prot · G509154 · 1981-12-31 00:00:00 — Biotekniken räknas länderemellan alltmer som ett strategiskt insatsområde, och det kan försvåra utbudet.Vad jag tycker är angeläget är att vi får till stånd en kommunikation mellanforskare och mellan länder och även att vi får tillfälle att ge uttryck föri-ländernas sohdaritet med när det gäller dessas problem. Jag serdet som mycket viktigt att ett litet neutralt, alliansfritt land som Sverigefår vara ledande på området. Överläggningen varhärmed avslutad. 7 § Svar på fråga1981/82:398 om åtgärder för en bättre lönsamhet vid i delsom jag har möjlighet att åstdkomma en ändring i industridepartementets beslutden så att amorteringskravet lindras för Bruk inomASSI, dels om jag vill medverkafill att får en större del av sitt Omåtgärder för en bättre lönsamhet vid i råvarubehov tillgodosettfrån domänverket och därigenom bättre konkurrenskraft. InomASSI har en större investering genomförts. Investeringen harfinansierats genom ett statligt fillskott på 275 milj. kr. och genom ettstatligt lån på 275 milj. kr. med villkorlig amorterings- ochräntebetalningsskyldighet. Detta innebär att behöver amortera och betalaränta på lånet först då verksamheten i visar överskott. Jag anserinte att det nu finns någon anledning att ändra på villkoren för lånet. Jagvill i sammanhanget erinra om att jag har filisatt en arbetsgrupp med uppgiftatt studera vissa frågor inom . Arbetsgruppen skall bl. a.lägga fram förslag om hur Statsföretagsgruppens och däribland ASSL.skapitalbehov skall tillgodoses. Resultatet av arbetsgruppens arbete kommer attföreligga . Fråganom eventuell ökad råvaruförsörjning från domänverket till brukavgörs av företagen på egen hand. Dessafrågor kan emellertid komma att beröras i ett annat sammanhang. Som bekant hardomänverkets generaldirektör i uppdrag att utarbeta förslag till samverkanmellan och samt domänverket. Jag utgår ifrån att även frågan om denstatliga skogsindustrins virkesförsörjning kommer att studeras i dettasammanhang. 33 (): Jag får tacka industriministern för svaren på mina två frågor omverksamheten vid . Beträffandedet villkorslån på 275 milj. kr. som i dagens läge avsevärt försvårarkapitalförsörjningen när det gäller nya och vinstgivande investeringar, hadejag kanske hoppats på ett något positivare svar. Det förefaller som omStatsföretag hamnat i en byråkratisk stelbenthet. Att avkräva ett företag av vinsten i amortering, när pengarna behövs för en tillfällig satsning påett projekt som beräknas ge mycket god utdelning och spara olja för10 milj. kr. tycks mig i högsta grad tvivelaktigt. Tyvärr har ju inteföretaget befogenhet att ta upp lån på den vanliga kapitalmarknaden. Detfinns emellertid i industriministerns svar en uppgift som inger förhoppningar,nämligen att den inom tillsatta arbetsgruppen skall kommamed positiva förslag till lösningar på bl. a. ASSLs kapitalbehov i Karlsborg.Men det är faktiskt bråttom för att man inte skall missa en god utveckling. Svaretpå den andra frågan tolkar jag som en ljusning i den dystra situationen. ASSIKarlsborg tvingas importera virke - och till ett pris av . Motsvarande priser påinhemskt virke har varit . Denna import haråsamkat en förlust på mellan 40 och 50 milj. kr. hardet ävenledes statliga domänverket sålt avsevärda kvantiteter virke tillföretag utanför Statsföretagsgruppen. Nog borde väl statens skogar i förstahand komma den statliga förädlingsindustrin till del. Migveterligt finns det ingen annan företagsenhet än Statsföretag som säljerbilligt virke fill konkurrerande företag, som man själv importerardyr råvara. Jagkommer att med stort intresse följa den nye generaldirektörens åtgärder i dennafråga. Jag vill också ställa ettpar följdfrågor: Har industriministern möjlighet att beträffandevillkorslånet påverka Statsföretag att bevilja en tillfällig dispens frånkravet på att av vinsten skall användas till amortering? Hur fort kan förslaget om samverkan mellan ochdomänverket väntas föreligga? Jag kan som svar på de båda kompletterande