prot · G50941 · 1981-12-31 00:00:00 — till 50 000 kr.Därigenom kommer rimligen antalet verksamheter som bedrivs utanföraktiebolagsramen all öka. Del kan också tilläggas att förslaget om kviltningsförbudinte är baserat på den utredning, pensionskommittén, som ligger till grund förpropositionen i övrigt, och det har följaktligen heller inte remissbehandlats,vilket naturligtvis är ofillfredsställande. Enligt min uppfattning bör självfallet nettot av densammanlagda verksamheten ligga fill grund för beräkningen av egenavgifterna. Istället för att slopa kvitlningsmöjligheterna hade man bort underlätta förföretagsamheten och utjämna villkoren mellan aktiebolag och övrigaförelagsformer genom att medge kvittning även mellan inkomstslagen jordbruk ochrörelse. Det har vi föreslagit i reservationen. Med delsagda, fru talman, yrkar jag bifall till reservationen. Anf 35TAGE (): Skatteulskotlets belänkande nr 9 grundar sigpå proposifion 1981/82:10. 1 propositionen behandlas olika frågor beträffandeegenföreta- gares egenavgifter till socialförsäkringssystemet, ochutskottet är i stort enigt i de frågor som las upp. Det som debatten nu rör ären inte alltför stor delfråga, även om det gärna skall erkännas att den är nogså betydelsefull. Egenföretagare som har fler än ett företag har tidigarefått kvitta förlust i ett företag mot vinst i ett annat inom samma rörelsegrennär det har gällt alt räkna underlaget för avgift till socialförsäkringssystemet.Däremot har man inte haft tillåtelse att kvitta mellan olika rörelsegrenar, enprincip som gällt sedan ATP-systemet tillkom. Orsaken till att man inte harfått göra det är rent social. Man skulle ju på det sättet ha kunnat dra nerunderlaget inte bara för avgifterna utan också för den sociala trygghet sompensionen innebär. I propositionen föreslås nu all kvillningsmöjligheten lasbort även inom samma rörelsegren. Jag och mina partikamrater i utskottet ärberedda all gå med på det systemet, eftersom jag tycker all det i och för sigär rikligt. Jag ser alltså inte frågan från samma utgångspunkt som KnutWachtmeisler, som redovisade nackdelarna. I stället vill jag redovisafördelarna i det system som åstadkoms genom ändringen. Som jag nämnde är del inte bara avgiften som grundas pådet underlag man får fram utan även pensionen. Det kan naturligtvis mednuvarande system -men ännu mera med det system som föreslår i sinreservation -på kort sikt vara frestande för en företagare att dra sig ifrånavgifterna och på del sättet komma ekonomiskt lindrigt undan för fillfället.Men vad man då gör är tyvärr också alt man raserar det ekonomiska skyddet förframfiden. Jag skulle vid del här tillfället kunna göra jämförelsermed andra parallellfall inom ATP-systemet som visar att bedömningar somföretagare har gjort i akfiv lid sedan har betytt att de har gått miste ompensionsförmåner när de hamnat i den situationen att de är pensionärer. Då harde djupt ångrat att de inte var beredda all betala en viss avgift under sinaktiva fid. Låt mig sedan beträffande en del av de nackdelar som KnutWachtmeisler tog upp påpeka att de som man betalar naturligtvis inte baraskall täcka ATP-förmånerna. De skall ju läcka också andra förmåner. I varjefall är storleken av utgående sjukbidrag beroende av de . När det gäller att bedöma huruvida den här frågan harutretts eller inte, kan man konstalera alt pensionskommittén, som avgav ettbelänkande 1977, hade behandlat frågan om kvittningsrätt mellan olikarörelsegrenar. hade då sagt alt det fanns all anledning allstå fast vid det som gällde tidigare. Vad som föresläs är en ren parallellfill den formen av kvittning, och man kan alltså mycket väl se det så, att delinte är någon ny fråga - och ingalunda någon fråga som är outredd. De skäl som jag nu redovisat har gjort att del inte ärnågra svårigheter för mig att yrka bifall till utskottets hemställan, vilketjag vill göra. A vdragsregler för egenavgifter 36 (): säger alt detta är en betydelsefullfråga, och jag delar förvisso den uppfattningen. Därför