prot · G509145 · 1981-12-31 00:00:00 — är det ju så att vi i vår författning helt realistiskt harräknat med att alla statsråd inte alltid kan vara närvarande. Det får gå ändå,och måste gå ändå. Grundlagen stadgar t. o. m. att regeringen är beslutför medså få närvarande som fem statsråd. Det är alltså gällande rätt på det härområdet. När ett statsråd är utomlands förordnas ett hemmavarande statsråd attsvara även för den frånvarandes departement. Så hade man gjort den här gångenockså. Det var som föredrog försvarsärendena. Det inträffadevar således ingenting märkvärdigt, och det innebar inga som helst brott motvare sig gällande bestämmelser eller etablerad praxis. Men socialdemokrater ochmoderater tycker att borde ha åkt hem, och för dettatyckande väntar de sig tydligen en del applåder. Det får de kanske på sinahåll, men det är också allt. Socialdemokrater och moderater kritiserar vidare ettuttalande som gjorde om eventuellt bruk avvåld mot ubåtsbesättningen. Försvarsministern fick en fråga om detta när hanhördes i . Jag återger en del av svaret från s. 140 ibetänkandet: "Jag var. väl underrättad om situationen. Givetvis måste vialltid vara beredda att hävda vår neutrahtet, i yttersta fall med våld, men idet här fallet visste vi att situafionen höll på att reda upp sig. Dagen därpåträdde också ubåtskaptenen fram för det samtal som den hadebegärt." Försvarsministerns uttalande gällde således det konkretafallet, just i det aktuella läget. Försvarsministerns uttalande stämde såledesmedvad söm faktiskt föregick. gav med sig, och frågan om våld behövde dessbättre inte aktualiseras. Jag tror nog att vi alla kan vara tacksamma för attvi genom regeringens fasta och skickliga agerande samt genom att ryssarna gavvika kunde undvika att användavåld. Det fanns väl de som i den upprörda debatten talade om våld ochhårda tag. Var detta, om de intentionerna behövt följas, hade slutat, kan varasvårt att överblicka. Vadgäller det ärende som behandlas ber jag, fru talman, att få yrka bifall tillreservation 3 och ansluter mig i övrigt till vad utskottet anfört. Anf.61 (): Jag kan göra det ganska lätt för mig genom att i stort instämma med vadBerfil Fiskesjö sade. Omnågon hade kommit på den idén att man, för att bl. a. tränaincidentberedskap, skulle måla upp ett scenario med ett grundstött rysktkärnvapenbestyckat krigsfartyg mitt inne i svenskt militärt skyddsområde, trorjag att den personen hade blivit utskrattad. Man hade avslagit förslaget medatt säga att någonting så otroligt inte kommer att hända och att man måstetesta beredskapen i ett något mer realisfiskt fall. visade det sig än engång att fantasin inte riktigt hänger med när det gäller de tokigheter somvissa kan ställa till med. Och regeringen fick helt plötsligt den oväntade s.k. ubåtsaffären på halsen. Regeringenlöste denna fråga på ett utomordendigt sätt. Det är inte bara vi här i Sverigesom tycker det. Även internationellt har berömmet för den svenska regeringensagerande i den s. k.-ubåtsaffären varit enstämmigt. De enda som har haft enavvikande uppfattning har varit och någon annan öststat. Det är kanskelättförståeligt att inte var så förtjust över det svenska agerandet idenna affär. Det är min innerliga förhoppning att aldrig skall bliförtjust över en svensk regerings agerande, om ryssarna skulle upprepa dessadumheter. Enav de saker som vi under utskottets granskning har tittat på - och där man ärpå väg att nå en tillfredsställande lösning - är tillgången på säkra, motavlyssning skyddade teleförbindelser mellan vissa statsråd och en del högrechefer. Som sade är det en orimlighet att tänka sig att allastatsråd alltid skall finnas på sina tjänsterum i , utan de kanbefinna sig på olika platser. Behovet av att man skall kunna ta kontakt ochförtroligt resonera med personer som råkar befinna sig utanför ärstort. Därför är det väsentligt att denna fråga löses. Enligt vadutskottet har funnit höll man också på att förbereda sådana kontaktmöjligheterredan innan ubåtsaffären inträffade. nu på alla håll inser och erkänner- egentligen gör även utsko';tet det -att regeringen har skött ubåtsaffären på ett utomordendigt sätt, äruppenbarligen inte tillfredsställande för oppositionen här i . Så brafår en regering inte lov att framstå i allmänhetens ögon. Därför gällde det fördem att börja gneta och försöka hitta någonting som de kunde anklaga regeringenför. Men oppositionen har inte hittat någonting sådant. Alla som har granskatdenna fråga