prot · G509112 · 1981-12-31 00:00:00 — Utskottetfortsätter: "Med hänsyn till arbetsförhållandena i de nuvarande lokalernai både och vill utskottet dock uttala att utskottet förutsätteratt byggnadsarbetena sätts igång möjligt," Dettaär, som jag ser det, ett starkt uttalande från utskottets sida, som innebär attregeringen bör vidta åtgärder så att byggnation av polishuset kanigångsättas. Detär beklagligt att landets justitieminister inte finns i kammaren när dennafråga behandlas, eftersom man då möjligen hade kunnat få ett besked om vilkenprioritering regeringen tänker göra. Jagförutsätter emellertid att justitieministern läser protokollet frånriksdagsdebatten. Därför vill jag, utöver det som sägs i utskottsbetänkandetoch motionen, peka på den aktuella arbetsmarknadssituationen för länetsbyggnadsarbetare. går, enligt kassaredogöraren vid 9 i , 222Byggnadsmedlemmar och stämplar. Dessutom deltar åtskilliga iarbetsmarknadsutbildning, har beredskapsarbeten eller ersättning enligt KAS.Men det som är mer väsentligt är den utveckling man på avdelningen räknar medför - om inga åtgärder vidtas, vilket jag hoppas sker i sambandmed valet . Utan åtgärder kommer ungefär dubblaantalet medlemmar i den avdelningen att tvingas gå och stämpla. Dessutom kommeravdelningen sannoUkt att tvingas ha ännu fler medlemmar än nu iberedskapsarbete och AMU-utbildning, Meddetta, fru talman, vill jag dels understryka vikten av vad utskottet uttalar -att man förutsätter att byggnadsarbetet kommer i gång möjligt- dels understryka att det är viktigt att se på både arbetmarknads-situationenoch de dåliga lokalerna. Jag hoppas alltså att "möjligt"innebär att byggnadsarbetena kan komma i gång i vart fall . AnL87 (vpk); I det här betänkandet behandlas också några motioner som föreslår attdet skall inrättas en professur i polisforskning vid polishögskolan.Justitieutskottet ställer sig positivt till denna begäran och säger att det kanfinnas skäl för att en sådan professur inrättas - även om man vill att fråganskall närmare övervägas av polisberedningen. Utskottet är enhälligt. Förslagetstöds alltså även av den socialdemokratiska gruppen i justitieutskottet. Dåman tittar på en sådan här fråga kanske man först ställer sig välvillig.Forskning är ju något positivt. Forskning ökar vår kunskap om samhället ochnaturen, och den vidgar i allmänhet vår syn. För forskning behövs en professur,anses det ofta - även.om de flesta professorer administrerar alltmer ochforskar allt mindre. Särskildforskning om polisens arbete kan väl också vara motiverad av flera orsaker. Detförefaller exempelvis som om säkerhetspolisens arbete behöver granskas avforskare. Det förekommer faU av misshandel i polisarrester och på annat håll,vilket också kan motivera en utökad forskning. Sådanahär beställda professurer är oftast skräddarsydda. Jag har intrycket av att deenda som har sysslat med någon mer djupgående forskningom polisarbetet - särskilt den avdelning som sysslar med säkerhetsärenden - ärde bägge skribenterna . Är det för djärvt att gissaatt det är för någon av dem båda som motionärerna vill inrätta en särskildprofessur? Ennärmare granskning av motionerna och betänkandet gör emellertid mig meratveksam. Varken i motionerna eller i betänkandet finns det någon motivering förförslaget. I den moderata motionen, som är en partimotion, sägs bara attpolisarbetet är en viktig samhällsfunktion som motiverar ytterligare forskningsinsatser.Centerpartimotionen är ett eko av och talar också om att detfinns ett stort behov av forskning kring poUsarbetet. Betänkandetfrån justitieutskottet är precis lika klarläggande. Där säger man att utskottetanser att det återstår åtskilligt att uträtta inom det forskningsfält somberörs i motionerna. Ja, om vilket område av samhälls-Uvet eller naturen kanman inte säga att det återstår åtskilligt att uträtta i fråga om forskning? hade nyUgen en kommentar till det här förslaget som jag viU lånanågra rader ur. Man citerar först vad utskottet har sagt och tillägger