som A 20 skulle lösa kan lösas med ett flygplan somhar bara hälften så stor vikt ungefär. Det vore en föråldrad teknologisom skulle ge upphov till mycket stora underhållsproblem och driftkostnader. Def här är infe något tjatom vem som hade rätt, utan det rör sig om en Säkerhets-och försvarspolitiken, m. m. Säkerhets- och , försvarspohtiken, m. m. ökadkunskap, att lätta alternafivet innebär intressanta möjligheter. Det gavs erfarenheter under B3LA-arbetet, och detta vargrunden för förslaget om ett svenskt JAS-alternativ. Principen för JAS är aftdet skall vara jakt, attack och spaning. Man kan säga att alla de fre rollernaär viktiga, med betoning framför allt på luftförsvaret, vilket - som jag sagt -fått en ökad betydelse. När det gäller aftackfunkfionenkan.vigenom de senasteveckorna i Sydaflanfen se hur svårt det är aft hantera stora fartyg i ett läge,där den andra sidan har attackplan med robotar. lär ha haft sexrobotar. Det vore mycket svårt att göra en invasion av medtruppfransport-fartyg o. d., om alla våra stridsflygplan kan användas för attbära attackrobotar. Man måsfe i princip slå ut näsfan allihop, så att det blirfärre än tre, som tar två robotar var, för att det skall bh en mindre kapacitetän den som Argenfina haff. Det är en hopplös uppgift att slå ut . När det gäller spaningsfunktionen har vi att tänka påunderrättelsetjänsten. Det är alldeles uppenbart att också den funktionen iöverraskande angreppsammanhang är väldigt viktig. Kan man få med detta i samma maskin vore det en storfördel. Man får en helt annan flexibilitet i utnyttjandet än vid uppdelning iolika flygslag. Frågan är då: Kan det här flygplanet utvecklas i ,eller måste vi välja ett utländskt, i praktiken amerikanskt? Den svenskaindustrin har offereraf ett lätt alternativ. Är det verkligen möjligt för ettlitet land som att utveckla ett sådant plan? Ja, det är helt klart inte skulle kunna göra det med en tyngre maskin. Det är uteslutet atf göradet ekonomiskt. Men.för flygplan gäller det ungefär att de kostar perkilogram - ju mindre flygplanet är, desto billigare är det. Det verkar vara så.Alla andra beräkningsmetoder slår fel, men om man räknar per kilogram kommerman ganska rätt - under förutsättning att def är samma serieantal osv. Svenskindustri - med kortare serielängder - kan alltså vara konkurrenskraftig om manfår göra en liten maskin och jämföra den med en annan som är större. Jag gick till generalmajor memoarer. Hanär den svensk som har störst erfarenhet. Han var den som tvingades leda inköpenunder kriget, när stater som hade lovat atf leverera inte gjorde det - bl. a.blev def embargo - och som sedan var med aft bygga upp svensk .flygindusfri påbesfällarsidan. Han sade: Personligen var def en sak jag gjorde - jag tittadepå utländska avskräckande erfarenheter. Det säger, han i sina memoarer. Som effvarnande exempel nämner han uppspaltning på utvecklingsarbete på många linjerutan gemensamt mål, slöseri och sphttring av resurser. Man höll alltså så mångavägar öppna att handlingsfriheten kostade väldigt mycket. Vad kunde man se mer? Jo, när t. ex. den engelskaregeringen beställde utvecklingsarbete så var ganska många industrierinblandade. Det blev stora objekt, och många handlingsvägar hölls öppna. : Men ett och annat företag som inte fick någonbeställning tog själv fram objekt. Det var alltså inte några statliga pengarinblandade där, och då måste man tidigt välja linje, hålla kostnaden nere ochstyra och se fill aft hålla siginom den givna ramen. Det märkliga var att dessa projekt ofta blev mycketbättre, därför att det var fråga om hårdare styrning, medvetna och direkta val.Eff typiskt sådant exempel är De Havilland Mosquito, som var extremt snabbt försin fid. Det var på sitt