prot · G50935 · 1981-12-31 00:00:00 — Mindre lokaler,naturligt belägna i barnens hemmiljö, kan vara till fördel förverksamheten, eftersom kvaliteten i barnomsorgen i hög grad bygger på samspeletmellan barn, personal och föräldrar, på samspelet inom personalgrupperna och påhur dessa - med hänsyn till ålder och tidigare yrkeslivserfarenhet, som detstår i propositionen - är sammansatta. Likaså är kontinuiteten i verksamhetenmyckel viktig ur kvalitetssynpunkt, liksom stabila vuxenkontakter är ett annatmycket viktigt kvalitetskrav. Daghemmen är i stort sett dimensionerade förheltidsutnyttjande. De resurser som vi har och de resurser som kommer attstå till vårt förfogande måste utnyttjas så, att så många sommöjligt av dem som står utanför barnomsorgen men som efterfrågar platserdär också kan få sådana. Hur ser då efterfrågan på barnomsorg ut? Ja, del framgårju av propositionen, men jag skall ändå ta upp några siffror här. Den undersökning som SCB har gjort på uppdrag avsocialdepartementet visar i vilken utsträckning barnfamiljerna önskar få del avsamhällets barnomsorg. Undersökningen visar att barnomsorg efterfrågades avhälften av alla förskolebarn, vilket motsvarar 348 000 förskolebarn. Av dessaönskades plats i daghem för 219 000 barn, i familjedaghem för 122 000 barn ochi övrigt barnomsorg för 5 000 barn. En annan viktig fråga - som aktualiseras i dennaundersökning och redovisas i propositionen och som är väsentlig för planeringenoch utnyttjandet av barnomsorgen - är vilka vistelselider som efterfrågas.Undersökningen visar att eller 226 000 av de 348 000 för vilka barnomsorgefterfrågades behövde fyra eller . Av dem behövde 194 000barnomsorg under minst och 32 000 omsorg mindre tid än femtimmar per dag, medan 85 000, eller , behövde omsorg en pervecka, och 28 000 behövde en mer oregelbunden omsorg. Denna undersökning visar med all tydlighet alt barnomsorgsbehovetär starkt varierande. Detta måste innebära att planeringen också måste skeutifrån det behov som föreligger. Behovet varierar mellan olika kommuner menockså mellan olika delar inom en och samma kommun. Därför måste vi ha störreflexibilitet i barnomsorgen i fråga om lokaler och barngruppernas storlek, bl.a. med hänsyn till barnens vistelsetider osv. Ett kvalitetskrav som ofta förs fram gällerpersonaltätheten. Antalet barn per anställd har successivt minskal i medeltal,och 1979 var 4,1 barn per årsanställd i daghemmen. Kostnaden per plats var 1980enligt uppgifter från . Många daghem haren beläggning på , och det innebär en högre kostnad per barn.Om en kommun har en beläggning på motsvarar det en kostnad per barn och årpå ca . Såsom statsbidragen är utformade försvårar de etteffektivt utnyttjande av daghemsplatserna. Det som förvånar mig är att man närdet talas om utbyggnaden av daghemsplatserna aldrig talar om utnyttjandet avdaghemsplatser - det är ju ändå en mycket väsentlig fråga. sade ändock här det positiva alt det förslagsom ulskottet lägger fram kan innebära en bra barnomsorg - jag troratt orden föll på det sättet. Det var ju ändå ett erkännande. Men när IvarNordberg går ut sä hårt mot propositionen dä det gäller normer ochrekommendationer och talar om att det som utskottet har skrivit är ett svidandenederlag för eller underbetyg åt propositionen vill jag säga till jag faktiskt tycker att har anledning att tala med litetmindre bokstäver. Socialdemokraterna har ju ett förflutet i denna fråga somabsolut inte är något att skryta med. Jag tog upp frågan om deltidsförskolan litet grand, menjag skall inte utveckla detta, för denna fråga kommer att taupp i sitt inlägg. Det beslut som vi skall fatta här om någon timme innebären klar decentralisering. Vi överlämnar beslutanderätten om hur barnomsorgenskall utformas till kommunerna själva, eftersom det ju ändock är de som bästvet hur den skall ordnas. Det är de som känner de lokala förhållandena och detär kommunerna som kan organisera förskolan med hänsyn till varje situation sområder och med hänsyn till barnens behov i resp. kommun. Denna frihet innebärnaturligtvis ett stort ansvar för kommunerna, och jag förutsätteroch är övertygad om att kommunerna i nära samråd med personal och föräldrar välkommer alt förvalta detta ansvar. Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan. 19 () replik: har vi haft möjligheten att avlyssna dels dennuvarande socialministern, dels två f. d. socialministrar. Alla tre har ställtupp för att försvara den föreliggande propositionen och framför allt förslagetom nytt statsbidragssystem. Jag måste säga att den senaste argumenteringensannerligen inte gjorde systemet bättre än det har varit. Jag kan trösta med att min personliga troär att detta förslag över huvud laget aldrig behöver sättas i sjön, utan att vikommer att få en socialdemokratisk valseger nästa gång. Detta kommer att garanteraatt ett nytt förslag till statsbidragssystem kommer att presenteras ,och då behöver vi inte befara de allvarliga konsekvenser som i annat fallskulle kunna föreligga om det nuvarande förslaget skulle gå igenom. Jag vill sedan i och för sig gärna lacka att han rättade mig när jag påpekade vilken stor enighet som rådde när detnuvarande statsbidragssystemet genomfördes. Det är riktigt att centernframförde det krav som han själv här åberopade. Jag är som sagt tacksam för attRune rättade mig på denna punkt. Det är kanske detta krav som utgörgrunden för det förslag som ligger på bord. Sedan tyckte att det var bra att jag hadepekat på att det rådde enighet i utskottet beträffande stora delar avbetänkandet. Det gör det ju, bortsett från statsbidragssystemet. Men jag villhävda att den enigheten mera grundar sig på de förslag och krav som bl. a.reses i de socialdemokratiska motionerna än på vad som tas upp ipropositionen. 20INGA (vpk) replik: sade att det i debatten varitmera irritation än saklighet. Det är väl sant till hälften. Det har varitirritation, men det har också varit en stor saklighet i debatten ombarnomsorgen när del gäller att kritisera det förslag som framlagts från olikautgångspunkter. säger att de statliga delaljreglerna harlagt hinder i vägen för en bättre kvalitet inom barnomsorgen. Man tar alltsåden statliga detaljregleringen som ett alibi för att slippa fatta beslut ombindande normer som skulle garantera en bra barnomsorg. säger vidare alt fler platser skall kunnaordnas inom redan befintliga daghem. Vad innebär del? Detinnebär, som jagförsökt säga i tidigare inlägg, att i barngrupperna skall flera barn pressas ininom de beflntliga resurserna, när det i stället behövs mindre barngrupper änvad som finns på många ställen . All tillgänglig forskning visar också påbehovet av att barngrupperna inte görs alltför stora och på att det behövs enökad personaltäthet. säger att kvalitet inte bara är ytnormeroch personaltäthet minsann! Jo, de är mycket viktiga hörnstenar i fråga omkvaliteten. Tillgångentill väl utbildad personal i tillräckligt antal är en av de viktigaste Nr35 hörnstenarna. Barngruppernas storlek är en annan viktig hörnsten. Frågan Onsdappn den om ytor är, liksom frågan om sex timmars arbetsdag, en viktig hörnsten när jr pcvprnher 1Q81 det gäller kvaliteten. kommer sedan tillbaka till debatten om attplatserna inom barnomsorgen inte utnyttjas på rätt sätt. Det finns faktiskt enundersökning som visar att frånvaro som gör att man inte utnyttjar resurserna -som det heter - och som beror på sjukdom, semester, mormorsbesök osv. kanhållas låg om endast heltidsplaceringar accepteras och om det inte förekommernågra outnyttjade platser. Man kan ändå inte i dessa fall komma upp till ettplatsutnyttjande som är mer än högst . Det är alltså fråga om en naturligavgång när del gäller den faktiska närvaron, och jag tycker att vi bör kommaihåg det i denna debatt, där det gång efter annan klagas på att barnen inte ärnärvarande som de borde vara. De kan faktiskt inte vara närvarande från halvsju till sex -och inte heller kanmena att de skall vara det. Jag skulle vilja fråga RuneGustavsson, liksom jag frågade : Vad är orsaken tillhelomvändningen när det gäller att garantera en bra kvalitet inom barnomsorgen?Vad är den verkliga orsaken till alt man nu struntar i dessa frågor? 