sedan:"Den häpnande allmänheten instämmer säkert. Inom så totalt jungfruliganejder måste underbara forskningsfrukter kunna plockas!" Om vi, fru talman, skalltala litet allvar i den här frågan finns det väl skäl för riksdagenatt något prioritera när det gäller inrättandet av nya professurer. Av åretsbudgetproposition kan man utiäsa att UHÄ hade begärt ett dussintal nyaprofessurer inom medicinska fakulteter. Regeringen säger i propositionen nejtill åtta av dem av statsfinansiella skäl. Det är en professur i kliniskgenetik i , i klinisk neurofysiologi i , i anestesiologi i , iklinisk virologi vid , i medicinsk rehabilitering i ,i miljögiftsforskning vid , i medicinsk fysik i och ianestesiologi i . Jag tror att samtliga de här professurerna kan motiverasmycket starkare än den professur i polisforskning som är föreslagen. Samhällsvetarnai ville ha en professur i sociologi med massmedieforskning. Där blev detnej. Det finns en centerpartimotion av m. fl. om en professur idatasamhällets utveckUng. Den har inte tagits upp av UHÄ och få sannolikt väntaunder obestämd tid. Det blev inte heUer någon professur i musikvetenskap iLund, inte heller något centrum för cirkumpolär kulturforskning i , somhade begärts av vederbörande universitet. Skulleen professur i polisforskning eventuellt vara motiverad, börden enligt min mening i varje fall inte knytas till utan till enav polisen oberoende institution. Detfinns också skäl att erinra om den ståndpunkt när det gäller sparsamheten medstatens medel som brukar prägla alla debatter här i kammaren. Senast iföregående ärende hävdades det i den moderata reservationen; "Besparingarär nödvändiga inom alla delar av den statliga verksamheten." Med detta vill jag yrka avslag på utskottets hemställan vid punkt 1,mom. 1, i justitieutskottets betänkande nr 37, AnL 88 (): Jag delar uppfattning att måsteprioritera när olika professurer är på tal. Här är inte en ny professur på talpå annat sätt än att man säger att frågan bör övervägas av polisberedningen. Vihade för sedan tillfälle att i justitieutskottet diskutera polisensspaningsarbete. Sakkunniga var inkallade för att vi skulle få en redogörelseför det. Av den diskussion som vi hade framgick att det egentligen inte finnsnågon Utteratur eller någon forskning om lämpliga eller olämpliga, om tillåtnaeller otillåtna spaningsmetoder. Jag sade mig då att detta är ett område som ärväl värt en forskningsinsats. På det polisiära samhällsområdet finns detåtskilliga sådana här frågor - man behöver inte alls skoja om det, som Carl-HenrikHermansson delvis gjorde - som väl motiverar en forskningsinsats. Mankan naturligtvis säga att området gränsar till exempelvis processrätten ochdärför skulle kunna Ugga inom den juridiska fakultetens område, men det är nogriktigare att man får en professur som är mera inriktad på polisväsendet ochdess problem. Hur den skall anknytas institutionellt är en senare fråga, denhar vi inte tagit ställning till. Vad utskottet föreslår är att fråganskall övervägas av polisberedningen för övervägande. Jagvill påpeka för att utskottet är förhållandevisförsiktigt i sitt sätt att uttrycka sig. Eftersom apostroferade socialdemokraterna kan jag säga att det är på derasinitiativ som vi talar om en professur eller forskningsverksamhet på annatsätt. Vi är inte låsta i denna fråga. Jag yrkarbifaU till utskottets hemställan. AnL89 (vpk) replik; Jag tycker att utskottets värderade ordförande är betydligt försiktigare än vad utskottet är i sin skrivning. Det är riktigt att utskottet säger att frågan bör närmare utredas av polisberedningen. Men man har ett stycke ovanför skrivit åtskiUigt mer, nämligen att "utskottet instämmer ivad som sägs i motionerna 717 och 2018 om att polisarbetet med hänsyn till dess viktiga funktioner i samhället motiverar särskilda forskningsinsatser. Utskot tet anser också att det därför kan finnas skäl för att en professur i ämnet inrättas------------------- ". skriver att det kan finnas skäl för en sådan här professur, då måsteväl