prot · G50973 · 1981-12-31 00:00:00 — Sedan några fel i anförande; Tekoindustrinsanställda ligger i ett sådant genomsniftslöneläge, , att de intetjänar någonting på att bedriva studier med timstudiestöd - inte ett öre!Genomsnittslönen för hela LO-sektorn ligger avsevärt mycket över det timstödsom utbetalas, och vi har från arbetarrörelsen motionerat om en höjning avdetta studiestöd. Det är en oförskämdhet att säga att just de grupper sommed sina arbetsinsatser har medverkat till att bygga upp det här samhälletskall utsättas för det sparande som har blivit professor i underåren sedan man vann valet . Före var ingen storprofet när det gällde aft kämpa för att spara på alla områden. Det är alldelessjälvklart att även vi är medvetna om behovet av att spara, och vi spar också.Men man kan spara med litet urskillning och med olika åtgärder. Jag måste säga än en gång att jag tycker att ni i moderatasamlingspartiet borde försöka komma ur det här kroniska tillståndet och försökase positivt på atf människor genom vuxenstudier blir kritiska samhällsmedborgare,som kan ge förslag ute i samhället och medverka till att samhället utvecklas påett för alla grupper riktigt sätt - inte minst de stora grupper inomlönfagaror- ganisafionerna som vill medverka i detta arbete och ingethellre önskar än atf få fortbilda sig. 102 HANS NYHAGE (m) replik: För det första måste jag konstatera atf detrådde helt andra ekonomiska villkor än det gör . Det måste BengtWiklund rimligen vara medveten om. För det andra tackar jag för utnämningen till professor,som jag skulle ha blivit efter 1976. Det kan möjligen bero på att jag efter1976 har konfronterats med och gått i hans lära - det kan ha gettmig den fina utbildningen. Vidare: Det är inte fråga om att förmena de anställdarätfen att få studera. Det gäller inte det, utan det gäller om man mottimstudiestöd skall delta i en undervisning som - enligt föreliggande studieplan- är direkt inriktad på att utbilda socialdemokratiska valarbetare. Det är detjag reagerar emot. Jag har inte förmenat den anställde aft studera påarbetsfid, men jag anser att i ett kärvt ekonomiskt läge skall vi vara någotåterhållsammare beträffande nivån på timstudiestödet. Jag generaliserade inte när jag nämnde de tekoanställda.Men jag vågar påstå att det finns tekoanställda med timlöner som ligger undertimstudiestödet, även om det också finns tekoanställda med timlöner som liggeröver detta stöd. Det är inte rimligt att man skall kunna lämna sitt arbete ochavstå från lönen för att sedan studera och få en högre ekonomisk ersättning.Därför tycker jag att timstudiestödet bör begränsas något. Den stora skillnaden mellan den här verksamheten och densom SAF bedriver är att såvitt jag vet tar SAF inte emot statsbidrag för attbedriva sin verksamhet för att slå vakt om sina egna företag. På arbetstid mottimstudiestöd utbildas nu socialdemokratiska valarbetare i avsikt att genomförasocialiseringsfonderna, som syftar fill att socialisera det svenskanäringslivet. Det tycker jag är fel. Jag tycker däremot inte att det är fel attvarje parti för sig har politiska cirklar för sina medlemmar som man fårstatsbidrag för. Det är rätt och riktigt, och så handlar också vi inomMedborgarskolan. Försök, , aft förstå den stora skillnaden ivåra sätt att resonera. 103BENGT () replik: Jag försöker förstå den stora skillnadenmellan våra resonemang. Jag är helt klar över att det har blivit andraekonomiska villkor efter 1976, och det framhöll jag också i inledningen tillmitt anförande. Men det behöver infe innebära aft man drar ned stödet för justdessa grupper. Man kunde åtminstone hålla det något så när på oförändrad nivå.Men Hans Nyhages parti har varit med om att bl. a. åstadkomma en galopperandeinflation som gör att det inte blir så lätt. Utbildningsministern diskuterade den här frågan med Hans Nyhages partivänner i eninterpellationsdebatt. Han förstod principerna, han förstod de grundläggan- de dragen i folkbildningstanken. Men partivännerna förstårinte