är det förvånande frän regeringens sida vill vara med om alt missgynna företagsamheten. Jag vill erinra om all en egenföretagare tidigarefrivilligt kunde avgöra om han eller hon ville vara med i systemet eller ej.Den frivilligheten är borttagen. Man underkänner alltså den enskildamänniskans förmåga all veta sitt eget bästa. Det trodde jag annars var ettsocialistiskt synsätt, och del är beklagligt all det omfattas också av TageSundkvist. Han sade ju att den här regeln har kommit till för att inte denenskilde skall kunna försämra sin egen pensionssiluation. Jag beklagar alltså alt regeringen har lagt fram enproposition i denna fråga, och jag vidhåller all den här biten av propositionenbör avslås. 37 (); Jag har full förståelse för att det kan varafrestande för att gå ut och erbjuda företagarna ett syslem som kaninnebära alt de kortfristigl kan klara sig ifrån det hela med lägre avgifter. Jag kan ta upp den fråga som jag hänvisade till i mittförra anförande. När ATP-systemet infördes fick man möjlighet att göra undantagfrån ATP. Det var många egenföretagare - småbönder - som då ansåg att de kundegöra detta undantag, och gjorde det, därför all de inte tyckte att de orkademed att betala avgifterna. Jag försäkrar att del är åtskilliga som har hörtav sig till mig och framhållit vilket stort misslag de gjorde den gången. Nukan de inte heller få pensionstillskott. Del är i och för sig en annanhistoria. När ATP tillkom fanns del inget pensionstillskott, så de kunde inteens veta alt de skulle bli så illa misshandlade som de blev. Men de blevmisshandlade på grund av att de inte då tog vara på möjligheten att vara med iATP och betala in den avgift som detta innebar. För mig har det sociala skyddet och den sociala trygghetenför framliden varit av så stor betydelse att jag anser alt detta bör utgöragrunden. Del är också detta som ligger fill grund för den proposition som vihar all behandla och som utskottets majoritet har instämt i. 38 (): Det finns andramöjligheter att ordna sin försäkring. Ett av de bästa är all kunna driva ettlivskraftigt företag. Den möjligheten har man nu beskurit genom att begränsakvitlningsrätlen. 39TAGE (): Ja, jag är helt övertygad om att det är en avde viktigaste förutsättningarna - all man verkligen kan driva företag. Men jagär inte helt övertygad om att det, i den föränderliga värld som vi lever i, ären tillräcklig säkerhet. Vi behöver också ha fillgång till det sociala skyddet,och del kan man få om man är med i försäkringen. överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med 245 röster mot 67 förreservationen av m.fl. Utskottets hemställan bifölls. De personella tvångsmedlen i brottmål, m. m. 1981/82:16om kommande förslag till lagstiftning om ändrade avdragsregler för vissa förskottsräntor (skr. 1981/82:76) 1981/82:17 omsärskild fastighetstaxering, m. m. 1981/82:19) 11 § Depersonella tvångsmedlen i brottmål, m. m. Föredrogs jusfitieutskottetsbetänkande /82:13 om de personella tvångsmedlen i brottmål, m. m. (prop.1980/81:201). 40 (); , Frågan om anhållande och häktning diskuterasjust nu med utgångspunkt i de rapporter vi får från ochi tidningar, radio och television om den stora överinskrivningen av häktade ochanhållna, om svårigheterna alt finna lämpliga lokaler och svårigheterna medlånga transporter för de häktade. Det är självfallet ett resultat av de ökaderesurser som polisen har fått och som också har gjort det möjligt för den attgripa sädana som begår allt grövre narkotikabrott och allt grövre ekonomiskabrott. Men jag tror ändå att vi måste föra en nyanserad och lågmäld diskussionom själva häktnings- och anhållandeinstitulel, som man gjorde i den häktningsutredningsom presenterades . När denna utredning nu äntligen har blivit föremål förbehandling i regeringskanslie* och, sägs det, ligger till grund för enproposition i ämnet, måste vi i den socialdemokratiska gruppen ijuslitieutskollel - som till belänkandet nr 13 har fogat en reservafion - medledsnad, måste jag