utskottet mena någonting med det. Man har inte förutsättningslöst skickatmotionen vidare till poUsberedningen. I så fall hade jag inte yrkat avslag påförslaget. Jag tolkar det som att utskottet har gjort ett ställningstagande. Jagvill gärna höra synpunkt på den fråga som jag också tog upp, omdet verkligen är lämpligt att en professur i polisforskning, om den eventuelltkommer att inrättas, skall vara knuten till . Är det inte istället i hög grad olämpligt? Bör den inte i så fall vara knuten till en avpoUsen helt oberoende institution? I annat fall tror jag inte att allmänhetenkan ha något förtroende för forskningsresultaten. AnL90 () replik; Jag förstår inte varför min bänkgranne inte läste upp hela meningen,när han nu citerade utskottet. Det är riktigt att utskottet skriver att det"kan finnas skäl för att en professur i ämnet inrättas". Där satteCarl-Henrik punkt. Men det är inte punkt där. Meningen fortsätternämligen med "eller att forskningsverksamheten på området på annat sättförstärks". Så utskottet har faktiskt inte låst sig för en professur. Jag sade också i mitt första anförande att jag intekänner mig bunden till att en eventuell professur skall vara knuten tillpolishögskolan. Frågan om var den skall placeras får vi ta upp när professurenblir aktuell. AnL 91 CARL-HENRIKHERMANSSON (vpk) replik: jag har tydligen litet olika uppfattningar om innebörden av svenskaspråket och hur man skall tolka det. med anledning av motionerom inrättande av en professur i ett visst ämne förklarar att det kanfinnas skäl för att en professur i ämnet inrättas eller att forskningsverksamhetenpå området på annat sätt förstärks, då har utskottet tagit en mycket positivställning till motionerna. Berfil vill väl ändå inte bestrida att detär meningen med justitieutskottets skrivning. Annars hade utskottet ju avvisatmotionerna eller skickat dem utan någon som helst motivering tillpolisberedningen. Utskottet anser att det "återstår åtskilligt att uträttainom det forskningsfält som berörs". Det är en väldigt positiv skrivning,om vi skall tolka den så som vi brukar tolka skrivningar här i . Den gärmycket långt enligt min mening. AnL92 () replik: Javisst, , utskottet anser att forskning börbedrivas på detta område. Det är ett viktigt område, som ärforskningsmässigt försummat, och man bör därför stimulera en forskning på dettafält. Om det skall ske i form av en professur eller i annan form har vi intetagit ställning till. Som jag sade inledningsvis i mitt första anförandeär det självklart att man, när man står inför ett konkret förslag om enprofessur, får man pröva om det är denna professur eller någon annan somförtjänar högsta prioritet. Man måste också se vad pengarna egentiigen räckertill. AnL 93 (): Jag har inget annat yrkande än utskottet. Det vill jag från börjanpåpeka. GertrudHedberg och jag har i motionen 1702 yrkat att begär att regeringenger till känna behovet av förbättrad utbildning för poliserom diabetes och insulinkänningar. Insulinkänning uppkommer när man har fått förmycket insulin och behöver socker för att utjämna sockerhalten i blodet. Detsom föranledde motionen var en händelse i norra . Polisentyckte att en man betedde sig litet underUgt, vilket en person gör när handrabbas av denna sjukdom. Mannen hamnade i arresten i stället för att få litetdruvsocker eller mjölk. Detär mycket- beklagligt att det kan gå så. Poliserna får under sin utbildning tvåtimmars undervisning om diabetes. har vi från påde orter där vi har lokalavdelningar startat en verksamhet för att ta kontaktmed polisen. I min hemstad, , har diabetessköterskan vid Falu lasarettinte mindre än fem gånger kallats till polishuset för att undervisa poliser,som själva tycker att de inte har fått nog undervisning om denna sjukdom. Jaghar velat påtala denna sak. Jag har samma uppfattning som utskottet. Jag hoppasatt är beredd att ta initiativ i denna fråga för attytterligare förbättra utbildningen. Jaghar, som sagt, inget annat yrkande än utskottet, men vill med detta anförandeunderstryka frågans vikt och göra rikspoHsstyrelsen uppmärksam på hur det helaligger till. Överläggningenvar härmed avslutad. Allmänrättshjälp innan s. k. pilotfall har avgjorts Utskottetshemställan bifölls med 286 röster mot 18 för det av överläggningen framställda yrkandet om avslag. 