Hans Nyhage. Sedan påstår Hans Nyhage aft det somArbetsgivareföreningen håller på med är någonting annorlunda. Det annorlunda äratt SAF inte får något statligt bidrag. Men om jag inte tar fel - jag kanskefår ta tillbaka detta, men jag säger det ändå - kommer SAF att dra av kostnadernaför att de driver denna verksamhet i företagen. Om det är någon eller några tekoarbetare eller andralöntagare som ligger något under genomsnittslönen som skulle tjäna någon kronapå att de bedriver studier med timstudiestöd på arbetstid, skall vi då missunnadem det? Jag tycker att det är en cynism i allra högsta grad. Även om HansNyhage och jag har höga inkomster behöver vi inte missunna andra löntagaretimstudiestödet. Jag hoppas att denna diskussion förs hem tillBoråstrakten, så att Hans Nyhage får svara hemma för sina uppgifter. vice talmannen anmälde att Hans Nyhage anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytteriigarereplik. 104ROLF (): De statliga subventionerna till boendet ochbostadsbyggandet har fått en dramatisk ökning . av olikabidrag och fördelaktiga lån är också så omfattande aft det är omöjligtför den enskilde att räkna fram den verkliga boendekostnaden, oavsett omvederbörande bor i hyresrätt, bostadsrätt eller egenägt småhus. Den statligabostadslånegivningen innehåller ett nätverk av regleringsmekanismer.Lånereglerna styr genom sin utformning byggandet. Ett totalt nytänkande ärnödvändigt för att inte bostadsbyggandet totalt skall sacka ihop.Knut kommer senare i debatten att redogöra för vissa förslag som vimoderater presenterat på detta område i årets partimotion, och då främstinförandet av ett nytt lånesystem. Räntesubventioner och bostadsbidrag är dryga utgifter istatsbudgeten. Bostadsbidragen är ett riktat stöd till vissa inkomstsvagagrupper. Även om man kan diskutera storleken av detta stöd, liksom till vilkadet i första hand skall utgå, är det vår uppfattning att stödformen är iprincip riktig. Moderata samlingsparfiet har tidigare lagt fram förslag på hurkontrollen av bostadsbidragen enkelt kan göras genom preliminärutbetalningaroch en slutlig avräkning på slutskattesedeln. Liksom tidigare anser vi att bostadsbidrag till hushållutan barn bör avvecklas. Bidraget, som är inkomstprövat och avtrappas redan vidlåg inkomst, har alltmer förlorat betydelse. Det reella värdet har sedan detinfördes mer än halverats och administrationskostnaden är orimligt stor iförhållande till det utbetalda beloppet, som är högst . Genomett avvecklande av detta bidrag sparar staten 107 milj. kr. Statens stöd till bostadsförsörjningen uppgår nästabudgetår till i det närmaste . Av detta belopp beräknaspreliminärt 7,9 miljarder gä åt fill räntesubventioner. Ökningen har undersenaste åren varit 1,. Här är det i motsats tillbostadsbidragen fråga om ett generellt bidrag som strös ut lika för alla -fattig som rik - pengar som staten har tagit in av skattebetalarna.Det är ett lysande exempel på vad vi moderater brukar kalla rundgång av pengar.I den samhällsekonomiska situation som vårt land nu befinner sig i är det heltnödvändigt att göra besparingar på de generella bostadssubventionerna. Härmåste man verkligen beklaga att bostadsministern icke förmått lägga någotförslag i budgetpropositionen utan bett att få återkomma . På ett såviktigt område som slukar så stora pengar i budgeten borde ha fåttregeringens förslag i rätt tid. EnHgt moderata samlingspartiets uppfattning skall skatte-,låne- och räntereglerna utformas så att neutralitet uppnås mellan boende ismåhus och flerfamiljshus, mellan olika byggherrar och upplåtelseformer.Räntesubventionerna måste avskaffas till den del de inte är motiveradeav skilda skatteregler för olika upplåtelseformer. Detta förutsätter dockreformer på både bostads- och skattepolitikens område. I avvaktan på en sådanomläggning kan dock redan nu vissa justeringar och besparingar göras. Det statliga bostadsfinansieringssystemet med engaranterad ränta som höjs lika mycket infördes med utgångspunkt i enbetydande