prot · G50994 · 1981-12-31 00:00:00 — Är det den lösning som man nu på nytt vill sökasig fram till inom prästerliga kretsar? Vad är det vidare för vetenskapsmän somhar ställt frågan i en ny belysning? De vetenskapsmän som de tolv biskoparna åberoparhar ju ändå samma uppfattning som den som jag här stödjer mig på. Anf.68 (): Får jag bara hemställa att vi nu avlyser den teologiska debatten ikammaren. Överläggningen var härmedavslutad. Mom.1 (upphävande av lagen om kvinnans behörighet till prästerlig tjänst) Ikontrapropositionsvoteringen ställdes utskottels hemställan med den ändringdäri som föranleddes av bifall till motion 2155 av m. fl. mot detav under överläggningen framställda yrkandel, varvidförstnämnda yrkande biträddes genom uppresning. Ihuvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 275 röster mot 16 förutskottels hemställan med den ändring däri som föranleddes av bifall tillmotion 2155 av m. fl. 10 ledamöter avstod från att rösta. Mom.2 (lag om tillfällig upplåtelse av kyrka) Utskottetshemställan bifölls med 286 röster mot 16 för utskottets hemställan med denändring däri som föranleddes av bifall till motion 2154 av m.fl. Mom. 3 Utskottets hemstäUan bifölls. 13 §Taxeringsfunktionärers straffrättsliga ansvar Föredrogs justitieutskottets betänkande 1981/82:26om taxeringsfunktionärers straffrättsliga ansvar. Anf.69 i (m): Under höstsessionen avslog en motion av medsamma yrkande som det jag nu åter framställt, nämligen om att göra slut påtaxeringsnämnders straffrihet för gärningar som medfört förfång för enskilda,dvs. skattebetalarna, som "inle är ringa" och som betingats av grovoaktsamhet - alll enligt texten i justitieutskottets betänkande nr 26.Utskottet motiverade sin hemställan om avslag pä motionmed att saken var under utredning, och kunde i ett lika patetisktsom burleskt anförande visa upp att så varit fallet nu i gott och väl enmansålder. Eftersom jag har uppfattat det som en viktig uppgift för en riksdagsmanatt försöka försvara medborgarna mot myndigheterna, har jag i från sett till att i varje fall hällabollen i spel. Utskottetframhåller nu atl motivet till undantagsbestämmelserna var att en nytaxeringsorganisation skulle införas . är det alltså 1982, och den nyataxeringsorganisationen är införd. Utskottetframhåller vidare att utredningsarbetet inte har förebragttillräckligt underlag för att avskaffa särregleringen för taxeringsfunktionärerna.Jag vill påpeka att utskottet använder termen "funktionärer", medanjag har talat om ordförande och ledamöter av taxeringsnämnd, dvs.beslutsfattare. Utskottet konimer till slutsatsen att min motion"således" bör avslås. Vi vet alla att justitieutskottets ordförande är ensärdeles människovänlig person. Menman kan inte låta bli att undra hur länge utskottet skall tveka attstraffbelägga gärningar som enligt utskottet betingas av grov oaktsamhet ochsom för andra medborgare medför förfång som inte är ringa, vilket väl i självaverket måste betyda "stort förfång". Varför tvekar man atl agera?Vilka allmänna intressen är det man vill skydda? Utskottetanser det ju dock angeläget, som man säger, att frågan omtaxeringsfunktionärernas straffrätlsHga ansvar övervägs på nytt. Kunde intejustitieutskottet självt ha gjort ett sådant övervägande? Kunde man inteåtminstone ha sagt "med förtur"? Inte heller den här gången torde det löna sig att yrka avslag påutskottets hemställan, även om det inte hade behövts någon ny lagtext utan baravore att ta bort en mening i , vilket inte borde ha överstigitutskottets förmåga. Menlål mig åtminstone ge uttryck för mitt bekymmer över den bokstavsträldom somgör att man i ännu lyder under den gamla besvärjelsenatt vara "wisligt trög till werkning, men fast och stark tillmotstånd". Forumreglerför mål om renhållningsavgifter Underdetta anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandhngar. I anförandet instämde , (alla m). Överläggningenvar härmed avslutad. 