sätt en snilleblixt. Genom att göra planet i trä kundeman flyga snabbare än de andra och behövde inte beväpning. Litet av defta gäller egenfiigen för - ochjag tycker mer än tidigare beträffande Tunnan, Lansen, Draken och . Nuhar man sagt att def skall handla om det lätta flygplanet - det är liksomgrundidén - och atf det skall vara en hård styrning med en fast, fixerad ram.Det är alltså filosofin, och den är mer stringent tillämpad . Det kan kanske verka konsfigt - är man ett litet landskall man välja säkra lösningar, kunde man tycka. Men poängen kan vara just atfsatsa medvetet på en viss kvalitet - för att den landar på kort bana,dubbeldelta-vingen på , nosvingen på osv. Det finns en rad sådanaexempel. Man kan naturligtvis säga atf def är en svår uppgift. Deninnebär atf man skall göra ett lätt flygplan. Då måste man välja en ny motor.Men det räcker inte med det, utan det här flygplanet kommer att bli det förstai världen som helt har en kompositervinge, och dessutom går man över extremttill elektroniska system i stället för mekaniska-hydrauliska. Alla dessa komponenterfinns delvis i t. ex. , men här blir det första gången mankombinerar dessa tre utvecklingslinjer fullt ut. Jag kan säga att jag personligen var skeptisk till den härtanken när kom fram med den och sade att flygplanetskall vara av halva vikt. Jag tyckte att det var principiellt fel attlåsa flygplanet vid en angiven vikt knuten fill ett föregående plan. Man bordeegentligen kunna låsa totalramen men variera allt annat, vikter, längder, styckeprisosv., och se var man får störst effekt. Det är klart atf en större maskininnebär ett dyrare flygplan, kortare serielängder och färre antal plan men igengäld större effekt per maskin. Jag noterade i debatten i kommittén aft man inte minstfrån socialdemokratiskt håll sade: Det är möjligt att du kan ha rättteknokratiskt, men det här är ett politiskt beslut - vi kan infe tänka oss atfstödja flygplanet om def inte, som industrin har lovat, har halva vikt.Jag måsfe därför säga, fru talrrian, att jag är litet förvånad när sammapersoner börjar säga: Skulle vi inte ha tittat på.Pratt &litet större motor? Den diskussionen förde man den gången. Def äromöjligt atf ge industrin vissa förutsättningar och sedan ändra dem underspelets gång. Det går infe. Kostnaderna blir oerhört höga då. Jag är för egen del överraskad över aftskillnaderna i prestanda är så små mellan detta lilla plan och de större. Jaghade trott de skulle vara betydligt större. Vi har i militärledningens rådgivande nämnd och iförsvarskommittén haft möjlighet att granska en lång rad frågor, t. ex. hurstor räckvidd som behövs och om man kan ha kortare räckvidd men i stället flerbaser. Säkerhets- och förs varspolitiken, m. m. Säkerhets- och försvarspolitiken, m. m. svängprestanda,styrsystem, nya material, motor, beväpning, utbildningsfrågor, bassystem,motmedel och utvecklingspotential hos olika alternativ. Dessa diskussioner har pågått . De har delvisvarit principiella. Man vet att en större maskin innehåller mer utrustning ochkan göra konster som ett litet plan inte kan. Vi skall inte mäta flygplan motflygplan utan mäta hela systemet. Vi har trots allt ett antal fördelar. Vibehöver inte så långa räckvidder som en angripare. Vi kan ge stöd från markensom den andra sidan inte kan ge på samma sätt. Hade man varit principiellt tveksamtill detta flygplan, skulle man aldrig ha gått med på de 400 milj. kr. somredan satsats på det. Aft ett litet flygplan aldrig kan bli världens bästavisste man redan då. Ställer man det kravet, att flygplanet skall vara världensbästa, skulle man aldrig ha börjat studier kring denna flygplanstyp. Med detkravet skulle man också kunna avbryta produkfionen av . Den är inte bramot en