prot · G509164 · 1981-12-31 00:00:00 — I utskottet har vi tyvärr inte blivit överens om det försämradesäkerhetspolifiska lägets krav på satsningar på ett fredsbevarande ochkrigsavhållande militärt försvar. Tyvärr vill såväl regeringspartierna somsocialdemokraterna sänka de militära anslagen i förhållande fill köpkraften iförsvarsramarna . Detta trots att en höjning av ramarna ärsäkerhefspolifiskt mofiverad. Vi moderater hade helst velat höjaförsvars-anslagen med tanke på den vetskap vi har om landets försämradesäkerhetspolitiska läge. Men med hänsyn fill den besvärliga statsfinansiellasituafionen föreslår vi en anslagsram, som innebär en oförändrad nivå iförhållande till den förra femårsperioden. Det kan anmärkas att socialdemokraternaförra våren föreslog minskningar av innevarande budgetårs försvarsanslag med över1 000 milj. kr. Moderaternasanslagsnivå är också i enlighet med regeringspartiernas löfte vidregeringsbildningen . Genom omdisponeringar inom en oförändrad ramhar en rad förbättringar när det gäller beredskap, kvalitet och förmåga atfsnabbt möta hastigt uppkomna hot mot vår fred och vår frihet kunnat inrymmas imoderaternas anslagsram. Vårt alternativ innebär möjhghet till snabbare ochsäkrare mobilisering, större resurser till att möta gränskränkningar ochluftlandsättningar. Ur säkerhetspohtisk synpunkt är det av värde att försvarsutskottet ärenhälligt om att behålla /Civo Bergslagen - en mening som vi moderater varensamma om i FK 78. Detär viktigt och betydelsefullt aft partierna i försvarsutskottet är eniga om attdet svenska försvaret även i förtsättningen behöver starka flygstridskrafter. Deborgerliga partierna anser att vi nu i samband med femårigaförsvarsramar skall ta ett beslut om ett svenskutvecklat och svensktillverkatflygplanssystem benämnt JAS - ett plansystem som inlederersättningen av Viggenplanen. Frågan om vilken flygplanstyp vi skall ha efterViggen har. Såväl svenska som ufländska Säkerhets-och försvarspolitiken, m. m. Säkerhets-och försvarspolitiken, m. m. flygplan har varit föremålför grundliga utredningar. Utredningarna har visat att ett svenskutvecklat planur samvävda synpunkter är det klart bästa alternativet. Grundläggandeför JAS ur operativ synpunkt är planets allsidiga användbarhet, och att detenligt ÖB och chefen för flygvapnet fyller de krav som en överblickbar hotmiljöställer. Planet är också möjligt att utveckla och tillverka inom deanslagsramar som med nuvarande nivå ges för flygvapnet. Enligt ÖB:s uppfattningfinns också rimlig handlingsfrihet för att kunna möta eventuella behov avförbättringar av JAS-systemet. Detär också av utomordentligt säkerhetspolitiskt värde och visar vår vilja fillalliansfrihet och neutralitet att kunna anskaffa nästa militära plan genomsvensk utveckling och produktion. Ocksåden flygtekniska kompetensen för aft utveckla och tillverka civila och militäraflygplan säkras genom ett JAS-besluf . Därtillkommer att JAS-beslutef är av stor betydelse för den teknologiska utvecklingeni landet och för tilltron både här hemma och utomlands till svensk industrisförmåga. Allt är av stor vikt för en framgångsrik industriell sysselsättning iSverige. Detär att beklaga att socialdemokraterna och kommunisterna är emot att ett svensktJAS-plan utvecklas och produceras, med beslut . Alla motståndare till ettsvenskt JAS-plan applåderar socialdemokraternas ställningstagande. Säkert äratf det inom det socialdemokrafiska partiet finns många som vill fatta ett JAS-beslut , medan andra hoppas att ett uppskov skall leda fill avslag senare.Dessa oförenliga ståndpunkter har medfört beslutsvånda inom detsocialdemokrafiska partiet. Defmed stort känslodarr framförda påståendet att enighet alltid fidigare förelegatmellan de demokratiska partierna om utvecklingen av det militära försvaret ärhelt felaktigt. När det gäller såväl som femårigaförsvarsbeslut var - mätt i dagens penningvärde - skillnaden mellan deborgerliga parfierna och socialdemokrafin betydligt större än den nu är. Försvarsutskottetsmajoritet' anser