frågorna säga att därklarnar perspektiven . Det är ju så att den arbetsgrupp som sysslar medatt se över Statsföretags organisafion i samband med den nödvändiga finansiellarekonstruktionen skall ha ett resultat klart . Jagräknar med att generaldirektör översyn av möjligheterna tillsamverkan mellan de statliga skogsintressena också skall föreligga vid sammatidpunkt. Fårjag sedan rent allmänt också säga att frågan om finansiering av dotterbolagtill Statsföretag liksom frågan om investeringar och andra angelägenheter somgäller i egenskap av dotterbolag till i förstahand avgörs och handläggs av ASSLs ledning i samverkan med moderbolaget, dvs.Statsföretags ledning. Jagvill också påpeka aft Statsföretag självfallet måste ha krav på att deinvesteringar som görs inom gruppen är affärsmässiga och kan uppvisa lönsamhet. Anf.35 (): Det är klart att man måste kräva lönsamhet även i statliga företag. Densanering som har skett, bl. a. när det gäller , har ju visat att detmed konstruktiva åtgärder finns möjligheter att få lönsamhet . Allasorters arbetstagare i har i gott minne vad industriministernåstadkommit genom satsningen i . Det är deras talan jag för härbeträffande den framtida utvecklingen. Jag tror att jag vågar ta med mig hembeskedet att industriministern med synnerligt intresse följer den här fråganoch att de två svar som jag fått också innebär en förhoppning om en godutveckling. Med detta ber jag att fåtacka för svaret. Omåtgärder för en bättre lönsamhet vid i Överläggningen var härmedavslutad. 8 § Svar på interpellation 1981/82:178 och fråga1981/82:397 om har frågat mig om jag är bereddaft medverka till att frågan om ACO Läkemedel organisatoriskt och ägarmässigtlöses på ett sådant sätt att företaget kan fortleva och utvecklas som producentav billiga basläkemedel. har frågat mig dels om jag avser att vidtanågra åtgärder för att förhindra att ACO:s läkemedelstillverkning i Göteborgläggs ned, dels om jag anser det önskvärt att all läkemedelstillverkningkoncentreras fill . Jagbesvarar interpellationen och frågan i ett sammanhang. Interpellationen har framställts med anledning av aft detinom funnits planer på att sälja vissa delar av dotterbolagetACO . ACO, som omsätter ca 200 milj. kr., har en marknadsledandeställning i när det gäller receptfria läkemedel och hudvårdsmedel ochhar en stor marknadsandel bl. a. när det gäller sterila vätskor försjukhusbruk. Det är riktigt att ett förhållandevis stort företag medinriktning på billiga basläkemedel som ACO fungerar prispressande i fråga om depreparat bland vilka det finns likvärdiga artiklar. Genom att företaget har eneffektiv produktionsapparat baserad på en allmänt tillgänglig teknologiförstärkts företagets möjligheter att hålla låga priser på sitt sortiment. Jag delar den uppfattning som uttrycks i proposition1970:74 om ny organisation av läkemedelsförsörjningen m. m., där det om ACO:suppgifter sägs att ACO skall "utgöra en konkurrensfaktor inomläkemedelstillverkningen genom att särskilt ha till uppgift aft säkratillgången på neutrala basläkemedel fill låga priser". I likhet medinterpellanten ser jag det som betydelsefullt att ACO fullföljer sin uppgift.Enligt min mening kan det ske bäst genom att ACO även i fortsättningen ingår iden statliga läkemedelskoncernen, vilken ju har många gemensamma resurser somACO kan dra nytta av. Det finns infe någon konflikt mellan ACO:s affärsidéeroch övergripande målsättning å ena sidan och KabiVitrumkoncernens målsättning,t. ex. i fråga om förräntning av i företaget arbetande kapital, å andra sidan.Lönsamhetskraven är en förutsättning för en rafionell drift, vilket i sin turär den självklara förutsättningen för att ACO skall kunna fullgöra sin uppgiftsom aktiv konkurrensfaktor på den svenska läkemedelsmarknaden. För ACO, som för varje annat företag, är det docknödvändigt att successivt se över strukturen såväl i produktsortimentet som iproduktionsresurserna. För ACO:s del har defta lett fill förslag frånföretagsledningen om att lägga ned