säga, konstatera att denna nyanserade, principiella debatthelt och hållet saknas. Och ändå finns det verkligen anledning alt föra ensådan debatt, eftersom de förslag som häktningsulredningen lade fram grundarsig på ett omfattande utredningsmaterial som visar att straffprocessuellafrihetsberövanden används i en utsträckning som inte är motiverad men hänsyntill samhällsskyddet och kravet på effektivitet i lagföringen. Det är självklart att siffrorna är litet gamla, de är från1975, men de visar ändå alt av de 26 700 som anhölls 1975 gjordeshäklningsframställning endast De personella tvångsmedlen i brottmål, m. rn. Del var alltså mer än två tredjedelar av de anhållna som frigavs utan allåklagaren begärde häktning, och då är det att märka att ett anhållande kan varai , innan åklagaren måste begära häktning. När det gäller , alltså en femtedel, av de anhållnaväcktes över huvud tagel inget åtal. Därför drog utredningen den slutsatsen attfrekvensen av fall där åklagarens bedömning i efterhand visat sig vara felaktiginte är godtagbar. Dåvarande chefen för juslifiedeparlementet tar ipropositionen 1980/ 81:201 egentligen inte upp en principiell diskussion omdelta. Han avfärdar huvudpunkten i förslaget med att det skulle innebära altintresset av samhällsskydd och effektivitet i lagföringen i alltför hög gradskulle sättas åt sidan. Han anför också all del saknas anledning att ändra delagliga förutsättningarna för häktning och för att få tillgripa andrapersonella tvångsmedel. Det är ju litet inkonsekvenl, eftersom han ändåföreslår en utvidgning av det nuvarande reseförbudel som ett alternativ tillhäktning också i andra fall än när del gäller flyklfara. Beträffande detförslag om lekmannamedverkan vid prövning av häktning - en direkt begäran frånriksdagens sida till utredningen att ta ställning till detta - skriverdåvarande departementschefen alt del är förenat med kostnader av en sådanstorleksordning att del redan med hänsyn till del slatsfinansiella läget böranslå. Då är att märka all utredningen kom fram till att det skulle kostaungefär 1,5 milj. kr. Det är tänkbart att del är omöjligt alt klara detta idagslägel, men något litet resonemang om lekmannamedverkan hade varit önskvärt. Vi har alltså liksom utredningen dragit slutsatsen alt destraffprocessuella tvångsmedlen vid tillämpningen används på ett sätt som inteöverensstämmer med lagstiftarens syfte. Detta medför att del skerfrihetsberövanden i en utsträckning som inte kan motiveras med hänsyn tillsamhällsskyddet och kravet på effektivitet vid lagföringen. Jag vill speciellttrycka på detta. Det förslag som utredningen lade fram skulle medföra enbegränsning av tvångsmedlen när del gäller den mindre allvarligakriminaliteten, men det skulle inte innebära - och delta bör inte minst påpekasi dag - en minskning av möjligheterna att använda tvångsmedel vid denallvarliga brottsligheten. Hade detta förslag lagts fram, hade vi haftmöjligheter att på samma sätt angripa den allvarliga brottsligheten. Det är attmärka att den principiella inställningen till användandet'av straffprocessuellatvångsmedel, och avvägningen mellan de motstående intressena som utredningengett uttryck för, godtas av flera tunga remissinstanser. Jag tror all det ärvärt att räkna upp dem, även om meningarna är delade om bestämmelsernas närmareinnehåll; riksåklagaren, hovrätten för och , ,, brottsförebyggande rådet, , LO ochTCO. Jag vill framhålla delta därför att huvudanledningen till alt vi i vårreservation yrkar avslag på propositionen är att förslagen inte är underbyggdamed någon som helst principiell motivering och saknar stöd både iutredningsmaterialet och i remissopinionen. Del är en kritik som vi anser varaberättigad och allvarlig. Sedan vill vi också trycka på att vi inte i alla detaljerhar yrkat bifall till häktningsutredningens förslag. Den blev på vissa punkterkritiserad -måhända med rätta och måhända med orätt, del kan jag som var en avledamöterna i utredningen inte avgöra . Med det perspektiv som fyra