14 § Forumregler förmål om renhållningsavgifter Föredrogs justitieutskottets betänkande 1981/82:27om forumregler för mål om renhållningsavgifter. Anf.70 (): I slutet av förra behandlades ett betänkande frånjustitieutskottet om forumregler för mål om renhållningsavgifter, gmndat på enmotion av . Den socialdemokratiska gruppen reserverade sig fördenna motion. TiUårets har återkommit med sina motionsyrkanden, och vihar därför till betänkande nr 27 fogat en reservation. Vi har med ännu störreglädje reserverat oss den här gången, eftersom vi anser att motionen nu hargivit klara belägg för de svårigheter som uppstår på grund av attfastighetsforum inte kan användas. kommer att närmare redovisa motiven för sitt yrkande attfastighetsforum skall kunna användas, och jag vill endast yrka bifall till denvid betänkandet fogade reservationen. Anf.71 (): Det kan förefalla vara ett litet problem, det som behandlas ijustitieutskottets betänkande nr 27 om forum för renhållningsavgifter. Förvissa kommuner med många fritidshus kan det dock röra sig om flera tiotalärenden . I dessa ärenden om indrivning av renhållningsavgifter kan detenligt nuvarande regler bli aktuellt att föra talan vid domstolar över helalandet. För att slutföra bevisningen kan två tre personer från kommunensrenhållningsorganisation behöva inställa sig vid den aktuella domstolen.Kostnaderna härför faller i slutskedet oftast på de betalningsskyldigafastighetsägarna, eftersom kommunerna strävar efter att föra talan endast isådana mål där de med sin erfarenhet kan bedöma alt de har goda utsikter attvinna processen. Medhänsyn till den ojämna spridningen av ärendena över landet och nödvändighetenför resp. domstol att kunna reglerna i den lokala renhäll-ningsordningen iresp. kommun är riskerna också stora för en ojämn rättstillämpning. Varjedomstol i detta land kan omöjligen känna till bestämmelserna i de lokalarenhäUningsordningarna för upppemot 280 kommuner. Moldenna bakgrund skulle det vara en fördel både för rättstillämpning och när detgäller processkostnaderna för de enskilda fastighetsägarna omdomstolshanteringen kunde ske vid fastighetsdomstolen i den kommun därfritidsfasligheten är belägen. Delär detta problem som jag har tagit upp i motion 392. Av för mig obegripliganledning har detta ärende blivit partipolitiskt skiljande i utskottet, så attden borgerliga majoriteten avstyrker, medan den socialdemokratiska minoriteteni reservationen tillstyrker det förslag som har framförts i motionen, nämligenatt käranden skall ges möjlighet att välja mellan att väcka talan antingen vidfastighetsforum eller vid svarandens personliga forum. Detär riktigt att samma förslag behandlades av , varvid denborgerliga majoriteten avvisade kravet. Jag hade då litet större förståelse föratt man stannade vid detta ställningstagande, eftersom sakunderlaget förmotionsbehandlingen föreföll visa att kostnaderna och obehaget i huvudsak varen angelägenhet, medan det skulle vara en fördel för den enskilde attbehålla nuvarande system. Det var först i riksdagsdebatten som jag då fickmöjlighet att visa att kommunerna som regel håller sig skadeslösa genom attkostnaderna i slutskedet får bäras av den som förlorar det aktuellatvistemålet, dvs. har utskottet haft chansen att prövaäven dessa synpunkter, men majoriteten vidhåller fortfarande sin uppfattning.Det är för mig obegripligt. Härhar vi en fråga där vi kunde förenkla hanteringen, öka rättssäkerheten ochminska kostnaderna, inte minst för enskilda människor. Borde inte detta varaett intresse som kunde samla oss alla här i till ett praktisktkonstruktivt beslut? Jag vädjar till de enskilda ledamöterna av denna kammare att för ettögonbHck höja sig över den snävaste blockpolitiken och i denna Hlla fråga låtapraktiska synpunkter fälla avgörandet. Jag yrkar bifall till den reservationsom fogats vid utskottsbetänkandet. Forumreglerför mål om renhållningsavgifter 72 (); Jag måste först korrigera . Det var inte under förrariksmötet som vi behandlade denna fråga. Om jag inte har räknat fel är detmindre