21RUNE () replik: Jag försvarade här detta nya förslag tillnytt statsbidragssys-lem, , men jag är inte så prestigebunden somIvar tycks vara, utan jag kan tänka mig att om inte detta syslemfungerar får vi tänka om. Men vill tydligen hålla kvar det systemsom inte fungerar. Jagvill sedan säga till ; Ta inte ut segern iförskott! Vi har val . Underförstått var kontentan av IvarNordbergs anförande följande: Om det skulle bli så att vi vinner valet, säskall inte de kommuner som icke har statsbidrag till deltidsförskolan troatt de kommer att fä det i och med en socialdemokratisk seger. Jag sade, , att det var mer av indignation än avsaklighet i debatten. Och den indignationen har lett till irritation. Detförstår jag mycket väl, därför alt ju inte är sen att spela uppindignationsnummer, bl. a. från denna talarstol. Jag har sagt att vi skall utnyttja de resurser som finns idaghemmen , därför all daghemsplatserna inte utnyttjas på det sätt som deborde. Vi måste se till att befintliga resurser utnyttjas. Det innebär att vimed de daghem som vi har skall kunna bereda fler barn som slår utanförbarnomsorgen tillfälle alt utnyttja denna. Sedan rekommenderar också jag - hartidigare gjort det - att läsa vad utskottet har skrivit omkvalitetsfrågorna. 22IVAR () replik: kanske inte lyssnade, men jagsade redan i mitt huvudanförande att om vi vinner valet, så kommer vi att läggafram ett nytt förslag. i den senaste repliken sade jag att jag tror att vivinner valet. Och behöver inte det här förslaget, som stårbakom, sättas i sjön. Det är i och för sig riktigt att de kommuner som RuneGustavsson talar om inte kommer alt få ett förbättrat stöd viastatsbidragssystemet med mindre än alt de bygger ut barnomsorgsverksamheten iövrigt. Men i den mån de kommunerna är i behov av stöd på olika sätt, har viatt använda oss av regionalpolitiken, av skatteutjämningspolitiken eller andrainstrument. Jag vill sluta med att konstalera alt kontentan av det somRune sade blir att han är beredd alt ta från 15,2 milj.kr., från 6,3 milj. kr., från 7,6 milj. kr., från 9 milj.kr., från 6 milj. kr., från 10 milj. kr. och från den härregionen totalt sett över 200 milj. kr. Det är alltså vad ståroch talar sig varm för. 23INGA (vpk) replik; För sedan besökte jag Västerås.Också där skulle man utnyttja befintliga resurser bättre. Man hade ett förslag- och det har diskuterats i andra kommuner också, har jag hört. Jag talade medpersonal på en barnstuga om det här. Barnen i fritidshem är ju väldigt hårtansatta i den här besparingsjakten. Förslaget skulle få den effekten att barnenpå morgonen skulle gå till ett ställe och möta en grupp av barn och nyalokaler. , Sedan skulle de gå till skolan och därefter till sitt fritidshem.Barnen skulle alltså bollas mellan tre grupper. Att "utnyttja de befintliga resurserna bättre"innebär således att man i många stycken behandlar barn som om de vore tennsoldater. Jag skulle vilja fråga : Förstår inte vad det här innebär för barnen - att det är väldigt dåligt för barnen? Det är en effekt när detgäller orden "alt utnyttja befintliga resurser bättre". Förstår RuneGustavsson inte vad det innebär för barnen? Förstår han inte att det innebär en kraftig kvalitetsförsämring för barnen? Om inte har han väldigt litet insikt i frågan och väldigt litet fantasi. skulle jag vilja säga att det faktiskt är så,att barnen är vår framtid. Barnen måste få kosta. Det har här sagts från KarinSöders sida att det faktiskt, om man nu skall räkna i kronor när det gällerbarns hälsa och framtid, är samhällsekonomiskt lönsamt att göra på detta sätt.Jag skulle vilja hävda att barn måste få kosta. Vi får inte räkna såkortsiktigt som man nu tvingas göra ute i kommunerna, därför att vi fattarbeslut i denna fråga här i . Sedan har jag inte fått något svar från ochfolkpartiet på frågan varför man har ändrat sig så enormt när det gällerkvalitetsfrågorna. Jag beklagar, men jag har läst och läst detta betänkande,och ändå hittar jag ingen förklaring till den här undanflykten ochhelomvändningen. 