särskilt noga är ju överens om att detta ärende är bra skött. Detfinns ingenting som man kan säga är felbehandlat. Dåfår vi väl hitta på någonfing annat, tycks opposifionen ha resonerat. Och harman uppfinningsrikedom, går det ju bra. Man har lyckats komma Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. fram tillatt försvarsministern litet snabbare borde ha infunnit sig i Stockholm.Dessutom är opposifionen kritisk mot ett uttalande, som man säger skall haskapat tveksamhet om hållning. Den tveksamheten äroppositionsledamöterna i ganska ensamma om att haupptäckt. I utlandet, där man ibland nästan avundsjukt såg hur bra klaradeav denna situation, lade man inte märke till någon tveksamhet. Egentligen harinte oppositionen någon kritik att komma med, utan den är ute efter att döljaatt regeringen har skött sig bra. Vanliga människor kan ge regeringen deterkännandet, men så generös är inte oppositionen. Mot dennabakgrund yrkar jag bifall till reservation 3. 62 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag fårmeddela att anslag om kvällsplenum uppsatts. 63ANDERS (): Det har om den s. k. ubåtsincidenten sagts attingen rimligen kunnat inse att något sådant skulle kunna inträffa. Engrundstött sovjetisk ubåt på svenskt militärt skyddsområde var en alltförfantastisk tanke för de flesta. Ändå borde inte händelsen ha inträffat heltöverraskande. Vi har haft gott om olika ubåtsincidenter ivåra farvatten. Många av dem har utgjort allvarliga kränkningar av vårtterritorium. Vi vet att vår incidentberedskap inte är tillfredsställande.Detta har påpekats från moderat håll vid en rad tillfällen. Jag har själv idenna kammare interpellerat och pekat på de brister som råder på området ochsom vi fick en påminnelse om när det visade sig att vi inte kunde upptäcka denhär ubåten förrän dagen efter grundstötningen. Det är alltså fel att påstå att det här var någonting somvi inte kunde ha förutsett. Vi borde ha kunnat göra det, och detta har ocksåpåpekats här i kammaren vid ett flertal tillfällen. Trots att affären fick en tillfredsställande upplösning,finns det all anledning att noga analysera det inträffade och se vad som kangöras för att förhindra ett upprepande och, om ett sådant skulleske, ha god beredskap för ett effektivt handlande. För den som haft fillfälle att delta iutskottets granskningsverksamhet, som bl. a. rört affärer som IB och Telub, ärdet slående hur förvånade berörda myndigheter blir när något händer. Sådant kanbara inte hända, det är alltför fantastiskt, det har vi inte övat för, ärvanliga reflexioner. Jag får en känsla av att man vill skjuta obehagligheterbort ifrån sig, att alltför provocerande scenarier inte är populära. Det går självfallet inte att förutsäga allt. Det är ocksålätt att kritisera i efterhand när facit föreligger. Utskottet har heltnaturligt tagit hänsyn till detta. "Regeringens handlande präglades avfasthet och konsekvens", sägs det i utskottstexten. Det är också attnotera utskottets tillfredsställelse över att regeringen snabbt tog kontakt medde båda demokrafiska oppositionspartierna och att man kunde enas om engemensam syn på den uppkomna situationen. På några punkter gör utskottet markeringar. Det gällervikten av att säkra, mot avlyssning skyddade telekommunikationer finnsfillgängliga mellan berörda statsråd och andra nyckelpersoner. De har alltsåinte kommunicerat på det sätt som är önskvärt, därför att man inte kunde litapå sekretessen när det gällde de vanliga telefonerna. Det måste sägas vara anmärkningsvärt att det vidtillfället för ubåtsincidenten fanns allvarliga brister i detta avseende. Detär att hoppas att de åtgärder som här är på gång snabbt och effekfivtgenomförs. Skulle någon framtida incident visa brister i detta avseende, kommerdet att vara svårt att skylla ifrån sig, och kritiken kommer med all säkerhetatt bli hård. Också när det gäller immunitetsfrågorna är det bra attstudiearbete pågår. Det måste dock likaledes betraktas som anmärkningsvärt attdet rådde en betydande osäkerhet om immunitetsfrågorna under affärens gång.Visserligen var det en överraskande händelse, det skall gärna medges, menubåtsincidenter har vi haft gC .m. Det är med förvåning man dåkonstaterar att de gällande svenska bestämmelserna inte ger någon ledning förvad som är tillåtet, om en ubåt tvingas upp till ytan. Så helt otroligt har detväl inte varit att en ubåt kunde ha skadats av svenska sjunkbomber som fällts ivarningssyfte men råkat träffa för nära. Det