16 § Allmän rättshjälpinnan s. k. pilotfall har avgjorts Föredrogs justitieutskottets betänkande 1981/82:42om allmän rättshjälp innan s. k. pilotfall har avgjorts (prop, 1981/82:28,delvis), AnL94 (): betänkande nr 42 om allmän rättshjälp innan s, k,pilotfall har avgjorts innehåller en mycket komplicerad materia medförgreningar på skilda rättsområden. Utskottet har lagt ned mycket arbete pådetta betänkande. Vi har inhämtat yttranden från oUka sakkunniga. Inte desto mindrehar det inträffat att när utskottet väl var färdigt med sitt ställningstagandehar det kommit upp en diskussion om konsekvenser i det enskilda fallet av detförslag till retroaktiva bestämmelser som föreligger. Jag har uppfattningen attinnan tar ställning till detta förslag bör justitieutskottet fåtillfälle att ytterligare belysa den här diskussionen och konsekvenserna avretroaktiviteten. Jag hemställer att måtte besluta återremittera detta ärendetill utskottet. AnL95 (): Bättre sent än aldrig, finns det ett ordspråk som säger. Det är sköntatt veta att nu har tagit sitt förnuft till fånga. I vårreservation har vi även pekat på de svårigheter som utskottet har satt sig över,men vi socialdemokrater skall inte vara småaktiga, utan vi stöder det förslagom återremiss som har framställt. AnL96 (); Frågan om allmän rättshjälp med s, k. pilotfall har legat på riksdagensbord . Den har, som utskottets ordförande tidigare påpekat;varit ute på en bred remissomgång och har på sedvanligt sätt behandlats medstörsta noggrannhet i utskottet. Somframgår av utskottsbetänkandet har en majoritet varit överens om att tillstyrkaregeringsförslaget och har en gemensam skrivning. Det är därför förvånande attmoderaterna nu vill att ärendet skall återremitteras till utskottet. Inget nytti ärendet har enligt min mening tillkommit sedan betänkandet justerades.Därför är det egentligen att slösa med resurser att återremitteraärendet. Eftersomdet uppenbarligen efter de två tidigare talarnas inlägg finns ett tillräckligtstort antal av kammarens ledamöter som ändå viU återremittera ärendet skall jagemellertid inte motsätta mig detta. Överläggningenvar härmed avslutad. Det av framställda yrkandet omåterförvisning av ärendet till utskottet för ytterligare beredning bifölls medacklamation. Lagregleringav verksamheten med artificiell insemination 17§ Lagreglering av verksamheten med artificiell insemination betänkande 1981/82:24 om lagreglering av verksamheten medartificiell insemination. AnL 97 (): Jag har i en motion nr 524 tagit upp frågan om konstgjord befruktning. Detförekommer i konstgjord befruktning, s. k. artificiell insemination,där kvinnan befruktas med sperma från en för henne själv helt okänd man eUerfrån egen make. Som jag framhåller i mofionen och som utskottet verifierartorde det födas mer än 200 barn i vårt land som har kommit till genomartificieU insemination. De problem detta kan skapa visas av en aktuellrättegång, vid vilken en frånskild man befriades från faderskapet till ett barnsom han inte var far till, då det bevisligen avlats genom konstgjordbefruktning och genom en annan man. Barnet har alltså inte någon känd fader.Trots att det borde ha kunnat gå att enkelt konstatera vem som är fadern, omdetta registrerats och meddelats modern, har barnet inte någon känd fader . Vivet alltså att det är ett par hundra barn som kommer till på det här sättetvarje år. I en del fall äf fadern känd, t. ex. där befruktningen har skett medsperma från kvinnans make. Men väldigt många barn föds på detta sätt med enanonym spermagivare i bakgrunden, och man kan inte konstatera vem som ärbarnafadern. Nuhar justitieministern tillkallat en utredningsman som skall se över det här,för det finns inga lagregler