24RUNE () replik; Nr 35 Jag vill till IvarNordberg bara säga att jag inte har talat för en Onsdapen den kommun elleren liten grupp av kommuner. Jag har talat för att vi skall skapa jcnr,vprnhpr 1981 rättvisa mellan kommunerna. Och de resurser som finns i fråga om statsbidragskall delas rättvist, så att inte en del kommuner helt får bekosta den härverksamheten med egna kommunala medel, utan att staten träder in. Sedan ; Jag rekommenderar att resarunt och diskutera litet grand ute i daghemmen och inte bara göra det inom ettlitet område. Då tror jag att skall finna att det är betydanderesurser som inte utnyttjas bl. a. på grund av de alltför detaljregleradebestämmelserna. Barnen är vår framtid, och de måstefå kosta. Javisst, det är ju därför som vi prioriterar verksamhet av det härslaget. Men vi kommer ändå inte ifrån den ekonomiska biten. Vi måste ju se tillatt de medel som ställts till förfogande används på det bästa sättet samt attde som inte får del av samhällets barnomsorg bereds den möjligheten. 25ANN-CATHRINE (); Propositionen om förenklade statliga reglerinom barnomsorgen understryker kommunernas ansvar för barnomsorgen. Det är ettstort och viktigt ansvar för utformningen av och kvaliteten på verksamheten,ett ansvar som jag är övertygad om att kommunerna kommer att förvalta väl.Familjen har huvudansvaret för barnens fostran och trygghet. Barnomsorg i olikaformer är ett viktigt komplement till familjen och ett nödvändigt stöd förföräldrarna. Det ligger ju i kommunens eget intresse att ge kommunens barn enkvalitativt bra och pedagogisk omsorg samt trygg uppväxttid. Möjligheterna attåstadkomma god kvalitet ökar också i och med att den statliga detaljregleringenslopas och man ges möjlighet att finna förnuftiga och goda lösningar anpassade efterbehov och omständigheter. Särskilt ylnormen har varit ett direkt hinderför kloka, lokala lösningar. Den s. k. tvåtredjedelsregeln har förorsakat mångaproblem. Kommunerna har lång erfarenhet av barnomsorgen. De känner bästtill behov, omständigheter och förutsättningar och bör vara bäst ägnade attbedöma hur barnomsorgen skall utformas samt hur de skall möta den efterfrågansom finns. Dessutom säger socialutskottet i betänkandet att det börankomma på socialnämnden i varje kommun att fastställa riktlinjer för detpedagogiska arbetet inom förskolan i kommunen. Det är nödvändigt att personalenfåren mer preciserad målsättning för sitt arbete och klara riktlinjer förverksamhetens innehåll. Regeringen bör enligt utskottet lägga fram enredovisning rörande målsättning och riktlinjer för . Genom mer preciserade mål och riktlinjer får kommunernaett gott stöd i arbetet med att vidareutveckla barnomsorgsverksamheten och attskapa god kvalitet. Ett sådant pedagogiskt program är vad vi från moderat hållkrävt . 6 protokoll 1981/82:34-36 Väl utbildad personal är viktig för kvaliteten ibarnomsorgen. Det är därför angeläget att understryka vikten av att kommunernaanställer personal som är utbildad för barnomsorgen, och att personal som äranställd men som inte genomgått utbildning får möjlighet att göra detta.Eftersom tillgången på utbildad personal successivt ökar, är det möjligt förkommunen att på det sättet slå vakt om kvaliteten i verksamheten. Propositionen föreslår att statsbidraget skall utgå av kommunens bruttokostnader. I bidragsunderlaget får ingå kostnader för daghem,fritidshem, familjedaghem, deltidsförskola och öppna förskolor. Detta innebäratt det blir större neutralitet i fråga om bidrag till olika former av kommunalbarnomsorg och att deltidsförskolan och öppna förskolor får statsbidrag, vilketär mycket positivt. Deltidsförskolan har en viktig pedagogisk och socialfunktion. Det är av mycket stor betydelse alt barn får en samladpedagogisk gruppverksamhet som förberedelse inför skolan, något