än sedan som den behandlades. Det var alltså under dettariksmöte som utskottet föreslog att motionen skulle avstyrkas och riksdagenföljde utskottets förslag. Vihar, som framgick av vad sade, i utskottet inte funnit anledningatt frångå vår tidigare ståndpunkt, atl frågan om renhållningsavgifter intehar en sådan nära anknytning till fastigheten att det kan motivera att ärendenahandläggs vid fastighetsforum. Detär omtänksamt av att ta hänsyn till dem som är skyldiga attbetala renhållningsavgifterna. Men det är faktiskt den person somhar förorsakat nedskräpningen som fär bekosta renhåUningen och inte fastigheten.Jag kan därför inte se någon anledning att gå ifrån utskottets förslag utanhemställer om bifall till detsamma. Anf.73 (); för ett något märkligt resonemang. Han hänvisar tiUjuridiska formaliteter och kan mot den bakgrunden inte inse att praktiska skältalar för en annan hantering. Jag tycker fortfarande att man hanterar ärendenpå ett märkligt sätt i denna kammare, och jag vidhåller mitt yrkande om bifalltill reservationen. Överläggningenvar härmed avslutad. Vid votering genom rösträkning avgavs 149 rösterför utskottets hemställan och 149 röster för reservationen av . Kammarenbeslöt med 150 röster att ärendet skulle avgöras genom lottning. 149röster avgavs för att ärendet skulle återförvisas till utskottet. Talmannenlade ned en ja-sedel och en nej-sedel i rösturnan. (), som avtalmannen anmodades att ta upp en av dessa röstsedlar, drog ja-sedeln. Kammarenhade alltså fattat beslut i enHghet med ja-propositionen och bifallitutskottets hemställan. 1981/82:29 Anslag tilljustitiekanslern (prop. 1981/82:100) 1981/82:30 Anslag till m. m. 82:100)1981/82:31 Bokföringsbrott m. m. 1981/82:85) 16§ Det militära ansvarssystemet Föredrogs justitieutskottets betänkande 1981/82:32 om det militära ansvarssyslemet. 74 (vpk); Det militära ansvarssystemet med vidhängande och åtföljandestraffsatser har alltid skilt sig markant ifrån rättssamhällets övrigalagstiftning. Det är självklart, och jag erkänner gärna att många och storaförbättringar har skett . Det är dock värt att trycka på attdetta gjorts . Många som inte är särdeles ålderstigna och somkommit i kontakt med systemet känner till aHa dess avarter och dess dåliga och orättvisa sidor. Detär egentligen skamligt att vi i fortfarande har Nr 94 kvar en särlagstiftningmed en särbestraffning för mindre brott och förseelser den av olika slag, som kankomma att utmätas inom ett särskilt system i \ samhället, dvs. Detta är inte förenligt med den rättsstatus vi . annars eftersträvar ochden vikt vi i övrigt lägger vid lag och rätt i vårt land. Systemet borde förlänge sedan ha avskaffats. Vänsterpartietkommunisterna har åtskilliga gånger lidigare haft uppe denna fråga i riksdagen.Våra förslag har alltid avvisats, liksom den här gängen. Man hänvisar ,liksom för tvä är sedan, till att en kommitté arbetar med dessa frågor och måste avvakta resultatet av dess arbete. Såvittjag kan förstå finns det dock ingenting som hindrar att införregeringen göra en viljeyttring i denna fråga. Del kan inte vara rimligt ochrättvist att de värnpliktiga, och för den delen också de fast anställda i olikagrader, befäl av oHka slag, fortfarande kan dömas efter särskilda lagar inomdet militära systemet. Det är en orimlig situation. Även om de förbättringarsom jag har talat om lidigare kommit till stånd, under framför allt 1960- och1970-talet, är det mycket som återstår. Naturligtvisär del, som vi säger i vär motion, ett önskemål att det inte skall finnas någonsärlagstiftning. Det skall inte finnas några speciella bestraffningsmetoderinom några av samhällslivets områden, utan svensk lag skall gälla på allaområden. Detmilitära ansvarssystemet är en kvarleva från mycket gamla tider, från feodalasystem. Det är militaristiska tendenser som ligger bakom. Man tror att manmåste ha särskilda bestraffningar, annars kommer folk inte att ställa upp ochgöra sin plikt i dessa system. Allasom har erfarenheter frän