aft planeringen skall inriktas på utveckling och tillverkninginom landet av ett svenskt JAS-system: Varje långsiktigt projekt är förenat medosäkerheter, som är belysta inom JAS-arbetet. Ingen av dessa osäkerheterförsvinner . Innehållet i den preliminära uppgörelsen är dock tillfredsställande. Avsikten är att JAS - inomflygvapnets ekonomiska ramar - successivt skall anpassas fill utveckligen iolika avseenden. Ettuppskov, som socialdemokraterna nu föreslår, är infe motiverat, och det skulleinnebära en rad besvärligheter - ekonomiska, säkerhetspolitiska,industripolifiska och sysselsättningsmässiga nackdelar. Beslutet bör alltsåfattas . Utskottet utgår också från att regeringen i särskild ordning kommeratt ge försvarsutskottet och ledamöterna i militärledningens rådgivande nämndmöjlighet att följa JAS-arbetet. vill jag uttala min glädje över atf utskottet enhälligtunderstrukit frivilligverksamhetens stora värde för totalförsvarets olikagrenar. Utskottet har också erinrat om vad det sagt om atf man vid behovskulle medge överskridande av anslaget Frivilliga försvarsorganisationen m.m. Det är min övertygelse, fru talman, att eff starkttotalförsvar med däri ingående frivilliga organisationer är störstaoch viktigaste folkrörelse för frihet och fred. Med det anförda yrkar jagbifall fill de förslag av utskottet som moderata samlingspartiet står bakom ochtill de reservationer där mitt namn förekommer. 5 () replik: Per brukar vara rätt omsorgsfull ivalet av ord. Därför måste jag reagera när han säger att socialdemokraterna ochkommunisterna inte vill vara med om att utveckla och tillverka ett plan iSverige. Den meningen skall nog Per fundera htet över, för den stårinte alls i överensstämmelse med vad vi har dokumenterat. Vi har juvarit med om att medel har anvisats för att man skulle studera ohkaförutsättningar. Dessutom skiille man försöka lösa det här problemet. Däremot har vi eh avvikande mening när det gäller fråganhuruvida underlaget är så genomarbetat att vi kan fatta ett beslututifrån det. Detta trodde jag att man skulle uppfatta på det sättet, att detverkligen fanns möjligheter till skilda bedömningar i eh sådan fråga. Det kaninte vara så, Per , att ett beslut ovillkorligen måste fattas nu baraför aft saken presenteras . Det kan i alla fåll finnas goda skäl för ettuppskov och då kommer kanske att få ett beslut som är betydligt bättre än detsom kan åstadkommas . Jag vill gärna säga - och där bemöter jag också iviss mån vad försvarsministern sade - att ett uppskov inte är någonfingsensationellt. Ni måste följa rätt illa med i den debatt som pågår i andraländer, där uppskov med anskaffning av flygplan nästan hör till det vanliga.Man får lov att tänka sig för, man gör nya försök, tar fram nya offerter osv. Jag vill påstå att ett uppskov hos oss inte kommer attväcka uppseende. Det väcker mer uppseende om det är så angeläget för deborgerliga att driva igenom detta beslut just och låta en rösts övervikthär i kammaren vara det som skall avgöra en sådan fråga. Detta förvånar mig. Jag har under mina i riksdagenvarit med i åtskilliga försvarsutredningar. Det har allfid från alla hållfunnits en vilja att gå varandra till mötes och försöka finna lösningar somkunde accepteras. Det kan infe vara så att beslutet nödvändigtvis måste fattasjust . Jagopponerar mig således mot Per beskrivning av läget. Säkerhets- och försvarspolitiken, m. m. 6 PERPETERSSON (m) replik: Alla vi som arbetar med säkerhet ochförsvarspolifik är naturligtvis glada över att vi så långt möjligt kunnat nåenighet i frågorna. Mycket av mitt anförande gick också ut på att nämna deväsentliga områden där jag tycker det har varit en stor fördel för ochför svensk säkerhetspolitik att vi har nått enighet. Så har vi frågan om ett nytt flygplan efter för detsvenska försvaret. Denna fråga har utretts . Säkerhets-och försvarspolitiken, m. m. mitteer har man utrettflygplansfrågan undan för undan. Man har kommit fram till att vi skall haavancerade plan efter . Vi har också kommit fram fill atf vi skall ha ettnågot lättare plan än , och genom omfattande utredningar har vi ävenkommit fram till en punkt där vi kan fa ett beslut . måste man taett beslut. Detgläder mig att , som också jag sätter stort värde på, menar attjag är noggrann med orden. Jag vill åter läsa upp den mening som jag yttradeoch som irriterade : "Det är att beklaga attsocialdemokraterna och kommunisterna är mot atf utveckla och producera ettsvenskt JAS med beslut nu". 