som ocksåframhålls i en motion av och . Att den öppna förskolan får statsbidrag kommer attinnebära en stimulans till utbyggnaden. Den öppna förskolan är en viktig del ibarnomsorgen, och den innebär bl. a. ett betydelsefullt komplement tillfamiljedaghemmen. Den är också viktig för barn och hemmavarande föräldrar. Att särskild regel enligt betänkandet kommer atttillgodose enskilda institutioner är betydelsefullt ur kvalitets- ochvalfrihetssynpunkt. En av förutsättningarna är att verksamheten är angiven ikommunens barnomsorgsplan. Jag vill därför framhålla vikten av att kommunernatar med de enskilda institutionerna i sina barnomsorgsplaner. De enskildainstitutionerna utgör en mycket värdefull del i barnomsorgen. De nya reglerna innebär att det blir större likställdhetmellan olika former av barnomsorg, och med detta följer störrevalfrihet. Visserligen återstår mycket innan total rättvisa och valfrihetåstadkoms för barnfamiljerna. a. måste skattesystemet ta hänsyn till hurmånga som skall leva på inkomsten. En vårdnadsersättning till småbarnsföräldrarskulle ge valfrihet mellan vårdarbete i hemmet och förvärvsarbete ellermöjliggöra en kombination av förvärvsarbete och vårdansvar och valfri form avbarnomsorg. Likaså bör avdragsrätt för styrkta barntillsynskostnader införas.Men den här reformen är ett steg i rätt riktning. Inte förrän man har skapatförutsättningar för reell valfrihet vet vi egentligen vilka behov och önskemålbarnfamiljerna har. Vad vi vet är att alla familjer inte är lika.Familjer och barn har olika behov, och för att möta dem måste vi skapa såmycket valfrihet och variation som möjligt. Familjerna får inte styras. Vimåste ha barnens bästa som riktmärke. Familjepolitiken måste vara inriktad påatt ge valfrihet och rättvisa mellan olika sätt att fördela värdarbete ochförvärvsarbete och mellan olika former av barnomsorg. Jag vill understrykavikten av att familjeekonomiska kommittén möjligt redovisar sinaöverväganden när det gäller en vårdnadsersättning. I propositionen föreslogs dock att det nya systemet skulleträda i kraft . Från moderat håll har framhållits i motion1980/81:2215 av ElisabethFleetwood och att de nya reglerna då skulle innebära storaekonomiska och även andra svårigheter för kommunerna, eftersom beslutet medanledning av propositionen fattas så sent att kommunerna inte hinner anpassasin verksamhet efter den. I och med att det moderata kravet på att det nyastatsbidragssystemet skall uppskjutas till tillstyrkts avsocialutskottet, får kommunerna på sig. De nya reglerna innebär ju attkommunerna får möjlighet att mycket effektivare utnyttja sina resurser.Kommunerna kan effektivisera sin barnomsorgsverksamhel utan att hindras avregelsystem som binder verksamheten i vissa organisatoriska former somegentligen inte har något värde i sig. Det system vi har har medfört svårigheter ochkrångel just på grund av den statliga detaljregleringen, och därför kan enminskad statlig reglering leda till en förenkling av både den statliga och denkommunala administrationen och därmed också till besparingar. Kommunerna kanockså lättare anpassa barnomsorgen till de krav, omständigheter och behov somfinns i den enskilda kommunen. Men för att underlätta förändringar ochförenklingar innan de nya reglerna träder i kraft föreslårutskottet, med stöd av sin initiativrätt, att regeringen skall kunna ge dispensfrån den s. k. tvålredjedelsregeln vid beräkning av statsbidraget . Enligt propositionen kan bidragsnivån behöva omprövas dåeffekterna och erfarenheterna av det nya systemet kan överblickas. Utskottetframhåller att man därvid särskilt bör bedöma vilken effekt spärregeln haft,vilket jag anser viktigt att undersöka. Även i övrigt bör konsekvenserna avreglerna övervägas, bl. a. effekterna för kommuner som redan nu har en välutbyggd omsorg på heltid. Delta är naturligtvis nödvändigt, även om jag ärövertygad om att den minskade statliga regleringen av barnomsorgen kommer attge kommunerna så goda möjligheter till