modern 15. O. K., skippa den serien och köpF 18 i stället! Men detkravet ställs infe på , bara på JAS. Vår arméchef pläderar numera för tunga flygplan, fast hantidigare var känd för att vilja ha mycket små och gärna långsamma flygplan. Hanhar för egen del, av 30 brigader, bara fyra som öppet kan möta en utiändskangripare med både artilleri och pansar. Resonemanget kunde vara generelltgiltigt. Hade man ställt dessa krav skulle man aldrig ha satt i gångJAS-projektet. Då hade det bara funnits tunga alternativ, och tunga alternativhade icke kunnat vara eff reahstiskt alternativ för svensk industri. I Interavia, en internationell tidskrift, stoddet i senaste numret: "Small is beautiful in every way," när mantalade om det svenska JAS-systemet. Def blir naturligtvis mindrebränslekrävande. En motor i stället för två, som i F 18, dvs. det går åf dubbeltså mycket bränsle om vi skall ha F 18. Detta blir en tung kostnad, ochnaturiigtvis dyrare ju högre bränslepriserna blir. Vi vet att ett lätt flygplan är mycket lättare att dölja iluften. Det är mycket svårare att upptäcka ett litet flygplan på radarn. Defger stora fördelar när det gäller uppfäcktsavstånd och liknande. Man harfördelar när man själv är mindre än den andre, därför atf jag upptäcker honomfidigare än han upptäcker mig, för att fa ett exempel. Def har klara fördelarvid användandet på baser, det är lättare att dölja osv. Men nackdelarna är naturligtvis också uppenbara. Det lättaplanet kan inte ta så mycket ny utrustning. Det är huvudinvändningen motsvenska JAS-systemet. Det har inte lika stor utvecklingspotential som ettstörre plan. Då menar man inte hastigheter och liknande utan främst förmåganatt kunna ta mer ny utrustning. Vi har fittat rätt mycket på detta iförsvarskommittén. Det har varit huvudinvändningen. Det finns - motsvarande ett badkar - oanvänt utrymme, visserligen litet utspritt i maskinen. Det ärtill stor del fråga om atf få plats'med elektronik, och all erfarenhet visaratt elektronisk utrustning blir mindre och mindre. Svårigheterna gäller snarastutrymmeskrävande saker, infraröda facklor, mefallremsor o. d. Men vi har gjortbedömningen atf def finns en hyfsad utvecklingsförmåga i systemet trots aft defär litet. Jag noterar också aft socialdemokraterna numera säger inte har några egentliga tekniska invändningar, utan invändningarna liggeri huvudsak på det ekonomiska området. Defta fill skillnad från arméchefen somfill stor del har tekniska invändningar. Han vill ha ett snabbt och stortflygplan, det som han fidigare argumenterade så hårt emot. Arméchefen har åberopats i debatten som en auktoritet. Vibrukar inte redovisa vad som sägs i utskottet, man jag tycker att det ärrikfigt i def här fallet. Eftersom arméchefen - som fidigare varit mot JAS - nukonstigt nog förordar uppskov med beslutet och jag undrade varför det skulleläggas en halv miljard på en maskin han infe ville ha, frågade jag honomdirekt: Kan du ange någon enda punkt där du kan ha mer kunskap om def svenskaJAS-systemet om ett halvt eller ? Två gånger ställde jag den frågan. Detsvar jag fick var: Vi vet mer om vad det skulle finnas för möjlighet attlicenstillverka F 18. Detta är ett märkligt svar! Beträffande F 18 hade Sköldaldrig haft något tvivel. Där fanns inga problem när det gäller utvecklingskapacitet.Vi vet i och för sig atf licensfillverkning allfid är dyrare - man kombinerarnackdelarna med inhemsk produkfion, den korta serien, med nackdelen i atf köpautifrån, dvs. att man får fel maskin. Men man kan ändå bestämma sig förlicenstillverkning - av industripolifiska och andra skäl. Men svaret om kostnadfår man den gången man sätter sig i en förhandling. Man behöver inte ha ettuppskov beträffande JAS - som kostar en halv miljard -för att få veta var detfinns möjlighet atf licenstillverka. Nej till JAS vore naturligare då. Hade arméchefen haff ett argument hade det varit rimligtatf föra fram det. Jag har inte heller funnit atf någon annan kunnat peka pånågon väsentlig punkt där uppskov skulle ge oss ökad kunskap. Jag tycker aft defta är vikfigt. Vi visste, när riksdagenför ganska precis fattade sitt beslut, atf det nu aktuellabeslutet skulle fattas . Detta var vi som polifiker medvetna om. Vivisste att vi skulle använda tiden fram till dess för att ta fram underlag -genom att lyssna på experter, resa omkring och titta, genom atf fa fram olikasäkra och osäkra faktorer. Sedan måste vi på vanligt sätt bilda oss enuppfattning, precis som alla andra utskott och utredningar gör. Vi måsteförsöka att använda vårt förstånd så långt det räcker. Det finns historiska erfarenheter och internationellaerfarenheter av en mängd projekt. En rad av de frågor som har diskuterats idebatten -styrsystem, instabilitet kontra stabilitet, utvecklingspotential,motor etc. - är sådana principiella frågor som kunnat diskuteras . Deär inga nyheter, och vår kunskap därvidlag är lika stor som för ett halvt årsedan. Men jag kan notera att i varje fall de huvudinvändningarsom har rests mot ett beslut nu har varit av den typen att vi inte vethotbildsufvecklingen . Det är sant - men det vet vi inte omeff halvf eller ett är heller. Vi vet det förmodligen 1995, men det är intehelt säkert atf vi vet def då heller-då kanske vi vet hur stormakters nya flygplanser ut men inte deras elektronik. Man kanske också får vänta för att veta Säkerhets- och försvarspohtiken, m. m. Säkerhets- och försvarspolitiken, m. m. hurudanmiljön är då - och upprikfigt sagt är jag inte säker på att vi riktigt vet hurdagens miljö är heller! Osäkerheten på dessa punkter är således inget argument föruppskov -däremot om man så vill för eff nej fill projektet och ett ja till . Vidare hänvisas till dollarkursen. En beräkning kan görasmycket snabbt med en räknesficka- def behövs inget uppskov för det! Men för sålång tid är det bara gissningar. Sedan har def sagts atf det uppstått fördyringar med 800milj. Vi vet att det är så. Det kan vara ett skäl till att säga nej - mendet behövs ingen utredning för att konstatera aft det är på det sättet! Man kan möjligen tro att vi skulle klara förhandlingarnabättre om vi fick förhandla till - vilket innebär att man menar att de som har förhandlat inte kunnat driva industrin fillräckligt långt. Men jag tror aft de skött förhandlingarna ganska bra, inte minst - det vill jag gärna säga - därför aft socialdemokrafin varit krifisk. Hade socialdemokraterna tillsammans med oss sagt att vi skall ha svenska JAS, hade förhand lingssituationen kanske varit sämre än den var. Men om vi nu beslutar om uppskov kommer det att uppfattas som ett ganska mjukt ja. Det är nämligen infe trovärdigt atf vi skulle komma att säga nej efter att ha lagt ned dessa300, 400 eller kanske 500 milj. kr. Ett beslut om uppskov kommer att uppfatfas som ett mjukt ja, och det är inte troligt atf förhandlingssituationen är bättre efter det. ' Vidare är det inte säkert att industrin, även om den blevhårt pressad, skulle kunna gå längre än den har gjort. Låt oss exempelvis antaatt amerikanarna säger: Vi gav nog litet för mycket fill Flygmotor. Detvar för atf slå ut Praff & , som gav litet extramycket. Men när nu Pratt & inte är aktuellt längre, finns det dåsamma skäl att vara lika generösa? Det är inte säkert! Det är alltså mycketosäkert om det vid ett ja på ett senare stadium ens går aft få samma villkorsom . Anta vidare att det här flygplanet blir något dyrare attutveckla än man trott. har industrin lovat fasta kostnader, men det är intesäkert att