7 () rephk: Även om jag fick meningen uppläst för mig tycker jag fortfarande attden inte riktigt avspeglar verkhgheten. Mankan naturligtvis som Per gör säga att vi nu hållit på att diskuteraflygplan så . Men vilken typ av flygplan har tagits upp i diskussionen?Det har handlat om den, vågar jag säga, befängda tanken att vi skulle skaffaett speciellt lätt attackplan. Det har ju mest handlat om varianterav detta plan. Det var först som man kläcktedenna, som jag tycker fina idé - om det nu är möjligt att genomföra den - medett JAS-system, dvs. ett flygplan som skall kunna fylla alla funktionerna förvårt luftförsvar, självfallet även attackuppgifterna. Det är först under ettsenare skede som den frågan har kommit in. har man icke kunnat påräknasocialdemokraternas intresse. När det gäller den debatt som har förekommit ochde initiativ av olika slag som har tagits av borgerliga regeringar har vialltid varit avvisande. Vi har ständigt ansett att vi inte har råd med ettsådant plan. Däremot är det någonting annat , när det gäller en efterföljaretill . Och vi har aldrig sagt att vi är motståndare till att den fråganskall lösas. 8 HANS (): Jag har ingått i försvarskommittén, som har haffatt förbereda detta försvarsbeslut. Det har varit en rätt deprimerandeupplevelse. Vi började arbeta 1978, försvarsbeslut. I detbeslutet och beslut var inriktningen atf den avspänning som rådde,men som i och för sig ännu inte hade lett till en nedrustning, var en positivutveckling, som rimligen borde kunna bestå. Den bilden fanns med när vibörjade. Underdessa har det skett väldigt obehagliga saker. Vi har.haft hearings medsvenska ambassadörer från en rad centra. Vi har fått information om och sett imassmedia hur vi har kommit till en situation - från vad som syntes vara enavspänning - med starkt misstroende mellan supermakterna och den starkastemotsättningen sedan det . Frågan är om inte uttrycket "kalltkrig" är befogat igen. Det är så många låsningar och så mycketmisstroende, som vi ser en lång rad konflikter ute i världensom supermakterna inte kan kontrollera. Det är alltså ett mycket svårare lägenu än def varit på . Mycketav detta är helt absurt. Jag var i , som är en supermakt.Vad såg vi där? Jo, ett land, där man i vissa delar måsfe ha läkarrecepf föratt få mjölk, där man i huvudstaden och kan få smör om man köarmycket länge men icke mitt , där man intehar sett grönsaker och frukt på mycket länge -med undantag av den gumma somflyger från med två korgar, betalar sin resa och tjänar på det -, därpotatisen är slut före nästa skörd, där man har slutatpublicera siffrorna för barndödligheten till följd av alkoholism m. m. och därkvinnorna arbetar dubbelt medan en stor del av männen dricker. Jag har talatmed en Sovjetkännare, som sade att det första som kommer atf hända sannoliktblir en kvinnorevolt. Det är kvinnorna som skall stå i kö tre, fyra eller femtimmarom dagen, och då kan. de inte klara av mer än ett barn. Detär naturligtvis ett land i ekonomisk, moralisk och politisk kris, ett land medantisemitism, vilket alltid är tecken på mycket långtgående moraliskt förfall. Sovjetunionenär en supermakt och behandlas som en sådan internationellt, därför att landethar kärnvapen och många stridsvagnar och har satsat väldigt mycket på sådant.Nu säger man från västs sida: Vi måste svara på vad gjorde under1970-talet, när man inte lät avspänningen följas av en nedrustning. Jag hörde denamerikanske presidentens nedrustningschef . Rostow säga att "vi måsterusta upp för att bli så starka att vi kan förhandla