fabriken i och överföra delar avproduktionen till ACO:s fabriker i och . Genom denna åtgärdskulle likartad produktion kunna sammanföras och ACO:s sortiment av sterilavätskor få en tillfredställande lönsamhet, varigenom företaget får möjlighet attlångsiktigt och uthålligt konkurrera med importerade produkter. Jag villunderstryka att det ankommer på företagets ledning och styrelse att besluta idessa frågor. Läkemedelsindustrinär till stor del lokaliserad till . Detta förhållandekan vålla problem från beredskapssynpunkt. De myndigheter som har till uppgiftatt trygga hälso- och sjukvården i kris- eller krigssituationer har denna frågaunder uppsikt. I det aktuella fallet avses en stor del av produktionen kommaatt öveföras från till utanför . Berörda myndigheterhar därför, i yttrande till regeringen över en framställning av ACO, avstyrktatt företaget beviljas beredskapsmedel för att upprätthålla driften vidfabriken i . 37 (): Jag ber attfå tacka industriministern för svaret. Bakgrundentill min interpellation rörande situafionen i är det förhållandetatt man från de berörda personalorganisationernas sida har hävdat att detföreligger ett akut hot mot ACO som producent av billiga läkemedel för densvenska marknaden. Ettav syftena med interpellationen har varit att få en bekräftelse på att regeringenstår fast vid den tanke som bl. a. kom till uttryck i samband medförstatligandet av ACO, nämligen att det är värdefullt om samhället genom egenproduktion av billiga basläkemedel kan bidra till en fungerande konkurrens pådetta område. Jag noterar med tillfredsställelse att industriministern i sittsvar ger en sådan bekräftelse. Ettandra syfte med interpellationen har varit att peka på de problem som dennuvarande organisatoriska inplaceringen av ACO i KabiVitrum kan innebära.Enligt uppgifter från personalorganisationerna skulle det föreligga svårigheteroch motsättningar mellan den inriktning som gäller för KabiVit-rumkoncernen idess helhet och de uppgifter som ACO har. Jag har tagit upp detta i mininterpellation för att få industriministerns syn på denna icke oväsentligafråga. Dettredje syftet med min interpellation har varit aft få klarhet i omindustriministern är beredd att akfivt medverka till att de problem som jag häri korthet redovisat får en varaktig lösning. Det föreligger uppenbara skäl somtalar för att man i det här läget förutsättningslöst borde pröva frågan om enny organisatorisk lösning. Det är tänkbart att andra ägarformer skulle kunna geACO bättre möjligheter att fortleva och utvecklas som producent av billigabasläkemedel. Jag har i min interpellation pekat på möjligheterna till enanknytning fill landstingen. Men självfallet kan också andra lösningar tänkas.Det finns dock ingen anledning att här och ta ställning till hur en sådanlösning mera slutligt skulle kunna tänkas utformas. Isitt svar säger nu industriministern att ACO enligt hans mening bäst kanfullfölja sin uppgift, om företaget även i fortsättningen ingår i den statligaläkemedelskoncernen. Industriministern är därmed uppenbarligen inte hellerberedd att diskutera organisatoriska och ägarmässiga förändringar för ACO:sdel. Industriministern hänvisar tillattdet i den statliga läkemedelskoncernen finns många gemensamma resurser som ACOkan dra nytta av. Han säger vidare att det inte finns någon konflikt mellanACO:s affärsidéer och övergripande målsättning å ena sidan ochKabiVitrumkoncernens målsättning, t. ex. i fråga om förräntning av i företagetarbetande kapital, å andra sidan. Till det kan sägas att jag inte har hävdat att det skulleföreligga en konflikt. Vad jag pekat på är att det är de berördapersonalorganisationernas uppfattning att det föreligger en motsättning mellanden inriktning som gäller för koncernen som helhet och de uppgifter som ACO haroch som industriministern och jag tydligen är överens om att ACO skall ha.Enligt min mening får personalorganisationernas uppfattning indirekt ett visststöd redogörelse för det statliga företaget. Där sägs bl. a. att maninom KabiVitrum aktivt arbetar för att anpassa koncernen till en alltmerinternationaliserad verksamhet. Även om inte detta nödvändigtvis skall behövainnebära negativa konsekvenser för ACO, innesluter utvecklingen uppenbarligenproblem i olika avseenden. Jag skulle därför gärna vilja att industriministernredovisade sin syn på den frågan. 