studiearbete som bedrivs måstesnabbt få ett genomslag i gällande bestämmelser på området. Hade svenska sjunkbomber fällts för nära, kan man mycketväl tänka sig att en ubåt hade tvingats upp till ytan. Det finns alltså ingabestämmelser eller anvisningar för hur man skall handla i en sådan situation.Det är anmärkningsvärt. Stor uppmärksamhet har i massmedia ägnats åt regeringensbeslutsfattande under den akti;"!la veckan. En kvällstidning har koratvinnare resp. förlorare inom regeringen. Man har gjort försök, som måstebetraktas som löjeväckande, att ta åt sig äran av affärens handläggning, ochjag är övertygad om att vi kommer att få uppleva än mer av den varan här i dag.För dem som har haft tillfälle att följa KU:s inträngande granskning avhändelseförloppet framstår detta som ett lagarbete där många var inblandadeoch många hjälpte till, och man kan i det sammanhanget inte utköra någravinnare eller förlorare. Syftet med att på det sättet försöka ta åt sig äranhar naturligtvis varit att plocka inrikespoHtiska poänger, något som man enligtopinionsundersökningarna inte har lyckats särskilt väl med. Den lärdom man kan dra av handläggningen är att det ärviktigt att statsministern har ett fast och totalt grepp om händelseförioppet.Men det är därvidlag lika naturligt att i den krets som han rådgör med ingår deberörda fackministrarna. Det är då framför allt två personer som berörs:utrikes- och försvarsministrarna. Utrikesministerns roll behöver inte vidare kommenterashär, även om han enligt en artikelserie om ubåtsärendets handläggning sompresenterades i en kvällstidning i praktiken ledde en samlingsregeringlokaliserad till , där han har sin bostad. Försvarsminister har blivit utsatt förhård kritik för sitt sätt att delta i ubåtsaffäréns handläggning. Moderatasamlingspartiets 4 protokoll 1981/82:145-146 Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. ledamöterav har härvidlag varit mycket noggranna med att endastgranska hans handlande i denna speciella fråga och att inte beröra eller låtasig påverkas av eventuella uttalanden eller ingripanden från hans sida i frågorsom inte är föremål för utskottets granskning. Ubåtsaffären utgjorde den allvarligaste kränkningen avsvenskt territorium sedan . För en välinformeradförsvarsminister kan det inte ha kommit som någon total överraskning attkärnvapen kunde finnas ombord. Han var den ansvarige fackministern, och han kansom sådan inte ha varit okunnig om detta förhållande. Det fanns också klar riskför och indikationer på att fritagningsförsök kunde komma att äga rum. Enallvarlig upptrappning var således inte utesluten. Mot denna bakgrund hade det varit naturligt attförsvarsministern begav sig till för att därifrån följa ärendet ochmedverka till en tillfredsställande lösning. Försvarsministern gjorde ett uttalande itelevisionen om att våld inte kunde komma i fråga när det gällde att få desvenska kraven uppfyllda. Detta var olyckligt och ägnat att skapa tveksamhet omden svenska hållningen. Frågan är, fru talman, om försvarsministern hade gjortdetta uttalande, ifall han hade följt ärendet på nära håll och tagit del av devid tidpunkten för uttalandet klara indikationerna på att kärnvapen faktisktfanns ombord samt vissa andra underrättelser om den sovjetiska uppladdningen utanförvår kust. På grund av bristen på säkra telekommunikationer kundeförsvarsministern inte från eller hålla en nära och förtroligkontakt med den centrala krisledningen i under statsministernsledning. Trots att grundstötningen inträffade träffadehan - den ansvarige fackministern - statsministern först måndagen den 2november. En nära kontakt mellan stats- och försvarsministrarna hadeförhoppningsvis eliminerat risken för olyckliga uttalanden av det slag som nufaktiskt gjordes. Det finns betydligt mer att säga i det härsammanhanget, men jag vill bara anföra att jag reagerar mot deuttalanden som gjordes av ordförande om "det samkördatandem-par" som finns i den här frågan för att komma regeringen till livs.Jag tycker det är ett felaktigt uttalande, och jag tycker inte att det finnsnågon anledning för en företrädare för den underbara nattens polifik ochsamförstånd att göra den typen av uttalande. Vi har på den här punkten försöktatt göra en så noggrann och saklig granskning som möjligt. Också i våraskrivningar har vi varit mycket noggranna med att inte gå in på ovidkommandesaker i detta sammanhang. De moderata reservanternas förslag tillskrivning på denna punkt är kort och - det vill jag upprepa - behandlar striktendast frågan om närvaron i och uttalandet om våld . Jag ber att få yrka bifall till reservationen 4, som ärfogad till utskottets betänkande. 