för verksamheten f, n, och inga särskildabestämmelser om barn som kommer till genom konstgjord befruktning. Det är enhel del punkter som utredningsmannen skall se på. Det gäller bl. a. möjlighetenatt kartlägga omfattningen av och formerna för konstgjord befruktning iSverige. Med denna kartläggning som underlag bör utredaren ta ställning till omdet behövs en reglering för själva verksamheten som sådan och hur en sådan regleringi så fall bör utformas. Utredaren bör vidare undersöka i vilken utsträckning defamiljerättsliga regler som gäller bör ändras, främst för att skydda debarn som har kommit till genom konstgjord Lagregleringav verksamheten med artificiell insemination Utredarenskall också överväga vilka regler som kan behövas av hänsyn till givaren,kvinnan och i förekommande fall hennes make eller sarnboende. Detta är några avde saker som skall tas upp. Jagtycker för min del att varje barn skall ha en självklar rätt att kunna få vetasitt ursprung. Varje barn skall ha en självklar rätt att kunna ta reda på vemsom är dess far och mor. Det finns naturligtvis situationer där detta bliromöjligt - det vet vi alla - men jag menar att samhället inte genom sinsjukvård skall bidra till att skapa sådana här förhållanden, då det bliromöjligt för barnet att ta reda på sitt ursprung. Det är det mangör . Med skattepengar hjälper man till så att den här verksamheten kanfortsättas och utvidgas, och det tycker jag är galet. Därför har jag väcktdenna motion, som går ut på att i avvaktan på utredningen skall sådan härverksamhet inte få förekomma utom i de fall där man kandokumentera vem som är barnafadern, om det skulle behövas. Nuhar lagutskottet enhälligt avstyrkt denna motion med följande motivering:"Enligt utskottets mening saknas skäl för att i avvaktan på resultatet avutredningsarbetet förbjuda verksamheten med arfificiell insemination i enlighetmed önskemålet i motion 524." Det är en rnycket underlig skrivning. Nogfinns det skäl - t. o. m. många. Jaghar inte möjlighet att yrka bifall till min motion, eftersom den saknarlagtext. Men i kammaren delas det nu ut ett särskilt yrkande med följandelydelse: att med anledning av motion 1981/82:524, motion 1980/81:909och motion 1980/81:1189 som sin mening ger regeringen till känna attartificiell insemination skall vara förbjuden om inte barnafaderns namn kanfastställas och registreras samt att hemställer hos regeringen om attlagförslag utarbetas i enlighet härmed. Jag yrkar, fru talman,bifall till det framställda yrkandet. AnL 98 (): Från lagutskottets sida noterar vi med tacksamhet att regeringen förkort tid sedan har tillsatt en särskild utredningsman. Dessa mycket svåra ochkomplicerade frågor behöver nu utredas. Medanledning av att utredningsmannen har påbörjat sitt arbete och den domsom har avkunnats vid tingsrätten! har det de senaste dagarnaförekommit en del diskussion i massmedia. Man har då bl. a. åberopatlagutskottets betänkande. Till detta vill jag bara göra följande kommentar. Omutredningsmannen finner det lämpUgt att under utredningsarbetets gång kommamed delförslag, exempelvis om sekretessbestämmelserna, står det naturligtvishonom helt fritt att göra det. Ett sådant förfarande är inte alls ovanligt inomsvenskt utredningsväsende. Det som föreslår är däremot någontinghelt annat. AllanÅkerlind föreslår att verksamheten helt skall upphöra i avvaktan påutredningens förslag, såvida inte barnafaderns namn kan fastställas ochregistreras. Hans förslag innebär en ovanlig åtgärd inom svenskt utredningsväsende.I vårt land förekommer ett stort antal utredningar, men inte i någotfall har den verksamhet som är föremål för utredning upphört med anledning av pågåendeutredningsarbete. Somframgår av lagutskottets betänkande tyder tillgängliga uppgifter på att detföds 200 barn som kommit till genom artificiell insemination. AllanÅkerlind föreslår nu en registrering. Att införa en registrering vore detsammasom att omgående förbjuda verksamheten. En sådan åtgärd skulle hårt drabba ettrelativt stort