fem årändå ger märker man att myckel av det som föreslogs tillstyrktes avremissopinionen och borde därför ha återkommit i den proposition som vi just nudiskuterar. När det gäller häktning vid recidivfara var utredningenmycket kritisk. Den föreslog att man i dessa fall skulle försöka med andra ickefrihelsberö-vande åtgärder, såsom anmälningsskyldighet och tillsyn.Propositionen lar endast upp amuälningsskyldigheten. Delta anser vi vara ett avde allvarligaste felen i propositionen. Vad utredningen menade medtillsynsinstiiutel var att man inom kriminalvårdens ram skulle kontrollera deuppgifter som människor fick i stället för att sitta häktade och anhållna,såsom alt vid en viss lid befinna sig på en viss arbetsplats eller hemmai bostaden. innebar denna fillsyn möjligheter att, precis som förhäktade, få den sociala och kurativa hjälp som kan vara nödvändigför ungdomar, socialt utslagna och andra. föreslås i propositionen anmälningsskyldighet, som kananvändas i stället för häktning i vissa fall när häktning skulle medföraallvarligt men. Också här gäller att den misstänkte på vissa tider skall varatillgänglig i sin bostad eller på sin arbetsplats. Men det kurativa stödetfinns inte alls, och kontrollen läggs på polisen. Jag tycker all det ärsjälvklart att det för en individ är bra mycket svårare om del är polisen än omdel är någon som är anställd inom kriminalvården som diskret kontrollerar omhan eller hon finns på arbetsplatsen eller i bostaden. Förslaget i propositionen innebär alltså att detöverlämnas till domstolarnas och åklagarnas fria bedömning att bestämma, omanmälningsskyldigheten skall ersätta häktning i ett fall. Och om denmisstänkte försummar att fullgöra denna anmälningsskyldighet - och det kan välofta befaras att han eller hon gör det - så skall han eller hon omedelbartanhållas eller häktas. Då finns det givetvis stor risk för allanmälningsskyldigheten kommer att användas även i fall som med nuvarandeordning inte föranleder häktning, men som kan leda till häktning pågrund av försummelse av den misstänkte all iaktta vad han eller hon har blivitålagd, Häklningsförfarandet vid fall där detta egentligen bedöms som ickenödvändigt skulle alltså öka ytterligare. En sådan anordning är givetvis inteacceptabel. Vi har också i vår reservation pekat pä vadlekmannamedverkan skulle betyda för rättssäkerheten. Vi har visat vad delskulle innebära med en offentlig försvarare som utredningen föreslår, nämligenalt den anhållne vid anhållandet skulle få resonera med en offentligförsvarare och inte, så som sker, först vid häktningsförhandlingen. Dessafrågor har inte ens tagits upp i propositionen, trots att de stöds av enpraktiskt taget enhällig remissopinion. Det är med hänvisning fill en del av dessa förslag som vimenar att häktningsutredningen kan läggas till grund'för en proposition som mer De personella tvångsmedlen i brottmål, m. m. De personella tvångsmedlen i brottmål, m. m. heltäckandebehandlar dessa frågor, som ulan något principresonemang går in på ett pardetaljer, av vilka anmälningsinslitulel i den här utformningen är synnerligenallvarligt. Eftersom vi i den socialdemokratiska gruppen efterlyser ettövergripande förslag till de personella tvångsmedlen i brottmål, yrkar vi ireservafionen avslag på proposifionen och begär ett nytt, mer övergripandeförslag, 41 (vpk): I justilieutskotlels betänkande nr 13behandlas proposition 1980/81:201, som i sin tur delvis bygger på utredningenHäktning och anhållande. Den utredningen lade fram sitt betänkande i september1977, och jag vill börja med all beklaga alt behandlingen i regeringskansliettagit sådan tid att först fåren proposition all taställning till. Del kan inte anses fillfredsställande, och del innebär ipraktiken all varken utredningen eller remissinstanserna vägt in vad som häntpå delta område . Inte heller propositionen väger in någrasådana bedömningar. Del hade annars varit önskvärt att man hade försökt följaupp del resultat som utredningens enkät visade, nämligen