prot · G509111 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:111 1 § Justerades protokollet för den 22 innevarande månad, 2 § Upplästes följande inkomna skrivelse: Somjag nu är medlem i kommunisterna ber jag härmed attfå bli befriad från uppdraget som riksdagsersättare, Per Kågeson Denna avsägelse godkändes. AnL1 HANS (): Jag hemställer, med hänvisning till instundande påskhelg, att kammarenför proposition 151, om åtgärder mot försurningen, måtte bevilja en med tvådagar förlängd motionstid, alltså t, o, m, . 4 § Meddelande om svarpå interpellation 1981/82:164 Med hänvisning till riksdagsordningen 6 kap, 1 § vill jag meddela attjag ej kommer att besvara interpellation om situationen förjudarna i inom de angivna . Jaghar för avsikt att besvara interpellationen . 12 protokoll 1981/82:107-111 Om behandlingen av oppositionella i 5 §Svar på fråga 1981/82:298 om behandUngen av oppositionella i AnL 3 Utrikesministern : i har frågat migvad jag tänker göra för att förmå att redogöra för de"försvunnas" öde, och - om de är vid liv - få dem frisläppta. Att låta människor försvinna är en form av terror mot denegna befolkningen som kommit att användas av allt fler regimer under de senasteåren. Detta gäller särskilt i en rad länder i . har vidskilda tillfällen sökt väcka en internationell opinion mot denna avskyvärdaform av brott mot de mänskliga rättigheterna. Regeringen tog senast upp ämnet iett anförande under förra årets generalförsamling i FN, har också aktivt stött upprättandet av den särskildaarbetsgrupp med uppgift att utreda enskilda försvinnanden som verkarunder FN;s kommission för de mänskliga rättigheterna. Vid kommissionens senastemöte gav i egenskap av observatör, i anslutning till enutförlig redogörelse för svenska regeringars syn på problemen kring försvunnamänniskor, fortsatt stöd för arbetsgruppens verksamhet. Regeringen kommer attäven i fortsättningen arbeta för att skapa internationell opinion emot dennagrova form av brott mot mänskUga rättigheter. När det gäller "de försvunna" i harSverige som bekant haft särskild anledning att utöva påtryckningar mot bakgrundav bortförandet av i , Jag hartidigare haft tillfälle att i kammaren redogöra för regeringens handläggning avdetta ärende. Ingen möda har sparats från svensk sida för att åstadkommaklarhet i vad som hänt , Vi måste med beklagande konstatera attdessa ansträngningar varit resultatlösa. Påtryckningarna på denargentinska regeringen kommer emellertid att fortsätta. AnL 4 HANSPETERSSON i (vpk): Miii fråga är föranledd av det faktum att detblir allt vanligare tiied "försvinnanden" i vissa latinamerikanskaländer som är styrda av militär juntor. Vi känner till mödrarna på Plaza deMayo, som samlas framför regeringsbyggnaden i föratt demonstrera sin sorg och vrede över att tusentals försvunnit. Så sent som iförta veckan hölls där återigen en demonstration, som samlade 4 000 klagandemödrar. Man beräknar att det av sex har försvunnit ca 30000 människor i , Min fråga är också föranledd av att det har blivit känt attmotståndskämpar från andra länder i , bl, a, från , harförsvunnit i för att sedan dyka upp i hemlandets fängelser elleråterfinnas döda. Det är mig bekant att två motståndsmän från ,och , är några av dem som har försvunnit utan attkunna spåras. Jag har också varit i kontakt med en flyktingfamilj i Västeråsvars dotter Grandehämtades av åtta civilklädda män, med hänvisning till att hon besökt ett mötedär en socialistisk journalist hade talat. Det finns långa listor med namn på försvunna personer sominte har återfunnits och namn på personer som är försvunna men där det blivitkänt att de har avrättats, har vi i vår partigrupp fått meddelande om två barnsom försvann tillsammans med sina föräldrar . Det är Umbertooch , Vi har tagit dem som "adoptivbarn" ochförsöker att på bästa sätt kämpa för att det skall bli bekant vart de har tagitvägen. Jag finner utrikesministerns svar utomordentligt seriöst.Han betonar vikten av att man fortsätter att arbeta för