antal familjer och ensamstående. Verksamheten berör djuptmänskliga frågor och bör få vara kvar. Detär skillnad på att göra en översyn av lagstiftningen och anpassa den tilldagens verklighet och att helt förbjuda verksamheten. Enligt min uppfattningär det oklokt att ta definitiv ställning, när utredningen just harinletts. Jag ber att fåyrka bifall till lagutskottets förslag. AnL99 (): säger att det är en ovanlig åtgärd inom svensktutredningsväsende när jag lägger fram detta förslag. När en utredning hartillsatts skall man vänta på den, menar han. Ja, det är en ovanUg åtgärd. Mendet är också ett ovanligt fall just därför att det, som lagutskottet säger isitt betänkande, inte finns några lagregler om verksamheten med artificiellinsemination. Det finns inte heller några särskilda bestämmelser om de barn somkommer till genom artificiell insemination. Det är också mycket ovanligt attdet finns ett område, där man tillåter att en verksamhet fortsätter utan attdet finns någon lagreglering. Det är anledningen till den ovanliga åtgärd sommitt förslag innebär. Viskall vänta på utredningen, säger , Men vi vet att utredningarkan ta tid - de kan pågå . Den här verksamheten har ännu inte pågåtti , men det föds redan nu ca 200 barn genom artificiellinsemination. Antalet kommer helt säkert att öka , om vilåter verksamheten fortsätta utan några hinder. Vihar alltså ingen som helst lagreglering för denna verksamhet. Därför menar jagatt det finns anledning att man tänker sig för och funderar över vad man hållerpå med. Vad får detta för konsekvenser för aUa dessa barn, när de växer upp ochkommer och frågar vem som är deras far? Vilka konsekvenser drar samhället avdetta? Hur skall man hjälpa dessa barn? Det finns alltså en mängd frågetecken. Denåtgärd som jag föreslår kan inte gärna förorsaka någon skada. Det skulle hårtdrabba många som vill ha barn, säger , Ja, det är möjligt attdet kan drabba en del. Men jag menar att vi måste ta större hänsyn till de barnsom blir till på detta sätt. Vi måste ta större hänsyn till deras rättsintresseän till de människor som eventuellt blir ledsna och besvikna över att de intekan få barn. Det är en avvägning, men jag anser att vi måste ta större hänsyntill alla dessa barn. Lagregleringav verksamheten med artificieU insemination Anslagtill hälso-och sjukvård m. m. AnL 100 (); Till alla de uppgifter som utredningsmannen skall granska och se överhör uppgiften att se över bestämmelser. Jag kan klart säga attvisst behöver moderniseras i dessa avsnitt, men det finns ändåen viss lagstiftning. Vad vi saknar är en lagstiftning som direkt berör dettamed artificiell inseminafion. Men min bedömning är att situafionen inte är såallvarlig att vi måste förbjuda denna verksamhet, som har pågått imånga år. Det är konstigt att nu när regeringen har tillsatt enutredningsman, som är mycket kvalificerad, kommer och yrkar på att helaverksamheten skall förbjudas. Denna verksamhet har ju pågått i dettaland. Men AUan har tidigare inte sagt någonting om det här. Det verkarsom om just nu har fått upp ögonen för den verksamhet som pågår. AllanÅkerlinds människosyn är Utet konstig. Han säger att de vuxna människor som ärberörda av detta får bara kallt avstå från den möjUghet att skaffa barn som geshär. Han är beredd att dra ett streck över allt detta och säger att dessamänniskor får klara sig ändå. Jag tror att vi måste se på detta med betydligtstörre allvar och med mycket större medmänsklighet och tillåta att dennaverksamhet får fortsätta. AnL 101 (): säger att jag först , när utredningsmannen ärtillsatt, har reagerat. En anledning till reaktionen också från regeringenssida är att man har fått upp ögonen för problemen på det här området. Det är judärför utredningsmannen tillsattes. Jag har mått iUa av att denhär verksamheten fortgår, men det som fick mig att motionera var detfall som har behandlats i hovrätten och där ett barn har mist möjlighetenatt få en far. Det gjorde att jag ansåg tiden vara mogen för att sätta stoppför detta.