med omnedrustning". Det är en helt absurd situation. Detär klart atf kan rusta upp - har inte en chans att hänga med,därför att naturligtvis är en ekonomisk dvärg jämfört med . Sovjethar inget annat atf ta av. Jordbruket är hårt trängt. Någon konsumtionsindustriatt tala om finns inte, och alla andra sektorer är så hårt åtdragna att detknappt finns någonting. Det man har satsat på är alltså ett väldigt starktförsvar- kanske av BNP, sägs def. En Sovjetkännare sade till mig attkanske hälften av den sovjefiska verkstadsindustrins produkter går fillförsvaret. Det är alldeles uppenbart att ett av skälen - def finns flera skäl,t. ex. problem med ledning av ekonomin - fill atf är så svagt äratf man har satsat så mycket.på sitt försvar. Hade man inte gjort det, hade maninte fått denna reaktion i väst, och därmed hade läge rimligtvisvarit bättre och skulle definitivt vara bättre för morgondagen. Det äralltså ett land som har satsat väldigt mycket på sitt försvar. När man skallbeskriva Sovjetsysfemet så måste i den beskrivningen ingå ordet "militär".Man kan diskutera vad som i övrigt skall ingå i beskrivningen, men det ordetbör finnas med. Detär den här absurda bakgrunden som lett till aft supermakterna har skaffat sigen rad vapen, vilket i sin tur medfört ökade krav på oss och större svårigheterför oss. Infördagens försvarsbesluthar eftantal principiellt nya faktorer kommit in Säkerhets-och försvarspolitiken, m. m. Säkerhets- och försvarspohtiken, m. m. i bilden.Jag vill nämna fem av dem. Den första är det överraskande angreppet. Jag hade eninterpellationsdebatt med dåvarande försvarsministern , ochjag är mot den bakgrunden glad att kunna konstatera hur snabbt en omsvängninghar skett hos myndigheterna och även hos försvarsutredningen. En enigförsvarsutredning säger nu att det överraskande angreppet måste vara en viktigutgångspunkt för planeringen. Det är nämligen nu större sannohkhet för ett sådant.Det visar en lång rad händelser, t. ex. helikoptrarna i . Men detöverraskande angreppet är också det svåraste fallet, och vi bör utgå från det. Jag tror också att tanken på att möta ett överraskandeangrepp är mentalt väldigt posifivt för försvarsmaktens personal. När man måsteställa, frågan vad som händer om det kommer ett anfall , då kanman inte tillåta sig att ha stora brister. När man kunde räkna med en långförvarning, då kunde man så att säga tolerera att personalen inte var utbildad.Vi har ju också ett civilförsvar där icke något manskap är utbildat - man sägeratf utbilda får man göra, om det drar ihop sig - utan där vi bara utbildarbefälet. Man anmodade försvarsgrenarna att ange vad de behövde föratt öka beredskapen. Vad var det man ville ha? Jo, drivmedel, respiratorer ochsådana saker. Man nämnde inte organisationsbestämmande materiel såsom flerbåtar, flygplan och stridsvagnar, utan det var förnödenheter av olika slag somskulle göra att allt fungerade. Det är alldeles uppenbart att det nuvarandeläget ställer en lång rad nya krav när det gäller atf kunna mobiliserasnabbare, särskilt i övre . Man måste begagna transportflygplan ochannat. Man måste förhandslagra mer av materiel. Inom det ekonomiska försvaretsområde måste man lägga en stor del av lagringen nära förbrukningsorterna däruppe. Jag är som sagt glad att kunna konstatera att den häromprövningen kunde ske så snabbt och - observera! - vid sidan avplaneringssystemet. En andra faktor som kommit in i bilden är luftförsvaret,som är mycket klart prioriterat. Såsom också har nämnts avremissinstanserna, bl. a. har kryssningsrobofar ställt nyakrav. Transportflyg-kapaciteten, helikopterflygkapaciteten och räckvidden i atfackflygethar ökat, och allt defta ställer ökade krav på luftförsvaret. Detta har gjortatt man såväl i försvarskommittén som i proposifionen och i utskottet har sagtatt det inte går att hålla fast vid beslutet om att gå ner till åttajaktdivisioner, utan vi bör behålla de tolv vi har . Vi kan använda defyra divisionerna med fram fill mitten av - de skulleju annars ha