att bringa reda i deförsvunnas öde. Det kan inte vara lätt att vara anhörig och ständigt gå ochundra vad som hänt, 30 000 försvunna personer måste ha många anhöriga som äroroliga. kanske de får vetskap, genom att de försvunna återfinnsdöda. Det är inte precis någon gynnsam upplysning. Utrikesministern säger; "Vi måste med beklagandekonstatera att dessa ansträngningar varit resultatlösa.Påtryckningarna mot den argentinska regeringen kommer att fortsätta," Hurskall detta ske? Vill utrikesministern exemplifiera, om några nya åtgärder äraktuella just nu eller som kan medverka till att lösaproblemen med de försvunna? Om åtgärder mot de poUtiska förhållandena i Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1981/82:301 om åtgärder mot de politiska förhållandena iUruguay har frågat mig vad regeringengjort för att uppmärksamma den bristande respekten förmänskliga rättigheter i och vad regeringen tänker göra i fortsättningen.. Jag vill först instämma i bedömningen att en kraftigopinion mot det fortsatta förtrycket i är mofiverad. Förhållandena förde politiska fångarna i landets fängelser är särskilt upprörande. är inte medlem i FN:s kommission för demänskliga rättigheterna. Som jag framhöll , i samband medmitt svar då i samma fråga, begränsar detta tyvärr våra möjligheter att inomFN:s ram uppmärksamma övergreppen mot de mänskliga rättigheterna som sker iolika länder, bland dem . I den nordiska kretsen, där jag tagit uppsituationen i senast vid utrikesministermötet i ,har vi tvingats konstatera att möjligheterna att inom FN få stöd för ettinternationellt fördömande av missförhållandena i detta land är små. Regimen i har förklarat att allmänna val skallhållas 1984. Tydligen kommer endast vissa partier att få deltaga och på mycketbestämda villkor, dikterade av militären. Förklaringen om allmänna val tordelikafullt Om åtgärder mot de politiska förhållandena i habidragit till att göra regimen mindre utsatt i den internationella opinionensögon. har även inriktat sinainsatser i fråga om på att ta emot flyktingar och på att ge humanitärtbistånd till . Vi undersöker f. n. möjligheterna till nya kanalerför detta stöd. tillåter inte internationella organisationersom Röda korset att verka i landet. AnL 6 (); Jag ber att fåtacka utrikesministern för svaret. är ett litet land, som en gång hade en lovandesocial utveckling. Så kom högerdiktaturen, och landet föll sönder, politiskt,ekonomiskt och mänskligt. är nog världens värsta tortyrkammare. är en ung man som deserterade frånkrigsmakten. Han berättar nu hur regimen utbildar militären i terror ochtortyr. Han berättar om den handbok som används, där det talas om 35 zoner päkroppen och hur man där skall anbringa elektrisk tortyr så att nerver skadas.Där talas också om nedsänkning i vatten, bortslitande av naglar och andravidrigheter. Han berättar om hur man under läkarkontroll bryter ner människorfysiskt och psykiskt. När diktaturen genom enfolkomröstning ville grundlagsfästa sin makt för framtiden sade folket ettrungande nej, trots att motopinionen aldrig fick chansen att verka fritt. Dettakraftiga bakslag i folkomröstningen och den internationella kritiken fickregimen att ändra sin taktik. Man öppnade en dialog, man införde en nyfackföreningslag, man tillät en del tidningar, man försökte minska antaletpolitiska fångar och man ville städa undan den mest iögonenfallande terrorn.Regimen försökte helt enkelt maskera förtrycket. Man låtsades öppna dörren påglänt för den fackliga och politiska friheten, men de som försöker gå igenomden dörren arresteras. På papperet står det att man kan få bilda nyafackföreningar, ordna möten och diskutera löner och arbetsvillkor, men defackliga möten som har hållits sedan lagen kom till har slutat med att polisenhar slagit till och arresterat dem som varit med på mötena. Diktaturen försöker alltså nu att på oUka sätt visa ettmänskligare ansikte, men förtrycket fortsätter. Därför är det en skandal närFN;s utsände efter besök i rapporterar om lägetnär det gäller de mänskliga rättigheterna och inte har ett ord att säga omtortyren eller bristen på yttrandefrihet och facklig och politisk frihet. Vadsom läckt ut från FN:s kommission för de mänskUga rättigheterna visar attverkligheten dementerar hans rapport. Det kommer information om nyaarresteringar, ny tortyr och misshandel och nya beslag på tidningar. Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1981/82:313 om behandlingen av barn vid verkställighet av beslut enligt utlänningslagen AnL 7 Statsrådet : i har med anledningav att utlänningsförordningen ändrats frågat mig om jag vill redovisahur många minderåriga utlänningar som fått sitta på kriminalvårdsanstalt,allmänt häkte eller polisarrest efter det att regeringen beslutat att sådantinte skall förekomma. Han har vidare frågat om jag avser att vidta ytterligareåtgärder för att förhindra att barn spärras in i samband medutlänningsärenden. Regeringens beslut att ändra utlänningsförordningen ifråga om att ta barn i förvar trädde i kraft . De ändringar som har gjorts innebär ett principielltförbud mot att ta in barn i kriminalvårdsanstalt, allmänt häkte ellerpolisarrest. Om det fanns synnerliga skäl kan dock undantagsvis barn placeras isådana lokaler, exempelvis när verkställigheten av ett avlägsnandebeslut ärnära förestående. som de nya reglerna varit gällandehar tre barn varit omhändertagna i kriminalvårdsanstalt, allmänt häkte ellerpolisarrest. Enligt vad jag har inhämtat har det varit fråga om ett par timmarsfrihetsberövande som ett led i en förestående verkställighet. I allatre fallen har barnens vårdnadshavare varit omhändertagna tillsammans medbarnen. De nya reglerna syftar till att minimera olägenheterna avett frihetsberövande av barn. När barn måste tas i förvar skall de vistas ilämpliga lokaler. Vidare skall det i möjligaste mån undvikas att familjersplittras. De nya bestämmelserna garanterar att åtminstone en avvårdnadshavarna vistas tillsammans med barnet. Det pågår f. n. ett arbete isyfte att få fram lämpliga förvarslokaler. Enligt förordningsmotiven kan det iavvaktan på att detta arbete slutförs finnas anledning att avstå från att tabarn och dess vårdnadshavare i förvar. Jag anser mot denna bakgrund att de ändringar somgenomförts är tillräckliga och avser således f. n. inte att vidta ytterligareåtgärder. Om behandUngen av barn vid verkställighet av beslutenligt utlänningslagen AnL 8 OLLEWÄSTBERG i (fp): Jag vill tacka statsrådet för svaret, somdock förbluffar mig. säger att bara tre barn varitomhändertagna, och det bara . Men vet inte attdet var- om jag minns rätt- sex barn i åldern från någon månad till somsatt nästan på Sjöstugan vid Hallanstalten i samband medmassutvisningen av chilenare ? Känner inte KarinAndersson till det? Eller menar invandrarministern plötsligt att Sjöstuganinteär en kriminalvårdsanstalt? Om behandlingen av barn vid verk-stäUighet av beslutenligt utlänningslagen AnL 9 Statsrådet : . När förordningen ändrades anfördes imotivtexten att om det finns friliggande lokaler, som formellt tillhör enkriminalvårdsanstalt men som har anpassats för omhändertagande av förvarstagnabarn och deras vårdnadshavare, bör det, om förvarstagande framstår somnödvändigt, under ett övergångsskede inte möta hinder att man tar i förvarockså i sådana lokaler. Det är just en sådan lokal som Sjöstugan är. Tekniskttillhör den kriminalvårdsanstalten , men praktiskt bedrivs det ingenkriminalvård där, och lokalen disponeras endast för förvar enligtutlänningslagen. Sjöstugan är helt friliggande från och helt utanförfängelsemurarna. Jag vet inte om i varit där och setthur det ser ut. Men det är faktiskt så att man där kan röra sig relativt fritt,både utom och inom byggnaden. Jag har svårt att tro att det är en lokal somenligt gängse begrepp skulle uppfattas som ett fängelse. Men jag vill gärna säga att regeringen trots detta haransett, när man antog den nya förordningen, att Sjöstugan efter intelängre skall användas. Man har försökt att få fram andra lokaler, som