systemet vet att del överväldigande flertalet av demsom kommer in i systemet, som värnpliktiga eller anställda, oftast gör insatseroch fullgör arbetsuppgifter pä ell sätt som söker sin motsvarighet på mångaandra områden i samhället. Därför behövs inte det här bestraffningssystemet. Vitycker att utskottet gotl kunde ha gått med på en viljeyttring från riksdagenssida till regeringen. Detta hindras inte av att en kommitté arbetar medfrågorna. Vi tycker också att den motion som väckts av ettpar socialdemokrater i samma ärende är en mycket bra motion. Jag vill därför,herr talman, yrka bifall till både motionen 220 och motionen 1109. 75 (); Det pågår utredningsarbete i detta ärende om det militärastraffsystemet, och som vi meddelar i utskottets betänkande kommer arbetet attvara avslutat under innevarande år. En viljeyttring från sida kaninte göra så förfärligt mycket åt kommittéarbetet, när det har hunnit så långt. Menjag vill, just med anledning av vad som är sagt om en viljeyttring, påpeka altdet ligger en viljeyttring redan i direktiven till den berörda utredningen. Därsägs atl en utgångspunkt för reformarbetet skall vara att Förundersökningsbegränsningar m. m. anpassadel militära ansvarssyslemet lill del regelsystem som gäller för samhället iövrigt, Pä det sättet är motionärernas önskemål redan uppfyllt.Justitieutskotlet anser därför att utredningsarbetets slutförande bör avvaktasliksom det förslag som kan komma med anledning av detta. Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med270 röster mot 16 för motionerna 220 av och samt1109 av m. fl. 17 § Förundersökningsbegränsningar m. m. Föredrogs justitieutskottets betänkande 1981/82:33 omförundersökningsbegränsningar m. m. 1981/82:41, delvis). 76GÖTE (); I propositionen 1981/82:41 föreslås en deländringar i reglerna i om förundersökning ochåtalsunderlåtelse. De flesta av förslagen kan godtas utifrån den uppfattningsom moderata samlingspartiet har i nämnda frågor. Men i ett hänseende väckerpropositionen principiella invändningar. Detta gäller förslaget attförundersökning beträffande bötesbrott skall kunna läggas ner om utredningenkräver kostnader som inte står i rimligt förhållande till sakens betydelse. Förslaget motiveras av departementschefen med att polisentvingas företa långvariga och dyrbara utredningar för att utreda brott som inteföranleder till annat än böter. Även om reglerna tar sikte på brottsutredningarsom har samband med invecklade jorddelningsrältsliga eller grannelagsrättsligaförhållanden, exempelvis markintrång, olovligt fiske och olovHg jakt, så kanden nya nedläggningsmöjligheten tillämpas även i andra fall, där det behövstidskrävande brottsutredningar och där påföljden är böter. Detta framgår ocksåklart av utskottsbetänkandet. De grunder som f. n. finns för åtalsunderlåtelse utgårifrån brottets bagatellartade beskaffenhet, gärningsmannens förhållande ellerandra liknande omständigheter. Det ter sig däremot föga rimligt att föra in enny bestämmelse beträffande förundersökningsbegränsningar, en bestämmelse somgrundar sig pä myndigheternas begränsade resurser. Att på detta sätt "bakvägen" avkriminahseravissa gärningar, eller i övrigt befria myndigheter fränhandläggningsskyldighelen, kan - som också framgår av den moderata motionen -inte stå i överensstämmelse med viktiga rättspolitiska principer. Det är ulomordentiigt viktigt att respekten förlagstiftningen upprätthålls. Om det från samhällets synpunkt framstår sommindre angeläget att beivra vissa gärningar som begås, så bör enavkriminalisering ske utifrån gjorda bedömningar genom ändradelagstiftningsåtgärder, och därmed bör frågan också lösas på ett försvensk lagstiftning traditionellt sätt. Det finns säkerligen många områden dären sådan avreglering och ett avskaffande av straffsanktioner kan ske. Men atldäremot avkriminalisera genom att underlåta beivra gärningar som harförklarat vara brott och därmed straffbelagda är däremoi klart olämpligt. Mankan vidare ifrågasätta om inte