38KURT (): Jag vill börja med att tacka industriministernför svaren på de båda frågor jag har ställt. Efter det att man inom kommit fram fill inte skall sälja bort eller lägga ned en del av verksamheten har manbestämt sig för att flytta produktionen från till Stockholm-Uppsalaregionenoch till utanför . Dessa förslag är baserade på mycketmekaniska kostnadskalkyler. Jag kan inte finna att det utifrånföretagsekonomiska utgångspunkter är motiverat med en sådan organisatoriskförändring av . I sitt svar på min fråga säger industriministern att manskulle få en tillfredsställande lönsamhet genom åtgärden att lägga nedproduktionen i och flytta över den till företagets fabriker på andrahåll i landet och sammanföra den med verksamheten där. Företaget skulledärigenom få möjlighet att långsiktigt och uthålligt konkurrera med importeradeprodukter. Jag vill emellertid först konstatera att det inte är som har ekonomiska problem. harACO redovisat en vinst på 10 milj. kr. Det är en avkastning på avdet egna kapitalet. har levererat in över 15 milj. kr. tillKabi Vitrums overhead-kostnad. Vi vet aft KabiVitrum har haft lönsamhetsproblemunder , men jag tycker inte att man skall lösa dem på det sätt somman nu föreslår, för det innebär trots allt ett hot mot den inhemskaframställningen av basläkemedel. En förflyttning av ACO:s produktion frånGöteborg skulle betyda att en väl fungerande produktionsorganisation, sombyggts upp under stark kostnadspress, bryts sönder. De kalkyler som ligger tillgrund för företagsledningens bedömning verkar minst Man har från fackligt håll kommit fram till att en överflyttningav produktionen till övriga ACO- och Kabi Vitrumanläggningar skulle ställa sigåtminstone 3 milj. kr. dyrare än ett bibehållande av produktionen iGöteborg. Orsakernatill differenserna mellan det som de fackliga företrädarna kommit fram till ochdet som företagsledningen kommit fram till är att man på fackhgt håll har enmer negativ syn på intäkter från en försäljning av , att de avföretaget antagna avvecklingskostnaderna anses för låga, att företaget ejkalkylerat med räntor för den ökade kapitalbildning som en flyttning innebäroch att företaget ej tagit hänsyn till den bindning av centrala resurser ochdärmed följande tempoförlust som en flyttning innebär. Dessutom har man pekat påden betydande osäkerhet i företagsledningens kalkyler som bl. a. manifesteras iatt man vid en rad tillfällen ändrat sina kalkyler utan att ange skäl tilldetta. Idetta sammanhang vill jag särskilt understryka att en viktig del av den härekonomiska bedömningen är avyttringen av fabrikslokalerna i . Jag kanmeddela industriministern att vi i har ett stort antalindustrifastigheter som står tomma. Det skulle därför ställa sig utomordenthgtsvårt att avyttra just . Ennedläggning av , som berör ca 160 personer, varav 75 %kvinnor, skulle innebära betydande svårigheter för dessa ur sysselsättningssynpunkt.F. n. finns i drygt 12 000 registrerade arbetslösa. Knappt 11000 personer är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Då har jag idessa siffror inte räknat in de drygt 1 000 ungdomar i åldern , förvilka man endast tillfälligt löst sysselsättningsproblemet. Om inga drastiskatrendbrott inträffar kommer enligt nu gällande aktuella framtidsbedömningarobalansen mellan tillgång och efterfrågan på arbete att öka med ca 20 000 framtill 1985. Motbakgrunden av den arbetsmarknadsbilden kan man slå fast att de personer somfriställs vid en nedläggning av riskerar att möta storasvårigheter när det gäller att finna nytt arbete. Om det skulle vara möjligtatt omplacera de anställda innebär nedläggningen att sysselsättningsproblemenlyfts över fill