skullevara mer acceptabla också ur allmänhetens synpunkt och med hänsyn till denkritik som kommit från allmänheten. Men fram till den fiden finns det alltsåalla möjligheter för polisen enligt motivtexten till förordningen, när denbedömer det som nödvändigt att ta i förvar, att använda Sjöstugan. AnL 10 i (fp): säger att Sjöstugan vidHall inte är något fängelse enligt gängse begrepp. En av grälade dessutom på mig i en tidning och sade attjag ljög när jag kallade Sjöstugan för fängelse. Men den som sagt att Sjöstuganär en kriminalvårdsanstalt är ju själv. Jag har här riksdagsprotokolletfrån . Enligt detta säger : "Jagkommer att försöka få ett förbud i utlänningskungörelsen mot att barn placerasi fångvårdsanstalt, vilket t. ex. Sjöstugan är," Det är ord, direkt citerade. Vad är det som hänt med Sjöstugan och somfått att ändra uppfattning? Och på vad sätt har Sjöstugananpassats för att förvara barn? Har gallren för fönstren tagits bort? Får deintagna ta emot besök av sina advokater på sina egna rum? Låser man inte längreom kvällarna? Fär barnen gå ut och leka utan vakter? Har något av detta hänt som gör attKarin ändrat sig ? Jag har inte ändrat mig. Jag har ocksåprotokollet från vår förra debatt. Jag har alltså redan sett till genom en nyförordning att barn i princip inte skall omhändertas på Sjöstugan. Men det ståri förordningsmotiven att , tills vi har fått bättrelokaler, kan man Sjöstuganframställs som en fruktansvärd plats att placera barn på. Jag är mycket osäkerom hur mycket bättre lokaler man över huvud taget kan få, om man skall hållabarn i förvar med deras vårdnadshavare - de måste naturligtvis stå under någonform av uppsikt. Arbetet pågår för fullt för att få fram en sådan lokal. Tilldess vill jag försäkra i att barnen kanske inte farfullt sä illa på Sjöstugan som vill göra gällande. AnL12 i (fp): sade att Sjöstugan var enkriminalvårdsanstalt. säger hon att den enligt gängse begrepp inte är det.Men ingenting tycks ha hänt beträffande Sjöstugan, Det är alltså två olikabesked som vi har fått. Fardå barnen inte illa på Sjöstugan? Ja, arbetsmarknadsutskott fick iförra veckan från PBU, den psykiska barna- och ungdomsvården, i ettbrev, där det sägs att vistelse på Sjöstugan är skadlig för barns psykiskautveckling. Det sägs också att upplevelsen av att befinna sig i ett fängelsenär man är på Sjöstugan är helt odiskutabel, PBU hänvisar också till densjaskiga miljön, de låsta dörrarna, att barn övervakas när de leker och till gallrenför fönstren. Dettaär den psykiska barna- och ungdomsvårdens uttalande om Sjöstugan - där manalltså ytterligare skall förvara barn. OmKarin säger att det inte går att få bättre lokaler för barn och kommer att fortsätta att förvara barn som inte begått något brott ochvilkas föräldrar inte begått något brott i den typen av lokaler, innebär detatt det är fortgående övergrepp som kommer att ske. Jagskulle också gärna vilja veta av hur många barn det är som sedanden suttit på Sjöstugan vid , Ombehandlingen av barn vid verkställighet av beslut enligt utlänningslagen Jag har sagt att Sjöstugan i teknisk meningar enkriminalvårdsanstalt. Men jag har också försökt förklara vilka arrangemang somvidtagits för att göra förhållandena rimliga där. Och jag har också försökt attfå i att förstå att Sjöstugan ligger helt avskild ochalltså är en i och för sig ganska acceptabel lokal men att vi trots det ändåinte kommer att fortsätta att använda den. Jag kan inte säga hur många som suttit på Sjöstugansedan den 1 februari. Jag svarade på frågan om vilka det är som suttit i häkteeller på kriminalvårdsanstalt, och dit har jag inte räknat Sjöstugan i dettasammanhang. AnL 14 iStockholm (fp); lyckasKarin med bedriften att inom en tidsrymd säga emot sigsjälv. Först säger hon att hon aldrig förnekat att Sjöstugan i teknisk meningär en Nr 111 kriminalvårdsanstalt. Sedan sägerhon att hon inte kan säga hur många barn Tisdaeen den suttit där eftersom hon inte räknar Sjöstugan som en kriminalvårdsan- Låt oss se på