att tillämpningen avtvångsmedlen är ofillfredsställande och att praxis gått vida längre än vadlagstiftaren har menat, I stället säger propositionen att vad som harframkommit i detta lagsfiftningsärende inte ger stöd för alt reglerna skulle hatillämpats på ett sätt som åsidosätter befogade rältssäkerhetsintressen. Menman gör detta ulan all på något sätt i propositionen dokumentera vad man stödersig på för att göra ett sådant uttalande. Utskottet instämmer utan alt heller ibetänkandet på något sätt dokumentera sitt ställningstagande. Vad man dåförmodligen åberopar är att vissa av remissinstanserna tillbakavisarutredningens slutsatser. Flera av remissinstanserna måste dock betraktas somjäviga i just denna fråga, och de försvarar naturligtvis sitt eget handläggandeav en lag. - Kritiken för långhalning riktar sig förslås inte emot utskottet,men jag vill ändå framföra denna kritik till protokollet. Vpk har skrivit en motion till denna proposition. Vårutgångspunkt har varit att häktning och anhållande så långt det är möjligtskall begränsas. Vi godtog i motionen propositionens förslag med ett undantag,nämligen att man log bort möjligheten till särbehandling när del gällerhäktning av havande kvinna och kvinna som fött barn. Vi har ocksåföreslagit all utredningens förslag om att ge anhållna och häktade möjlighetalt begära rätlens prövning av åklagarens beslut enligt behandlingsrällen skalllagfästas. Innan jag går över till att kommentera utskottetsbehandling av vpk-motionen vill jag uppehålla mig litet vid utskottets förslagkontra den socialdemokratiska reservationen. Socialdemokraterna yrkar i sin reservation avslag påpropositionen och begär ett nytt lagförslag, vars strävan måste vara "attfå till stånd regler som innebär minskade möjligheter att använda tvångsmedelvid den mindre allvarliga kriminaliteten utan all innebära minskade möjligheteralt använda frihelsberövande tvångsmedel vid den allvarligakriminaliteten". Som ett av skälen för detta ställningstagande åberoparman det utredningsresultat jag nämnde i början av mitt anförande - ett resultatsom har avfärdats med enligt vår mening inte tillräckligt bärande skäl. I s-reservationen anför man sedan betänkligheter inför denanmälningsskyldighet som föreslagits i propositionen. Resultatet kan,menarman, bli ett ökat användande av personella tvångsmedel allmänt sett. Vihar ju också hört utveckla de synpunkterna i sill anförande, ochvi menar i vpk alt del finns grund för sådana farhågor. Efter att ha läst ulskottsbelänkandet och reservationenhar vi funnit alt reservationen ligger mest i linje med vpk;s syn på dennafråga. Vi kommer därför att stödja s-reservationen i den kommande voteringen.Motion 19, som reservationen bygger på, tar bl. a. upp frågan omlekmannamedverkan vid häktningsförhandlingar. Det är ett förslag som vpk villse genomfört så snart del är möjligt, och som också skrivs i motionen kan ju devinster som görs vid minskning av antalet häktningar väga upp den extra kostnaddetta innebär. Så någrakommentarer till vpk-motionens behandling. Vårt yrkande 2, som gäller havande kvinna eller kvinna somnyss fött barn, har delvis lillgodoselts genom utskottets skrivningar ochförslag till ny lagtext. Om den socialdemokratiska reservationen bifalls,kvarstår den nuvarande lagen och dess skrivningar, och del innebär också attmotionsyrkandet är tillgodosett på denna punkt. Jag tycker att del är myckettillfredsställande all - oavsett omröstningarnas utgång i denna fråga- har avvisat det synsätt som kom till uttryck i propositionen, nämligen attfrågan är löst genom all den häktade kan ha barnet hos sig. Del ärtillfredsställande all det sägs ifrån i utskottsbelänkandet alt häkten iallmänhet är helt olämpliga vistelseplatser för barn och att strävan måste varaatt helt undvika att placera barn i häkte. Yrkande 1 i vpk-motionen avstyrks av utskottet. Det gällerrätten att begära domstolsprövning av åklagares beslut enligt behandlingslagen. Här har vissa remissinstanser varit positiva