samhällets reaktion i samband med utredning ochpåföljd underskattas som ett rent kriminalpolitiskt medel och om man intedärmed också undergräver viljan och intresset att upprätthålla lagar ochbestämmelser. MåJsägandens ställning kan också påverkas på ett negativt sätt såtill vida alt vad som för den enskilde målsäganden anses vara av stort värdefaller på samhällets resursbedömning när det gäller utredning -enbedömningsgrund som inte är speciellt rättsligt motiverad. Manhar också anledning, herr talman, att se kritiskt på förslaget utifrånHkabehandlingsprincipen. Den tilltalade medborgare som underlättat enutredning, sä att kostnaden för utredningen minskar, riskerar ett bötesstraff,under det att den andre, som genom sitt uppträdande komplicerar utredningen ochutredningsförfarandet kan genom just detta sitt handlande slippa straffet medanledning av den nya bestämmelsen om utredningskostnaden, därför attkostnaderna för utredningen blir för höga. Med anledning av vad jag nu anfört ber jag att få yrka bifall till denmoderata reservationen vid utskottets betänkande. 77 (); Jag skall helt kort bemöta synpunkter i denna fråga, somgäller vissa möjligheter till förundersökningsbegränsningar. Utskottetär enigt utom när det gäller de s. k. disproportionsfallen där enbart böter kankomma i fråga. Visst är det, som framhålls från reservanternas sida, riktigtatt det ibland kan vara fråga om allvarliga intrång i eller angrepp mot denenskilda äganderätten, men för den skull är det inte säkert atl påföljdenskulle bH annat än böter. Det är inte rimligt att under sådana omständigheterlägga ner alltför stora kostnader på en omfattande förundersökning och ta ianspråk resurser som så väl behövs för andra ändamål. Denföreslagna ordningen skall inte bara gälla disproportionsfallen, utan ävenkunna tillämpas på andra fall där det behövs tidskrävande brottsutredningaroch där det står klart att påföljden inte skulle bli annat än böter. Detär angeläget att erinra om vad utskottet särskilt trycker på, nämhgen att denhär föreslagna möjligheten till förundersökningsbegränsningar inte fårutnyttjas slentrianmässigt. Det säger också departementschefen. Varje särskiltfall skall prövas noga, och det gäller då att väga skälen för och emot.Departementschefen säger i detta sammanhang att skäl som talar mot en nedläggningkan vara angelägenheten ur allmän synpunkt att undanröja ett oklart rättslägeeller olika hänsyn till målsägandens intressen. Detta är viktigt atl kommaihåg, och det skall också beaktas i den kommande rättstillämpningen. Dennamöjlighet till förundersökningsbegränsningar skall således brukas ganskarestriktivt. Förundersöknirigs-begränsningar m. m. Utskottet delar reservanternas allmänna uppfattning att enavkriminaHse-ring "bakvägen" inte skall ske. Men det är det inleheller fråga om i detta fall, utan här gäller det en nyanserad avvägning ivarje särskilt fall mellan olika intressen som kan vara för handen. Utskottets majoritet anser, mot bakgrund av de synpunktersom återfinns i betänkandet, att dessa möjligheter till ett bättre utnyttjandeav resurserna är värdefulla. Vi är alla överens om att vi måste begränsastatens utgifter. Detta är en väg, även om den kanske inte ger alllför sloråterbäring. Men många bäckar små gör en slor å. Jag ber att få yrka bifall till utskottetshemställan i betänkandet nr 33. 78GÖTE (); Bara ett par korta kommentarer. Det ärriktigt som säger att man inte skall tillämpa denna nya bestämmelseslentrianmässigt. Men det är alldeles klart att om utnyttjandet av deekonomiska resurserna fär utgöra en bedömningsgrund, så är det etl nylt skältill åtalsunderlåtelse. Jag vill fästa kammarens uppmärksamhet pä alt vi tidigarehar haft propåer i samma riktning i samband med att vi behandlade den nyautsökningsbalken. Då föreslogs vissa åtgärder i samma syfte när det gälldekronofogdemyndigheternas handläggning av vissa mål. Men då sade kammarenenhälligt nej till sådana åtgärder. Del allvarliga i detta sammanhang, herr