skrotats.. En tredje faktor är omprövningen när det gäller ubåtsjakt.I 1972 års försvarsbeslut slogs fast att frågan om import- och exportsjöfart iett avspärrningsläge i, första hand bör lösas med andra medel än militära - deftalades aldrig om vilka de var, men förmodligen var de diplomatiska. Man sadevidare: Kapaciteten för skydd av sådan sjöfart synes kunna starkt minska ellerhelt utgå. Man såg på detta som enbart en fråga om skydd av sjöfarten, vilket i ochför sig var naturligt mot bakgrund av erfarenheterna från de två världskrigenoch neutralitetsvakten. Det skall sägas att man den gången inte visste att viskulle komma att utvidga vårt territorialvatten. Def är obehagligt aft vara ennafion som vill vara neutral i en konflikt, när vi vet att vi icke kan övervakavad som händer under havsytan. Stormakter kan förlägga sina ubåtar på svensktområde, riktade mot den andra parten. Detär glädjande att man i en enig försvarskommitté och även i propositionen harsagt att det är av stor betydelse atf vi disponerar över sådana resurser attkränkningar kan avvisas och vår sjö- och flygtransport kan skyddas. Det äralltså en principiellt annorlunda syn än den som redovisades i 1972 årsförsvarsbeslut. Enfjärde faktor, som inte heller kommit in i bilden planeringssystemvägen - iubåtsfallet hade vi visserligen htet hjälp av en supermakt som besökte vårskärgård, men försvarskommittén hade fakfiskt varit inne på den frågan ävendessförinnan - är A-, B- och C-skyddet, framför allt A- och C-skyddet. Man kansäga att försvarsbeslut tonade ner detta, men i prakfiken kom det intebara att tonas ner utan att försvinna. Praktiskt taget all utbildning försvann,både på den civila och på den militära sidan. Det är i och för sig inte frågaom någon kärnvapendoktrin. Jag tror aft den debatten är väldigt överdriven, t.ex. när man hävdar att risken för kärnvapenkrig blir större därför att antaletkärnvapen ökat. Jag tror inte att def varit brist på kärnvapen som gjort atttröskeln varit si och så hög, utan jag tror att man kan få en mycket bättreuppfattning av tröskeln om man tittar på balansen i fråga om konventionellastridsmedel på lägre nivåer. Men ett kärnvapenkrig kan inte uteslutas, ochvilket skydd har vi då? Def är väsentligt att det nu dras upp rikthnjer för inom totalförsvarets olika grenar skall få ett rimligt A-och C-skydd. Enfemte faktor är de nya principerna för ekonomiskt försvar, där man kommit framfill att inte lagra så mycket utan försöka bygga på levande produktion - ochsubstitut med inhemska råvaror. Mankan nämna en sjätte faktor nämligen kommunanknytningen av civilförsvaret. Därär principerna fastlagda i det föregående försvarsbeslutet, men de blir nu såatt säga konkrefiserade. När det gäller de ekonomiska ramarna utgår regeringsförslaget från detuttalande som förelåg från majoriteten i försvarskommittén redan i februariförra året. Uttalandet löd så här: "Mot bakgrund av den allmänekonomiskaoch statsfinansiella situafionen är det enligt kommitténs mening nödvändigt attden restrikfivitet som måsfe tillämpas i fråga om de statligautgifterna även måste gälla utgifterna för försvarsändamål. Kommittén anserdärför att planeringen inom totalförsvaret bör genomföras på en ekonomisk nivåsom motsvarar vad som f. n. anvisas för dessa ändamål." Vi anser att vistår fast vid detta. Moderaternaglömmer orden restrikfivitet och totalförsvaret. Enligt deras tolkning gällerde ekonomiska ramarna bara det militära försvaret. utgår inte fråndet fakfiska ekonomiska läge som fanns utan från ett slags prolongering av etttänkt läge 1977. Jag hävdar alltså aft vi står Säkerhets-och försvarspolitiken, m. m. Säkerhets- och försvarspohtiken, m. m. fast viddetta uttalande. När det gäller det sakliga innehållet vill jag säga attvad vi från majoritetens sida talade om var ÖB:ss. k. handlingsväg2-iinnehållet, men ekonomiskt billigare genom atf vi "tuffade till"det genom besparingar. Jag kan notera att def innehåll som anges iproposifionen överensstämmer med handlingsväg 2 men omfattar