vad kriminalvården själv säger om Sjöstugan! Om behandlinsen Jöstugan tillhör samma kategori lokalersom används för mindre lokalvårds- av barn vid verk- anstalter. - innan den användes för att fängsla barn- användes den ställiehet av beslut ° halvöppen som kunde beviljasvissa lättnader, enlist utlänninss- 'ägra egentliga förändringar av byggnaden har inte skettsedan dess. ; används den för att fängsla barn. Om nu Sjöstugan i teknisk mening är enkriminalvårdsanstalt - och det är denna ståndpunkt som tänkerhålla fast vid - skulle jag gärna vilja ha reda på hur många barn som suttitfängslade där sedan regeringen beslutade att man inte skall fängsla barn på denhär typen av ställen, AnL 15 Statsrådet : Jag vill bara citera vad utlänningslagkommitténsade i den här frågan. Man har diskuterat det olämpliga i att ha barn i förvari fängelser och häkte, och sedan säger man; "Mot denna bakgrund anser kommittén att det initiativsom tagits av poUsmyndigheten i är efterföljansvärt. För inkvarteringav föivarstagna disponerar denna polismyndighet vissa av KVS' lokaler påkriminalvårdsanstalten . Det gäller en halvsluten avdelning utanförcentralfängelsets murar. På området finns enligt uppgift ytterligare en byggnadsom skulle lämpa sig ännu bättre för det ändamål varom nu är fråga. Fördelarna med Södertäljepolisens lösning är uppenbara.För det första kan de förvarstagna hållas avskilda från andra frihetsberövade.För det andra kan de röra sig fritt inom - och i viss utsträckning utom - byggnaden,vilket är mycket viktigt, framförallt för barn. För det tredje kan familjernahållas ihop." Utredningen har alltså i full enighet fastslagit att dettaär utomordentligt lämpliga lokaler. Såvitt jag förstår vill iStockholm diskutera om vi över huvud taget skall ha kvar förvarsinstitutet iutlänningslagen. Men den frågan vill jag avfärda med en gång, därför attriksdagen i stort sett är enig om att vi skall ha denna lag. Och måste vi påbästa sätt lösa problemet med det praktiska omhändertagandet, som blir en följdav det har beslutat. AnL 16 i (fp); Att en statlig utredning har sagt att det ärberömvärt att placera barn pä Sjöstugan vid gör inte övergreppet mot barnen ett dugg mindre. När nu säger att det är en i stort sett utmärkt lokal för placering av barnfamiljer som redan befinner sig i en pressad situation, som inte har begått något brott, som inte är anklagade för något brott, står l"" det emot den psykiska barna- ochungdomsvårdens uttalande om att detta är en miljö som är skadlig för barnens psykiska utveckling.Detta är ändå en lokal som är ett fängelse - den har galler för fönstren. hade rätt när hon sade attSjöstugan är efi kriminalvårdsanstalt, och att den är olämplig för barn. Honhar fel när hon nu säger att det är en utmärkt lokal. Så länge man har barn påSjöstugan är detta naturligtvis ett övergrepp. Man spärrar in barn bakomgaller, med vakter. De får inte röra sig helt fritt, de får inte gå ut utanvakter, deras advokater får inte gå in i de rum där familjerna bor, då hindrasde av vakterna. Detta är ett fängelse, som man i sätter barn i. Om åtal för s. k. taxismitning Överläggningenvar härmed avslutad. 8 §Svar på fråga 1981/82:309 om åtal för s. k. taxismitning AnL 17 Justitieministern : har frågat mig om jag avser attföreslå en skärpning av reglerna för beslut om underlåtenhet att väcka åtal vids. Genom en lagändring infördes en särskildåtalsprövningsregel för s. k. snyltningsbrott, till vilka taxismitning är atthänföra. Enligt denna regel får åtal för sädana brott ske endast om det är -som det heter - "påkallat ur allmän synpunkt". Formuleringen, som komtill under riksdagsbehandlingen, innebar en viss skärpning i förhållande tilldet förslag som hade lagts fram i den dåvarande regeringens proposition. Regelnskall enligt förarbetena tillämpas så att åklagaren vid sin bedömning skall tahänsyn till såväl brottets art och straffets syfte som till omständigheternavid brottets begående. Även andra omständigheter skall emellertid beaktas,däribland