talman, är detfaktum att vi kan hamna i en situation där just likabehandlingsprincipen ställsåt sidan, beroende på huruvida den misstänkte erkänner sitt brott eller inte.Den misstänkte kan ju därigenom påverka kostnaden för utredningen. Detta kankanske också få vittgående konsekvenser när det gäller förfarandet medstrafföreläggande eller ordningsbot. Det kan ju hända atl den som får ett Strafföreläggandeeller en ordningsbot vägrar att skriva pä föreläggandel eller ordningsboten iden vetskapen att hans vägran kommer att innebära att utredningen blir säkomplicerad att han slipper betala böter i ärendet. Polisens behov avutredningsresurser kan också komma att öka, just beroende på att den misstänkteprövar möjligheterna att slippa straff utifrån detta nya kriterium när detgäller åtalsunderlåtelse. Det är med anledning av dessa invändningar som vi menaratt vi inte kan införa en sådan här bedömningsprincip, som också skulle kunnaverka rent demoraliserande pä rättssäkerheten. 79 (): Jag tror inte att vi skall överdriva de härriskerna. Vi skall komma ihåg att det är omdömesgilla människor som skallhantera dessa frågor, och de kommer att gå tillbaka till förarbetena, till dedebatter vi har haft och till detbetänkande vi nu behandlar. Därför tror jag att vi med Nr 94 tillförsiktkan se fram mot denna lagstiftning. 1982 Överläggningen var härmed avslutad. Vissa skatter och Mom. 1 avgifter på energi. Utskottetshemställan bifölls med 225 röster mot 65 för reservationen av BertilLidgard m. fl. Mom. 2-4 Utskottets hemställan bifölls. 18§ Föredrogs betänkande 1981/82:35 Telefonavlyssning 19§ Vissa skatter och avgifter på energi, m. m. betänkande 1981/82:30 om vissa skaller och avgifter på energi,m. 1981/82:100). 80 (): behandlar i sitt betänkande nr 30 regeringens förslagi budgetpropositionen om ändringar i beskattningen av oljor och bensin. I dettasammanhang behandlar utskottet också ett antal molioner som tar uppenergibeskattningen. Regeringsförslaget innebär att den särskildaberedskapsavgiften pä oljeprodukter höjs med . Vidareföreslås en höjning av skatten med . per kubikmeter från . Totaltinnebär regeringens förslag att skatter och avgifter på oljeprodukter höjs från296 kr. till , eller sammantaget med . Ipartimotioner frän socialdemokraterna har föreslagits samma höjning, . perkubikmeter, men med en annan fördelning mellan beredskapsavgifter Och skatter.Vi anser att en större del av höjningen bör falla på beredskapsavgifterna änvad som regeringen har föreslagit. Vår motivering härför är att vi anser attoljeersältningsfonden bör tillföras ytterligare resurser. har man fastställten ram för fonden till 1 700 milj. kr. Vi socialdemokrateranser att den ramen bör vidgas till 2 200 milj. kr. Oljeersättningsfondenär ett mycket viktigt instrument för att minska landets beroende av importeradolja. Fonden lämnar slöd till större projekt Vissaskatter och avgifter på energi, m.m. för oljeersättning inombl. a. industrier och kommuner. - den 15 september1981 har 71 projekt beviljats stöd ur fonden med totalt 355 milj. kr., somalltså har ställts till förfogande för oljeersättnings-ätgärder under dennatid. Framställningar om stöd till 78 projekt har avslagits. Vi har frånsocialdemokratiskt håll tidigare framhållit att denna oljeersättningsfond böringå som en del av det nybildade och att den bör få en meroffensiv satsning för atl påskynda den angelägna övergången från olja tillandra bränslen. Det är angeläget att oljeersättnings-programmet forceras, tydels minskar vi importbehovet av dyr olja som belastar vår handelsbalans,dels skapar vi meningsfull sysselsättning för såväl industrin sombyggnadsbranschen, något som är ytterst angeläget. Nudelar inte utskottets borgerliga majoritet vår uppfattning utan nöjer sig medregeringsförslaget, vilket alltså innebär mindre resurser till oljeersättningsfonden.Vi har i reservation nr 1 gett uttryck för en mer offensiv inställning, och jagber att få yrka bifall till denna reservation.