lägre inflationstakt än den vi haft sedan systemet infördes.Resultatet har blivit att den garanterade räntan har höjts för litet i gamlahus i förhållande till nyare hus. Även gamla hus, som varit billiga att byggaoch som därmed har lägre hyror, subventioneras. Med stigande räntenivå ökarsubventionerna också för äldre hus. Den stafsfinansiella belastningen ökar intebara för nya hus utan också för gamla. Till en del har dessa effekterkompenserats genom engångshöjningar. Vi föreslår nu att dengaranterade räntan höjs i flerbostadshus. För nya hus görs höjningen från nuvarande garanteraderänta på , vilket innebär att ett hus som byggs får en ränta på och1984 osv. För äldre årgångar beräknas en ingående garanterad räntaför 1982. Höjningen görs av husets livslängd t. o. m.1982. Höjningen görs med utgångspunkt i en garanterad ränta på undernybyggnadsåret. Detta innebär exempelvis att den garanterade räntan för ett hussom byggts höjs från till 1983. Fr. o. m. 1983 höjs dengaranterade räntan såsom för nya hus. Vårt förslag innebär att subventioneringen avflerfamiljshusens kapitalkostnad i nuvarande ränteläge begränsas till de 17första åren av husens livslängd. En ökning av uppräkningstakten har redan beslutats avriksdagen för småhus. Ändringen kommer att vara fullt genomförd 1983. Med deregler som gäller kommer uppräkningen att vara i detnärmaste identisk med den av oss föreslagna uppräkningen för flerbostadshus.De engångshöjningar som genomförs betyder att småhusens kapitalkostnadersubventioneras under . systemet får för småhusens del därför anstå till dess aften ny engångshöjning kan bli aktuell. Då fidigare sänkningar av den garanterade räntanmotiverats av höga marginalskatter och stora ränteavdrag, finns det nuanledning, inför kommande marginalskattesänkningar, att återgå till en någothögre ränta. Den föreslagna omläggningen av systemet för flerfamiljshusberäknas medföra en besparing på ca för helt budgetår. /83 uppgår dock besparingen till ca . För de boende beräknas omläggningen innebära att hyrorna igenomsnitt för en normal bostad höjs med . En storkapitalkostnadsökning i vissa äldre årgångar kommer att jämnas ut med hänsyntill sammansättningen av beståndet i de allmännyttiga bostadsföretagen. Hyreshöjningenkommer att i huvudsak röra äldre hus som generellt sett har lägre hyresnivå.Det nya beståndet berörs endast marginellt. Vårt förslag innebär att likhet ikostnaderna mellan besittningsformerna åter uppnås. De ur samhällsekonomisk synpunkt nödvändiga besparingarnapå de generella bostadssubventionerna medför således begränsade kostnadsökningarför hushållen. De inkomstsvaga hushållen kommer att kompenseras genomhöjda bostadsbidrag eller flerbarnstillägg. Vi föreslår därför att 350 milj.kr., räknat , reserveras för ändamålet. I detta sammanhang måste jag, herr talman, något beröradet uttalande som bostadsminister gjorde i . Hon sade då följande; "höjer kostnaderna med upp till 400kr./mån. för en trerumslägenhet fr. o. m. om det förslag som denu lagt till blir verklighet. Det är så vill spara 2miljarder inom bostadssektorn. Hela besparingen åläggs dem som bor iflerfamiljshus med statliga lån. Effekten uppnår man genom kraftigaräntehöjningar på dessa lån. Det är en höjning förutom den som parterna på hyresmarknadenhar enats om . Jag har tidigare haft anledning att varna för moderatbostadspolifik. Det här förslaget är dock värre än vad som varit känt.Den enda rimliga förklaringen till att lägger ett så orealistisktförslag är att de vet att det aldrig kommer att genomföras." Det var minsann inte mycket i det uttalandet som varriktigt. Det är verkligen anmärkningsvärt att bostadsministern gör dylikauttalanden utan att ens känna till alla förutsättningar för den omläggning av räntebidragssystemetsom vi föreslår. Dessa presenterades nämligen i en mofion som jag avlämnadedagen efter det aft gjorde sitt uttalande i TV. harockså blivit lurad av uppgifter och här i kammaren felaktigt talat om hyreshöjningar på . Jag