tillutredningens förslag, andra negativa. Riksåklagaren, hovrätten över ochBlekinge, och hör till dem som haryttrat sig positivt över delta utredningsförslag. Vi anser all det är viktigtatt det finns en besvärsrätt i dessa frågor, som ju gäller häktades ochanhållnas rätt till gemenskap och kontakt med omvärlden. är de helt ihänderna på åklagarnas bedömning i dessa frågor. Givetvis måste sådana besvärbehandlas skyndsamt, och då faller också vissa av argumenten för avslag. Vianser inte heller alt man kan anföra kostnadsskäl när del gäller rättssäkerhetsfrågor. I den socialdemokratiska reservationen har man behandlatmotionsyrkan-del positivt och menat att frågan bör uppmärksammas i det översynsarbetesom bör äga rum. Vi menar dock all redan nu kan ställa sig positivtill förslaget. Vinner den socialdemokratiska reservationen De personella tvångsmedlen i brottmål, m. m. De personella tvångsmedlen i brottmål, m. m. gehör, fårfrågan förslås prövas i samband med den övriga översyn som föreslås ireservationen. Bifalles däremot utskottets hemställan, är del angelägel attriksdagen begär en sådan lagstiftning som föreslås i motionen. Jag vill därförsluta med att yrka bifall till vpk-motionen 66, yrkande 1, som behandlas imoment 4 i utskottets hemställan. Anf.42 (); Låt mig inledningsvis slå fast en sak som vialla -departementschefen i proposifionen, ulskottsmajoriteten i utskottsbelänkandetoch reservanterna i sin reservation - är överens om och som vi faktisktuttrycker ordagrant på samma sätt, nämligen att de straffprocessuellatvångsmedlen utgör allvarliga inskränkningar i de grundlagsskyddade fri- ochrättigheterna och innebär stora ingrepp i den enskildes levnadsförhållanden.Detta är vi som sagt överens om. Men sedan är det, som framgått av deanföranden som hållits här, inte så helt med enigheten i utskottet. Socialdemokraterna tycker uppenbarligen attulskottsmajoriteten inte är tillräckligt restriktiv när det gäller alt regleratillåtligheten av tvångsmedel av detta slag. Reservanterna nöjer sig inte medatt föreslå vissa förändringar i den nu föreslagna lagen eller i denexisterande lagtexten utan anser uppenbarligen att regeringsförslagel med dekompletteringar som utskottet har gjort i sitt förslag är av så föga värde allpropositionen helt bör avslås. Reservanterna presenterar i stället nya förslag,väsentligen grundade på häktningsulredningens förslag. Om man skall komma med någon positiv reaktion ellerreflexion i delta sammanhang, kan man möjligtvis säga alt det är ett raktyrkande från socialdemokraternas sida, som utan invecklade passager säger varde står i del här ärendet. Jag tycker emellertid alt när reservanterna stödersig på häktningsulredningens betänkande så har de missat en, två eller rent avtre rätt väsentliga saker. För del första: Utredningen föreslår som alternativ tillhäktning åtgärder som uppenbarligen är myckel kostnadskrävande. Man vill ha enupp- och utbyggnad av vissa s. k. lillsynshem, där den misstänkte skall vistasunder utredningstiden. Och man vill ha en övervaknings- och konlrollorganisationsom inte heller den blir billig. Att nu eller ställamedel till förfogande för sådana resursförstärkningar torde vi alla vara på detklara med ligger utanför den ekonomiska möjligheten. För del andra; Häktningsulredningens förslag blevingalunda oomstridda under remissbehandlingen. a. blev utredningenshuvudtes om att myndigheterna går långt utöver lagens anda, när de tillämparhäklningsreg-lerna och häktar alldeles för många på alldeles för svaga grunder,utsatt för kritik och vägande invändningar. Det sades att invändningarna komfrån myndigheter som hade tillämpat lagstiftningen och därför på ett ellerannat sätt kunde anses som jäviga - de ville försvara vad de hade gjort. Ja,det är klart att man kan säga det, men utskottet har uppfatlat del så, attmyndigheterna förklarat varför de handlat på visst sätt. Det är mot den bakgrundenvi i utskollsmajoriteten ansett all vi kunnat fästa avseende vid vad somframförts.