målsägandens intresse. Att en särskild åtalsregel infördes för den nu aktuellabrottstypen motiverades främst med önskemålet att förhindra att rättsväsendetsresurser i alltför hög grad tas i anspråk för beivrande av mindre lagöverträdelser.Dessutom hade man genom olika undersökningar funnit att praktiskt taget allasnyltningsbrott begås av personer som hör till de ekonomiskt och socialt sämstställda i samhället. När det gäller dessa människor finns det, menade man,större anledning att söka tillgodose behovet av vård och stöd än att beakta derent straffrättsliga aspekterna. Någon anledning att nu frångå de principiella övervägandensom gjordes vid den aktuella ätalsregelns tillkomst finns enligt min meninginte. Så sent som uttalades samma mening av medanledning av en motion om åtal för mindre förmögenhetsbrott m. m. I sittbetänkande i det ärendet (JuU 1980/81:9) hänvisade justitieutskottet också tillatt riksåklagaren genom anvisningar till åklagarmyndigheterna hadevidtagit åtgärder för att åstadkomma en ordning som överensstämmer med vadriksdagen beslutade . Jag ansermig inte i detta sammanhang ha anledning att gå in på några Om åtal för s. k. taxismitning enskilda fall, I stort gäller såvitt jag känner tillnumera att praxis vid åtalsregelns tillämpning står i överensstämmelse med deintentioner som låg till grund för dess tillkomst. Svaret på frågan är därför att jag f, n, inte övervägeratt föreslå en skärpning av reglerna för beslut om åtalsunderlåtelse vidtaxismitning, AnL 18 (); Jag tackar justitieministern för svaret på min fråga. Enligt uppgift från dem som arbetar inom taxinäringen ärden s, k, taxismitningen ett icke oviktigt problem. har också uttalat sig medanledning av den åtalsprövningsregel som är aktuell vid dessa s, k,snyltningsbrott. Jag är helt ense med justitieministern om att det inte finnsnågon anledning att frångå de principiella överväganden som gjordes vid denaktuella åtalsregelns tillkomst. Jag förutsätter då att justitieministernavser de överväganden som gjorde. Anledningen till min fråga är att oro finns på grund avden tolkning åklagarmyndigheten gjort vid aktuella fall, I proposition1975/76:148 har departementschefen nämnt att åtal skall kunna väckas "baranär uppsåt att vilseleda har förelegat", t, ex, när kunden på särskildförfrågan försäkrat att han haft pengar att betala med. Eftersom företrädare för taxiförare införjustitieutskottet uttalat sin oro för de prakfiska konsekvenserna av ettgenomförande av propositionen i denna del säger utskottet i betänkande1976/77:11 att en så kraftig lagföringsbegränsande åtalsprövningsregel kan ledatill ett ökat antal smitningar, stannade därför vid att väljaen åtalsprövningsregel med mindre starkt begränsande effekt än den ipropositionen föreslagna, I justitieutskottets betänkande 1980/81:9 tas frågan upppå nytt. Där har man återgett ett yttrande från riksåklagaren, där det betonasatt eftersom lagstiftaren stannade vid en vidare åtalsprövningsregel, är detsjälvklart att de av departementschefen anförda fallen bör föranleda åtal. Anledningen fill att jag tagit upp frågan är att åtal ejväckts i fall där den åtalade vid resans början sagt sig ha pengar, alltsåuppfyllt t, o, m, de av departementschefen önskade kriterierna. Det är extraanmärkningsvärt att även överåklagaren i detta aktuella fall ej ansett att åtalskall väckas, dä han anser att detta är ett av departementschefen avsett fallsom bör undgå åtal. Jag förstår att justitieministern och jag inte kandiskutera enskilda fall. men jag utgår från att justitieministern ansluter sigtill den tolkning av vad två gånger beslutat som bl, a, riksåklagarengjort. En naturlig fråga är därför om jusfifieministern anser detangeläget att studera den praxis som är på väg att utbildas. AnL 19 JustitieministernCARL AXEL ; Som sade kan jag inte gå in på enskilda fall. Jag har allanledning att utgå från att åklagarna vid den prövning de har att göra enligtden här bestämmelsen följer de intenfioner som har uttalat.