skall bara ge ett exempel på hur totalt galet BirgitFriggebo har räknat. I ett pressmeddelande från påstår honatt bostäder byggda skall få en hyreshöjning på . ,enligt vårt förslag. Sanningen är den att just detta år ger vårt förslag någotmera i räntebidrag än vad fallet är f. n. Om det skulle bli någon ändringskulle det i så fall bH en hyressänkning i bostäder byggda . När man går igenom övriga delar av finner man samma tendervs - siffrorna är fullständigt gripna urluften. Ser vi till helheten medför vårt förslag ett behov av enhyreshöjning som för en normalbostad i de allra flesta fall ligger mellan 110och . Uppgiften att hyreshöjningen kommer ärren lögn. Vi har klart deklarerat att reformen skall börja gälla . Den enkla förklaringen till detta är att åretshyresförhandlingar är avslutade, vilket bostadsministern borde känna till. Vårt förslag är rimHgt och realistiskt att genomföra ochborde kunna hjälpa när hon sitteroch försöker skriva ihop det förslag som hon inte lyckades presentera ibudgetpropositionen. Jag skulle vilja ge ett gott råd. Sparatid och ansträngningar! Lägg fram det moderata förslaget i en proposition ! 105PAUL (): Vi hade här i landet en mycket duktigskådespelare som hette . Tyvärr gick han bort i alltför unga år, menhan var mycket begåvad såväl när det gällde drama som lättare underhållning. uppträdde han i en monolog därhan spelade nyhetsuppläsare i radio. Den monologen handlade om hur eländigt detdå var i vårt samhälle och det lät ungefär så här i tappning:"Elände, elände, elände-Gunnar Sträng-elände. Elände, elände, elände,Erlände -förlåt, skall det visst vara..." osv. Ja, så kunde det låta i ett nöjesprogram . På1960-talet då vi hade full sysselsättning och nästan ingen arbetslöshet, dåinflationen var låg och då räntan var låg. Då stora budgetunderskott var okändabegrepp, därför att såg till att hålla ordning på rikefs affärer.Då statsskulden låg på litet och den statligautlandsskulden var nästan obefintlig och då statsskuldräntorna - som är dennäst största posten - knappast märktes i nationalbudgeten. Man kan, herr falman, skämtsamt fråga sig vilkauttryckssätt skulle ha valt om han varit med för att i ettnöjesprogram beskriva tillståndet i nationen och de styresmän som förvaltarlandets ekonomiska och andra tillgångar. Jag har en känsla av att den svenskahumorn saknar uttrycksmedel för hur dagens situation skall beskrivas motbakgrund av monolog . Så åter fill allvaret. När man nu tar del avregeringens ansträngningar att leva upp till de mål som den har ställt upp försig och lovat atf genomföra kan man bara konstatera - vilket flerahar gjort i den här debatten - aft det är de svaga grupperna i samhället somfår betala. Det är de arbetslösa, de sjuka, de handikappade - och degamla, som med sin idoga flit har byggt upp vårt samhälle - som skall dra dettyngsta lasset av mittenregeringens, för att inte säga , s. k.besparingsförslag. Ser vi oss om i vårt samhälle har vi inte svårt attupptäcka stora brister överallt. För att ta ett enda exempel, som är ganskanäraliggande, har vi fått erfara hur järnvägstrafiken har klappatihop, hur av pendeltågen har stått stilla ibland, hur gator, vägar ochtrottoarer har korkats igen av is och snö; detta som 150 000människor, däribland 60 000 ungdomar, går utan arbete och kostar samhälletenorma belopp i form av arbetslöshetsunderstöd och uteblivna skatteinkomster.Det är klart att vän av ordning då kan fråga sig varför man i all sin dar inteförsöker göra någonting åt detta. Varför inte i stället ge dessa människorarbete, när det nu finns möjligheter att skaka fram arbeten - särskilt när manvet att de arbetslösa inget hellre önskar än att få ett jobb! Här har borgerliga regeringar lagt fram det enasparpaketet efter det andra, men resultatet har bara blivit attbudgetunderskotten ökat med ca för varje besparingspaketsom presenterats. Alla måste väl snart inse att denna ekonomiska politik harhavererat. Visst måste vi spara - det säger vi socialdemokrater också - men nuhåller vi på att spara oss till döds i vårt land, om besparingarna skall drivasefter de borgerliga modeller som praktiseras. Regeringen har däremot inga svångremmar att erbjuda tillkapitalägare, börsspekulanter och aktieägare. Dessa grupper har blivit ettslags frälse som slipper åtstramningar. I stället göder man f. n. den svenskaaktiebörsen med bl. a. generösa avdrag för aktievinster, skattefonds- ochaktiefondssparande. Detta senare håller på att utveckla sig till en Ebberödsbank för statens räkning. Som vi har påvisat i vår motion om den ekonomiskapolitiken är de höga kurser som vi nu har på fondbörsen inte föranledda av tronpå svensk industri och svenskt näringsliv, utan de beror på de skatteförmånersom är knutna till skatte- och aktiefondssparandet. Det är ju, som har påpekats i denna debatt, pådet sättet att av de ca som dessa sparformer har dragit tillsig sedan de infördes har staten - dvs. skattebetalarna - bjudit på hela 2miljarder kronor i form av skattesubventioner. Det finns dessutom inget somhelst bevis för att det skulle vara fråga om något nysparande i det härsammanhanget, utan det är i stor utsträckning sådana medel som flyttats överfrån andra tidigare konton, dvs. från redan befintliga sparformer. Det finns nu ca 300 000 sådana skattefondskonton i landet,som till är skattesubventionerade. Man har startat en stor annonskampanj itidningspressen överallt i landet för att försöka öka antalet konton till 500 000-det är en målsättning. Även i den annonskampanjen ligger det skattemedel, somhar förts över via lönesparkommittén. Jag tycker inte det finns anledning att idetta skattesubventionerade system lägga ned ytterligare skattepengar på reklamkring detta system. Man kan verkligen fråga sig vad som skulle hända med vårtlands ekonomi och med aktiebörsen, om alla inkomsttagare - ca 4 10 RiksdagensprotokoU 1981/82:72-74 miljoner - skulle utnyttja dessa förmåner och möjlighetenatt gå in i detta skattefondssparande. Vad skulle det innebära för samhället,och var skulle vi då hamna? Det är en fråga som jag gärna skulle vilja ställatill landets ekonomi- och budgetminister . När han i går deltog idebatten, hade han inte ett ord att säga om sin egen budget, som han nysspresenterat för . Hans anförande var en allmän jeremiad motlöntagarfonder och ett försvar för skattefondssparandet. Det är ganskamärkligt. Det är nog första gången i historia som en budget- ellerfinansminister inte har haft något att säga om sin egen budget i riksdagensallmänpolitiska debaU. Vi kan nu konstatera att de borgerliga regeringarnassysselsättningspolitik kapitalt har misslyckats. Detta kan man se av deständigt ökande arbetslöshetssiffrorna och antalet varsel omdriftsinskränkningar som hopar sig hos länsarbetsnämnderna runt om i landet. har förklarat attarbetslösheten blir betydligt värre än vad regeringen räknat med ibudgetpropositionen. Och det finns all anledning att fästa större avseende vidden ansvariga myndighetens bedömningar än vid de fromma förhoppningar somkommer till uttryck i mittenregeringens budgetproposition. Det är obegripligt aft regeringen i detta bekymmersammaläge fortfarande vägrar att använda byggande och investeringar för framtidensom motor i vår ekonomi. I fider med ökad skuldsättning utomlands och storabekymmer med bytesbalansen gentemot vår omvärld är det viktigt och riktigt attsatsa på sådan verksamhet som går att klara utan nämnvärt utlandsberoende. Ensådan verksamhet är utan tvivel byggandet. Byggandet kan räknas som den mest importsnåla verksamhetsom vi i vårt land kan syssla med. Vi kan skaffa fram kapitalet. Vi har gott ombyggarbetskraft, och de flesta råvarorna finns inom landet. Det är i stort settbara att bestämma sig för att sätta i gång. byggdes det bara drygt 40 000 lägenheter ivårt land. Och regeringen räknar i budgetpropositionen med att det underinnevarande år kommer att byggas ännu färre, kanske bara 35 000 lägenheter. Detta sker som byggnadsverksamheten även påandra områden i samhället