64OSWALD (vpk): När det gäller sakfrågan i det här ärendet,dvs. den sovjetiska ubåtens kränkning av det svenska territorialvattnet ioktober-november , har vpk redan framfört sin uppfattning om den.Vi kan i stort sett ställa oss bakom den utskottsskrivning som i sitt inledningsanförande. Vi anser att regeringens handläggning varbestämd och bra och att affären löstes upp på ett vettigt och lyckligt sättutan några större bieffekter och andra negativa följder. Vi är emellertid precis som socialdemokraterna krifiskamot att försvarsministern inte återvände till och kanske framförallt mot att han inte begav sig till . Det hade nämligen enligt våruppfattning framför aUt varit välgörande om en civil regeringsrepresentant hadeframträtt i samband med handläggningen av den här affären. Som affären nuutvecklade sig blev den ett propagandajippo för det militära etablissemanget iSverige, något som ingen kan anse vara särskilt lyckligt. Det hade varit mycketbättre om den civile försvarsministern, regeringens representant, hade varitden som framträtt på ett bestämt sätt i massmedia, i televisionen och i andrasammanhang, än den - som det nu blev - ständiga paraden av militäraföreträdare, som sög ut varje uns av propagandaeffekt för att på bästa möjhgasätt motivera sin egen existens och höjda försvarsanslag. Det är den mest gravaanmärkning vi från vpk:s sida vill göra mot att försvarsministern inte infannsig, var på plats och så att säga tog ledningen över det militäraetablissemanget, utan lät det breda ut sig på ett sätt som man måste anse varolyckligt. Militärledningen och övriga militära organisationer har f.ö. inte någon större anledning att gå ut och försöka skära pipor i vassen idetta sammanhang. Det oerhörda inträffade alltså, vilket har framförts fleragånger, att en främmande ubåt kunde gå helt osedd inte bara in i den svenskaskärgården och överskrida den svenska territorialgränsen utan djupt in i ettmihtärt skyddsområde utanför en av de gamla klassiska militära örlogsbaserna ivårt land. Jag anser att detta måste väcka en hel del eftertanke. Vad gjorde de militära bevakningsenheterna, de militära stabernai och omgivande områden och farvatten , kvällen ochnatten ? tar man det inträffade till intäkt för att krävamer pengar för att klara av sina bevakningsuppgifter. Men om man inte ens meddet höga militära anslag som också marinen åtnjuter kan klara bevakningen avnärvattnen kring sina egna basområden, vad skäll man då göra med mer pengar? Det är symtomatiskt att det var en blekingsk fiskare somupptäckte skorven, där den låg på klippan. Vi från vpk har i detta sammanhangframfört att om vi vill stärka vår gränsberedskap - och det kan säkert varabehövligt med de långa kuster och gränser som vi har - gäller det framför alltatt satsa på att stärka lokalbefolkningens och andra lokala statiiga och kommunalainstansers överblick och översyn över sådana här områden. Det har i detta sammanhang i frågedebatter ochinterpellationsdebatter framförts uppfattningen, att en levande skärgård är denbästa beredskapen. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. och dethåller jag gärna med om. Men vad som hänt ärframför allt att civila myndigheters möjhgheter att bedriva övervakning ochannan verksamhet i just skärgården kraftigt beskurits. Statliga verk ochinsfitutioner såsom lotsverket, osv. har fått vidkännas nedskärdaanslag, indragning av personal, indragning av fyrplatser, lotsutkikar osv. Mankan inte med aldrig så många miljoner till militära anslag, ersätta denövervakning som kan utföras av sådana civila institutioner. Det är en annanslutsats som man bör dra av denna händelse. Vi anser alltså att det var olyckligt attförsvarsministern inte reste hem från . Det drabbar också, som det sägs iutskottsbetänkandet, inte försvarsministern ensam, utan det drabbar ju ocksåregeringen och statsministern, som borde ha insett att det skulle komma kritikpå detta och att man borde ha kallat hem försvarsministern i detta sammanhangoch samla den del av regeringen som skulle handlägga denna fråga med honominkluderad. Det är alltså inte i första hand försvarsministern som person utanockså regeringens handläggning av denna fråga som vi vill angripa. Sedan vill jag, fru talman, något uppehålla mig vid denTV-intervju med försvarsministern