man i ett annat läge vill stå för den förlusten. har vi ett kontrakt,och då måste industrin stå för def och bära kostnaderna. Men vid enomförhandling kan villkoren försämras. Beslutar vi nu om uppskov och def sedan blir nej, då harman slängt ett stort antal miljoner i sjön - ungefär en miljon . Blirdet ett beslut om uppskov och därefter ett ja är det mycket litet som talar föratf vi skulle få nya kunskaper på något väsentligt område. En utveckling av Rockwellvingen är infe heller någotargument för uppskov. Det är ett argument bara för den som säger nej till JAS igrundutförande och ja till JAS med Rockwellvingen - hur stora skillnaderna nukan vara vad gäller grader . Jag vill inte hävda atf någon direkt haranvänt detta argument, även om det finns en nyans åt det hållet hosmarinchefen. Def är en option som man kan utnyttja och precis som när detgäller andra optioner väga mot andra alternativ. Def sägsatt det här planet skulle kunna innebära ökade kostnader för att man ökar prestandan. Mendet är något man har att ta ställning till från fall till fall. Om man finneratt pengarna ger större stridseffekt om de läggs här än om de läggs på andragrejer inom flygvapnet beslutar man sig för t. ex. en modifiering. Def är juinfe med någon automatik det kommer ramlande en ny pryl. Ettuppskov skulle icke ge oss väsentligt mera kunskap, men ett nej sedan skullekosta mycket mer än ett nej . Blir det ett ja om eller ärdet inte säkert atf det blir billigare - det kan mycket väl bli dyrare. Jag yrkar bifall till utskottets förslag utom på de punkter där deffinns folkparfi- och centerreservafioner. Säkerhets-och försvarspolitiken, m. m. I detta anförande instämde , , , och (alla fp). Anf.9 PER () replik: står fast, säger och kritiserar moderaterna.Jag vill erinra om att vår anslagsram stämmer exakt medhuvudnivån i den borgerliga regeringens direktiv till ÖB. Menjag vill fråga vad han egenthgen vill i fredsorganisationsfrågan.Hans Lindblad var med på majoritetsförslaget i försvarskommitténsarbetsutskott. Han var med på det delvis förändrade förslaget frånförsvarskommitténs majoritet. Hans parti, , står hoppas jag, bakomregeringens förslag i fredsorganisationsfrågan, som också är ett någotannorlunda förslag. har motionerat om en annan lösning änden regeringen föreslog. I försvarsutskottet har inte reserveratsig mot försvarsutskottets förslag, som var ett något förändrat förslag. OchHans Lindblad har inte heller reserverat sig utan är tvärtom ense medförsvarsutskottet när vi föreslår att besparingsmålet skall vara minst 7,9miljarder kronor perioden . Vad vill egentligen ifredsorganisationsfrågan utom att gnola på moderata samhngspartiet? 10 HANS ()replik: Vad det handlade om i försvarskommittén var totalförsvaret. vet mycket väl atf det föreslås ökade anslag både till ekonomisktförsvar och till civilförsvar. Ni talar som om det i försvarskommitténsförslag bara handlade om militärt försvar. Folkpartietoch har, som vi ser det, icke på någon punkt sagt emot vadförsvarskommitténs majoritet sagt. Skulle man följa er linje skulle det i ochför sig innebära en ambitionshöjning, men det går inte att till stöd för detåberopa vad majoriteten då sade. Det är enkelt för mig att se: De prylar som nikan plussa på med var över huvud taget inte påtänkta i majorifetsförsla-get. Närdet gäller fredsorganisafionsfrågan är min uppfattning klar - jag harmotionerat om att vi skall stå fast vid det s. k. dödspatmllsförslaget. Jagvill bara notera att skulle man göra det - alltså lägga ned I 3, P 2, den 3 protokoll 1981/82:164-165 Säkerhets-och försvarspolitiken, m. m. beridna högvakten - såinnebär det 60 milj. kr. och därmed ungefär 900 milj. kr. Ioch för sig kan man diskutera om det räcker med ett