dras ned kraftigt, t. ex. väg- och brobyggande,industribyggande och övrigt byggande inom offentlig sektor. Får denna negativa utveckling på byggområdet fortsätta,riskerar vi att med tiden bli utlandsberoende även på detta område. Vi skulleinte längre ha kvar en fungerande byggindustri efter det att den kvalificeradearbetskraften hade tvingats över i annan verksamhet och rekryteringen av nybyggarbetskraft upphört. Och den omfattande byggmaterialindustrin i vårt landskulle få stora svårigheter att över huvud taget överleva. En ökad satsning på byggande har betydandespridningseffekter på annan verksamhet i samhället. Det ger jobb inomtransportsektorn, metallindustrin, byggmaterialindustrin och möbeltillverkningen.Man brukar räkna med att varje byggnadsarbetare som är i produktion ger jobb åtytterligare fre anställdainom andra sektorer av näringsHvet. a. , det län som jag representerar,har vi en betydande koncentration av industri som är starkt beroende avverksamheten inom byggsektorn. Det alltför låga byggandet i landet har medförtinskränkningar inom möbeltillverkningen, isolermaterialindustrin samt jord- ochstenindustrin. Det bör i sammanhanget påpekas att över hälften av devarsel om driftsinskränkningar som ligger hos länsarbetsnämnden i Skaraborgslän, vilka f. n. berör 6 760 personer, återfinns i den industri som är beroendeav byggnadsverksamheten. Det bör vidare påpekas att närmare 700 byggnadsarbetareredan nu går arbetslösa bara i , vilket innebär av samtligabyggnadsarbetare. Och detta är siffror som ständigt växer. Jag tror att detbara är som har en högre andel arbetslösa byggnadsarbetare. Med hänsyn till denna dystra utveckling på byggområdetmåste statsmakterna och främst regeringen nu ta sitt ansvar och på nytt satsapå byggandet som motor i vår ekonomi. Vi har definitivt inte råd med att görabyggindustrin till en ny krisbransch, vilket vi är på väg att göra med dennautveckling. Att bygga för framtiden är ett mycket bra sätt att börja ta vårtland ur den ekonomiska krisen. Antalet arbetslösa i närmar sig nu 6 000,vilket betyder att av arbetskraften går utan arbete. Det är en siffrasom ligger klart över riksgenomsnittet. Det här är utomordentligt nedslåendeför vårt län, som fidigare haft en stabil arbetsmarknad. Ungdomsarbetslösheten, herr talman, är den värstakomponenten i detta avseende. Ungdomsarbetslösheten är ett socialt ont, sommåste bekämpas med alla tillgängliga medel. Av de 6 000 arbetslösa som jagredovisade för är nästan hälften ungdomar . Händerdet ingenting för deras del snart, i och på andra håll i landet,riskerar vi att få en social utslagning av dessa ungdomar som gör att de kanskealdrig någonsin får fotfäste på arbetsmarknaden - inte ens i ett bättresysselsättningsläge. Därför är det oerhört viktigt att man nu verkligen tar tagi dessa problem och ser till att i första hand våra unga får meningsfulla jobb,om de skall ha någon chans att klara det hårda liv som de kommer att möta. 106KNUT (): Det råder i huvudsak balans mellanutbud och efterfrågan på bostäder, trots det förhållandevis lågabostadsbyggandet. Bostadsbrist i mer traditionell mening är ett problembegränsat till ett mindre antal kommuner, framför allt i . Även om det inte nu föreligger bostadsbrist finns det allanledning att upprätthålla en sådan nyproduktion och saneringsverksamhet att enbristsituation inte uppkommer. Det allvarliga är emellertid att dagensbostadspolifik inte möjliggör ett ökat bostadsbyggande, än mindre ett byggandeanpassat till människornas önskemål. Produktionskostnaden för ett bostadsbyggande ienlighet med gällande föreskrifter uppgår fill ca . per kvadratmeter.Kostnaden för staten blir genom nuvarande system med generellaräntesubventioner mycket hög för varje nyproducerad bostad. Även konsumentenupplever sin direkta boendekostnad som hög. Inuvarande samhällsekonomiska situation är en av förutsättningarna föråterställd ekonomisk balans att statens och kommunernas utgifter anpassas tillvårt lands reala resurser.