effektivisering och anpassning attkommunerna kommer att klara av sitt ansvar för barnomsorgen på ett mycket brasätt, i synnerhet som ikraftträdandet skjutits till . Isamband med utvärderingen bör möjligheten att göra en viss del av statsbidragetpreslationsrelaterad övervägas, dvs. att bidraget utgår per barn ibarnomsorgen. Bidraget bör då alltså utbetalas per barn som får tillsyn inomramen för den kommunala barnomsorgen med samma belopp oa/sett tillsynsform.Bidraget skulle kunna utgå med helt resp. halvt bidrag för hel-resp.deltidsplatser. Om detta har hemställts i en motion av m. fl.Motionen säger bl. "Fördelen med det av oss förordade prestationssystemetär uppenbar. Det stimulerar kommunerna till rationellt resursutnyttjande ochmedger möjlighet till god omsorg om ett större antal barn till en givenkostnad. Kommunerna får största valfrihet. Enskilda initiativ, t. ex. förskolori ideell, eller annan enskild regi, blir än mer lönsamma att inrangerai barnomsorgsplanerna. Det är i nuvarande trängda ekonomiska läge synnerligenangeläget att ta vara på enskilt bedrivna komplement till den kommunalabarnomsorgen. Frän kommuner som anlitar enskilda förskolor är det omvittnat attkostnaderna för driften av dessa ligger synnerligen mycketlägre än i de rent kommunala förskolorna. Det kan t. ex. röra sig om halvakostnaden utan att krav på kvaliteten i omsorgen behöver efterges," Det är därför betydelsefullt att utskottet klart har sagtatt möjligheterna och effekterna av att i vart fall viss del av statsbidragetgörs preslationsrelaterad bör belysas. Motion 1980/81:714 av och Ann-CathrineHaglund behandlar frågan om huvudmannaskapet för fritidshemmen. Vi anser attdet är angeläget att undersöka huruvida en ändring av huvudmannaskapet förfritidshemmen skulle underlätta samarbetet mellan olika fritidshem och skolanoch därigenom medföra ett smidigare genomförande av den samlade skoldagen. Detär därför positivt att utskottet anser att regeringen bör överväga vilka konsekvenserden samlade skoldagen får för fritidshemsverksamheten. Jag vill dock här betona att det är viktigt att allaresurser för barn och ungdom som över huvud taget finns i en kommun samordnasoch att det är samsyn och samverkan mellan olika personalkategorier. Del ärinte bara för den samlade skoldagens skull som samverkan är nödvändig, utan detär för barnens och ungdomarnas skull. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. 26KARIN (); I socialutskottets betänkande 1981/82:1 haren stor mängd motioner rörande barnomsorgen behandlats. Intresset för ochkravet på en god barnomsorg är syftet med dessa motioner. Huvudskälet tillbetänkandet är dock den proposition som lämnades till och sombehandlar bl. a. regelsystemets förenkling. För alla som praktiskt handlagt det nuvarandestalsbidragsförfarandet ute i kommunerna upplevs de förenklingar som blirmöjliga som mycket välkomna. Möjligheten att utnyttja befintliga resurser iform av småhus och lägenheter störs då ej längre av hinder i form av onödigtdyra ombyggnader. Kommunerna har en bred erfarenhet avbarnomsorgsverksamhel. I samarbete med personal och barnens föräldrar finnsalla förutsättningar för att en god kvalitet för barnens bästa erhålls. Verksamheten har inte vuxit i den utsträckning somplanerats. Detta till trots har barnomsorgen en mycket snabb tillväxt ute ikommunerna. Detta har för barnens del i alltför stor utsträckning inneburit attkvaliteten i barnomsorgen ej alltid varit hög. I ulredningsbetänkandet Bradaghem för små barn beskriver man personalsituationen i ett flertal kommunerunder uppbyggnadsskedet. Personal flyttar ofta mellan olika daghem. För barneninnebär delta att personal försvinner och ersätts av ny som i sin tur snartförsvinner. Personalen som arbetar i barnomsorgen är ung och relativtnyutbildad och tillhör alltså själv i stor utsträckning kategorinsmåbarnsföräldrar. Personalomsättningen har varit störst i storstadsregionernaoch då ofta i de områden där barnen också har de största sociala problemen.