särskilt yttrande för att talaom detta. Jag valde det eftersom det verkar hopplöst atf nu få igenom detförslaget. Jag skulle i och för sig ha kunnat reservera mig, men tekniskt ärdet mer svåröverskådligt. Ingen bör emellertid sväva i okunnighet om att jagtycker att detta för försvaret är ett mycket olyckligt beslut. Det finns störrebehov av att få stridskrafter. Varför då slänga dessa besparingsmöjligheter isjön? Ni har ingen stämma i att ta hänsyn till! Anf.11 PER () replik: Jag kan inte fatta det på annat sätt änså, att ändå står fast vid det förslag som han stod bakom iförsvarsutskottet. 12 (vpk): Det försvarsbeslut för den närmaste femårsperioden som vi skall fattahär om några fimmar, eller kanske först , har framställts som om någonform av nytänkande skulle ha slagit igenom i den svenska försvarsdebatteii.Både i propositionen och i utskoftsbetänkandet framhålls det att ökad uppmärksamhetmåste ägnas åt de civila delarna av totalförsvaret-. Samhällets sårbarhet närdef gäller försörjning av livsvikfiga förnödenheter, skyddet av befolkningenockså när det gäller krigshandlingar utanför vårt eget territorium och detökande beroendet på det ekonomiska och handelspolitiska området tas fram somexempel på hur vikfigt det är att upprätthåller ett starkttotalförsvar. Alltdetta låter ju mycket radikalt och positivt för dem som i likhet medvänsterpartiet kommunisterna har krävt sådana förändringar. Vihar i försvarsdebaft efter försvarsdebaft påpekat defta och framhållit attden.nationella säkerheten och motståndskraften mot påtryckningar ochaggressioner av olika slag måste bygga på ett starkt och oömt civilt samhälle.Om inte def civila samhället är starkt kan det infe heller bära upp en aldrigså välutrustad mihtär organisation. Flygplan, stridsvagnar och andra aldrig såmoderna och välutvecklade militära krigsmaskiner båtar föga, om infe det civilasamhällsmaskineriet fungerar något så när hjälpligt. Vianser från.vpk atf def internationella läget har skärpts och aft läget i Nordenockså inger oro, vilket även har framhållits av andra talare i den härdebatten. Uttalandena om totalförsvaret och vikten av atf stärka det skullevaraglädjande.för oss och andra, om det hade en reell innebörd. Men när mankommer fram till realiteterna, dvs. hur mycket man från övriga parfiers sida ärberedd att satsa i pengar på de olika delarna av totalförsvaret, då är detsamma gamla stereotypa militärförsvarsfänkande som det alltid har varit.Debatten i kammaren hitfills har också visat detta med all önskvärd tydlighet.Det är i stort sett bara tal om det militära försvaret. Man lägger ned storenergi på att tala om antalet ubåtar, antalet enheter hit och dit osv. Regeringensförslag när def gäller ekonomin för nästa budgetår är 19 110 milj. kr. till detmilitära försvaret, 673 milj. kr. fill civilförsvaret, 2 250 till ekonomisktförsvar och 460 milj. kr. till övrigt totalförsvar. Sammanlagt alltså ca 22,5miljarder till totalförsvaret, varav endast drygt 3 miljarder till de civiladelarna. I stort sett har dessa siffror också stått sig genom utskottsbehandlingen. Moderaternahar naturligtvis velat satsa ännu mer på den militära sektorn. För dem kan detaldrig bli för höga militära kostnader. Men det är ointressant atf försöka föraen totalförsvarsdebatf med , och jag tänker inte ägna mig åt dem. Destomer intressanta är socialdemokraternas ställningstaganden och ståndpunkter iförsvarsfrågan. Socialdemokraterna har ju alltid velat framställa sig självasom kritiska till militära rustningar, återhållsamma med anslagen fillgeneralerna, som det brukar heta på första maj och vid andra högtidligatillfällen. Men det är dessa samma socialdemokrater som har genomfört enexempellös militär upprustning i vårt land .