andra personer som låsts ute från arbetsmarknaden. Detär alltså en mycket dyster situation ur arbetsmarknadssynpunkt iGöteborgsområdet. Svårigheterna, speciellt för den kvinnliga arbetskraften, attfinna andra arbetsuppgifter är utomordentligt stora. Sedanställde jag frågan hur industriministern ser på en koncentration avläkemedelstillverkningen till . Jag har av svaret fåttveta att detta är ett problem ur beredskapssynpunkt men att de berördamyndigheterna icke har velat medverka fill att ge ett speciellt industristödtill ACO för att bibehålla fabriken i . Men jag vill i detta sammanhanginte bara aktualisera beredskapssynpunkterna. Jag vill också peka på att vi iGöteborg har en mycket stor sjukvårdsorganisation, som är utvecklings- ochforskningsinriktad. Samarbetet mellan och sjuk- OmACO Läkemedel A B vårdhar - det tror jag båda parter kan intyga - varit utomordentligt värdefullt. Jagvill i detta sammanhang också erinra industriministern om attläkemedelskommittén vid sjukvård upphandlat för mellan 5 och 6milj. Därigenom utgör västra en viktig avsättningsmarknadför ACO. Även från dessa utgångspunkter tror jag att det är utomordendigtolyckligt om företagsledningen - jag håller med industriministern om att det ärföretagsledningen som skall fatta detta beslut - fattar det beslut som man nu avseratt ta vid ett sammanträde . Jag tror att det är olyckligt medhänsyn till ACO:s framtid om man i detta läge börjar rasera en väl fungerandeorganisation. Jag vill först och främst säga aft enligt min uppfattning harKabiVitrum och ACO följt de principer som gäller för ,dvs. man har i sin planering eftersträvat en så rationell produktion sommöjligt. Jag vill också säga att det inte är så aft fabriken i är enresultatsenhet, utan det är sortimentet som man har möjlighet aftlönsamhetsbestämma. Enligt de informationer vi fått spar man stora summor genomatt genomföra den omorganisation som här är aktuell. Jaghar alltså ingen anledning att ifrågasätta företagsledningens sätt att hanteraden här frågan, eftersom man uppenbarligen följer de direktiv som Statsföretagsledning har gett. Jag tror att man skall slå fast att fördelarna med ensamordning här är mycket större än nackdelarna. Dessutom bör man komma ihåg -något som inte berörde - att KabiVitrum nu har kommit över sinasvårigheter och på nytt är ett lönsamt företag. 40 (): En slutsats av industriministerns svar på min interpellation och välockså av debatten här är att vi är överens om att ACO:s uppgift ävenfortsättningsvis skall vara aft producera billiga basläkemedel och aft på detsättet bidra till en fungerande konkurrens på den delen av läkemedelsmarknaden.Jag tycker att det är värdefullt att vi fått detta fastslaget. Jag vet, herrtalman, att de anställda vid delar min uppfattning på den punkten. Enfråga som däremot inte blivit påtagligt klarare genom dagens debatt är den somgäller hur ACO bäst skall fullgöra sin viktiga uppgift. Låt mig därför, herrtalman, understryka att det är angeläget att regeringen aktivt följer ACO:sutveckling. Frågan om borde därvid bli föremål för en seriösprövning. Under alla omständigheter är det angeläget att garantier skapas förACO:s fortbestånd och utveckling som ett samhällsägt företag med uppgift attutgöra en viktig konkurrensfaktor inom läkemedelstillverkningen och för attdärmed också säkra tillgången på neutrala basläkemedel till låga priser. På denpunkten har dagens debatt understrukit denna viktiga angelägenhet. 