därutöver ettantal förbättringar, t. ex. för överraskande angrepp, ytterligare enNorrlandsbrigad, aftackbeväpning för övre och ubåtsjakt för aft nämnade väsentligaste. Vi står emellertid fast vid vad vi har sagt hela fiden. Detsom begär går därutöver och fanns icke konkret redovisat i sambandmed utredningen. Def var en lång önskelista från armén som blev tillgodosedd,men den fanns icke redovisad i def läget. Jag fortsätter att vända mig till . Vi har juen fredsorganisation, och def är ingen hemlighet atf jag tycker atfdödspatrullen gjorde ett bra jobb. Hade vi följt dödspatrullens förslag, skullevi i förlängningen ha haft 60 milj. kr. mer atf röra oss med än vad vinu har. Def hade blivit följden, om vi hade lagt ner I 3, som inte behövs, omvi hade ordnat en vettig pansarorganisation i och alltså tagit bort P 2,om vi hade tagit bort milosfaben i och om vi hade tagit bort denberidna högvakten i . Jag noterar att säger i sinpartimotion att det är viktigt att besparingsmålet ligger fast, som om de pånågot sätt mer än andra tycker.att besparingsmålet skall ligga fast. Men både iförsvarskommittén och senare har varit det parfi som mest har velatnagga på besparingsförslag. Jag hade annars respekterat om ni sagt:Behåll milostaben och behåll annat, men lägg ner I 3! Ni har inte haft någonstämma där - ni hade er i . Vi kunde också ha klarat att lägga ner tvåinfanteriregementen. Jag tycker inte att det är någon hereoisk insats att ickevilja göra besparingar där det är möjligt för atf förstärkakrigsorganisationen. Atf fala om målet men icke komma med konkreta förslag ärsom sagt inte heroiskt. Sedan kritiserar oss, och har däryid fåttsocialdemokraternas stöd, för att vi inte exakt anger krigsorganisationen utanhar ett antal intervaller. Erfarenhetsmässigt vet vi att def alltid är problemmed planeringen. Det finns fördelar med att ha vissa intervaller. Mekaniseradebataljoner har nämnts. Det är fråga om hur man skall använda stridsvagnar somredan finns. Det är väsentligen en organisationsfråga - infe en anskaffningsfråga.Men O. K. - när nu moderater och socialdemokrater framförde den här krifiken,så borde de leva upp till den, men det gör de infe. har själva intervaller när det gäller ubåtar.Socialdemokraterna har intervaller när def gäller jaktdivisioner. Jag noteraratt den socialdemokratiska gruppledaren i en motion yrkar att den tolftejaktdivisionen skall förläggas fill hans hemkommun . Parfief hållerfrågan öppen om det skall finnas elva eller tolv jaktdivisioner. Def enda manaröverens om är att den tolfte skall förläggas till . Därför tycker jagatf den reservationen inte har den stringens som den borde ha haft. Vi har en folkparti- och centerreservation i fråga om sjukvårdsmateriel.Vi menar att det skall vara en statiig lagring , men sedan skall försöka få en överenskommelse med landstingen. Jag tycker detfinns motiv för detta. Syftet skall inte vara att lagra så förfärligt mycket,utan syftet skall vara att skapa en större uthållighet. Om landstingen fårdetta ansvar kunde de säkert säga, att det är oekonomiskt atf lagra mycket -försök atf gå över till mer av flergångsma-teriel i stället för de vi nuslänger, kanske efter atf ha använt dem en gång. Vi kan kanske utnyttja inhemskproduktion och inhemska råvaror - då behövs det icke lagring. Såvitt jagförsfår måste det samhällsekonomiskt vara positivt om den som fattar beslutockså står för kostnaden. Då kan man utgå från att det görs effektivare ochsamhällsekonomiskt vettigare. Allaoch envar vet att har en annan syn på totalförsvaretspersonalförsörjning än de andra partierna. Vi vill ha en totalförsvarsplikt. Vivill ha en gemensam lagstiftning som gäller både militära och civila delar. Somen blygsam början har vi redan i försvarskommittén sagt: Tag 2 000 man från detmilitära försvaret och ge dem en direktutbildning fill civilförsvaret för attföryngra civilförsvaret. Jag är glad åt att principen att det är ett avvägningsproblemmellan numerär och kvalitet nu är godtagen av myndigheterna.