41 (): Jag måste ställa en fråga tillindustriministern med anledning av hans inlägg. Man spar stora pengar, sägerindustriministern, om man lägger ned verksamheten i och överför dentill andra delar av koncernens produktionsanläggningar. Jag förstår inte det.Enligt den information jag fått från ACO:s företagsledning har företaget envinst som överstiger av det arbetande kapitalet. BaraGöteborgsanläggningen levererade in 15 eller 16 milj. kr. Jag förstår alltså inte vad det är för pengar man sparar i enverksamhet som går med vinst. Möjligen är det så att industriministern avsågatt säga att vinsfen ökar om man gör den här förändringen. Men - det är här jag kommer in på den principiella sidan -genom den här typen av organisatoriska förändringar inom koncernens ledning,där vi vet att man har en negativ syn på basläkemedel, skingras inte oron förframtiden. Rent allmänt ser jag med oro på den koncentration avläkemedelstillverkningen som sker till . Trots attGöteborgs sjukvård är bland de mest forskningsinriktade ochutvecklingsinriktade har vi mycket få tillverkningsenheter i Göteborgsregionen.Genom samarbete mellan ACO och vår sjukvård bör väsentliga bidrag kunna gestill produktutvecklingsarbetet. Vi befarar också i att en nedläggning avproduktionen i kan innebära att ACO:s profil som basläkemedelsföretaginte kommer att bestå. Detta kan komma aft få stora konsekvenser för prisnivån. Jag får lov att säga att jag är en aning förvånad över attindustriministern, som är centerparfist, ser så positivt påkoncenfrationsfendenserna. Jag tycker det rimmar väldigt illa med dendecentralisering som är honnörsord. Eftersom det uppenbarligen är enlönsam verksamhet som man avser att lägga ner, har jag mycket svårt att förståatt industriministern är positiv till en sådan förändring när vi upplever destora sysselsättningsmässiga problemen i landet och i . Jag har självfallet ingenfing emot att manökar produkfionen t. ex. i . Det är ju fakfiskt i så fall endecentraliserad produktion. Jag har själv i mitt svar sagt att jag inte tyckerkoncentrationen till och , bl. a. från beredskapssynpunkt, äratt föredra. Men den prövning som myndigheter har gjort beträffandekoncentrationen till och kontra visar ju att manfrån beredskapssynpunkt inte är beredd att gå in och speciellt stödjaGöteborgsanläggningen, som från den här synpunkten bör anses vara att jämföramed Stockholms-och Uppsalaanläggningarna. Så blanda inte in deregionalpolitiska synpunkterna här! Skulle det vara fråga om en nyetableringoch inte om ett bättre utnyttjande av den befintliga produktionsapparaten, kanjag försäkra att jag skulle förorda helt andralokaliseringsorter. Om ACO Läkemedel A B skall också komma ihåg aftproblemet är att det produktsorfiment som det är fråga om är utsatt för starkinternationell konkurrens och inte i sig självt är lönsamt - även om ACOLäkemedel liksom KabiVitrum är lönsamt som företag. Det är alltså inte möjligt,ufifrån de principer som gäller för statliga företag, att vi från regeringenseller sida ålägger KabiVitrum och ACO Läkemedel sådana restriktioneratt de inte kan organisera sin produktion på ett så lönsamt och effektivt sättsom möjligt. Det är ändå det som avgör företagets möjligheter atterbjuda de anställda trygghet. Anf.43 (): Jag vill gärna instämma i det senaste som industriministern sade, attföretagens lönsamhet är grunden för att klara sysselsättningen. Mendå menar jag att när man har en avkastning på det arbetande kapitalet somuppgår fill , är situationen inte så bekymmersam för företaget. Jagskulle vilja säga att det är en ganska posifiv situafion, särskilt som vi vetatt speciellt kanske är den mest lönsamma inom ACO. Nusäger industriministern att det blir en decentraliserad produkfion, eftersomviss del överförs till en anläggning som redan finns i . Men det är baraen viss del som går till . Sanningen är ju den, industriministern, attdet blir en produktionsanläggning mindre om man fullföljer det här beslutet.Det blir en koncentration, och koncentrationen till Stockholm-Uppsalaregionenblir betydligt större än vad den är. Sedansade industriministern - vilket är mycket avslöjande - att om det hade varitfråga om en nylokalisering, skulle han ha föreslagit helt andralokaliseringsorter. Vi har i erfarenhet av den negativainställning som industriministern har till . Industriministernhar uppenbarligen icke någon förståelse för att vi genom denna organisatoriskaförändring skapar arbetslöshet i en region som har utomordentligt storabekymmer på arbetsmarknaden. Förlåt, men talar motbättre vetande.