som det också har talatsom. Det har riktats kritik mot försvarsministern för att han sade att han intekunde se vid det tillfället att det fanns någon anledning att skullefillgripa våld mot ubåten. Jag tycker att det är en ståndpunkt som faktiskthedrar försvarsministern. Det är klart att man skall kunna tillgripa våld föratt avvisa gränskränkningar. Men i det här fallet var det just vid dettillfället inte anledning att tillgripa några våldsåtgärder. Det är faktiskttacksamt med en försvarsminister som intar en sådan ståndpunkt. Man kan baragöra den hypotetiska tanken att vi hade haft en moderat försvarsminister påplats vid detta fillfälle. Då hade vi kanske fått se honom i fullkustjägarmundering på klipporna nere vid . Det hade varit bra mycketsämre än ett sansat och lugnt uttalande om att våld inte skall fillgripas ionödan. I detta sammanhang tycker jag alltså att harangripits på ett oförtjänt sätt. Vid det tillfället fanns det enligt min ochmitt partis uppfattning inte någon större anledning att tillgripa våld. Jag vill återkomma till vad jag började med, nämligen attdet blev fillräckligt mycket av utnyttjande av tilldragelsen, genommilitaristiska jippon med maskeringsklädda kustjägare och andra militärauppladdningar samt studieresor bekostade av den militära budgeten förjournalister och andra intresserade fram och tillbaka till de här kobbarnaunder . Där borde regeringen ha ingripit och lagt litet kapson på demilitaristiska ivrarna. Det hade varit välgörande för hela saken. Jag ochmitt parti kommer att stödja utskottet i denna fråga. 65HILDING (): Utskottets granskning av ubåtsaffären gällerväsentiigen beslutsprocesserna inom regeringen. Glädjande nog kan vi konstateraatt de i stort sett fungerat tillfredsställande. På en väsentlig punkt gör vidock en anmärkning. Vi har inte kunnat undgå att observera attförsvarsministern intedeltog i de avgörande överläggningarna i regeringen eller i de beslut somfattades. Han befann sig, som det tidigare nämnts i debatten, på ett nordisktförsvarsministermöte i . Enligt vår mening borde han ha återvänt tillStockholm fortast möjligt. Han gjorde en felprioritering när det gällde attvälja arbetsuppgifter för en försvarsminister. Det mest anmärkningsvärda äremellertid att statsministern inte kallade hem försvarsministern i dennasituation. Han hade inte ens någon personlig telefonkontakt med försvarsministernunder dennes tid i . Statsministern har att leda regeringens arbete. Det voreolyckligt om framtida statsministrar - med utgångspunkt i handläggningen avubåtsaffären - skulle ta som regel att ställa fackministern utanföravgörandet i extraordinära situationer, särskilt som handläggningen mednödvändighet då begränsas till en liten krets av statsråd. Hela systemet meddepartement och fackministrar sätts ur spel, om man fillämpar den ordning somministären gjorde . Därför skriver utskottet: "Det måste föreliggasärskilda skäl för att fackministern inte skall delta i regeringensöverläggningar och beslut i sådana fall." Naturligtvis kan det uppstå extraordinära situationer somregeringen får försöka klara utan fackministerns närvaro. Men med sittuttalande har utskottet velat markera att detta inte får bli regel utan måstevara ett absolut undantag. Vad händer om fackministern befinner sig på andra sidanjordklotet? Mitt svar är att detta är en sådansituafion då särskilda skäl föreligger. Men jag vill tillägga: Det är väl intevar dag som den svenska försvarsministern vistas i på ? Man har såvitt jag förstår kommit med fyra sakligainvändningar mot det synsätt som jag sökt utveckla. Jag tar det inte somsaklighet när man säger att man utvecklar all sin uppfinningsrikedom på dettaområde eller talar om att man har funnit berömmet vara svårsmält och annatsådant. Det har sagts att vi som tillhör oppositionen tycker så och så, mendessa uttryck måste väl ändå uppfattas som något av ett tyckande. Låt mig här skjuta in att det talas om det samkördatandemparet. Men, fru talman, är det inte så att har avgivit enreservafion gentemot den socialdemokratiska ståndpunkten? Det kallar inte jagtandemkörning. Det förhåller sig väl så att vi färdas på var sin cykel. Det har sagts att vi inte visar något prov på generositet.Jo, det tycker jag vi gör i mycket hög grad. har méd all rättfäst uppmärksamheten på att det inte är var dag som ett utskott utdelar berömpå detta sätt. Men någon generositet från regeringsparfiernas sida motoppositionen i denna fråga tycks inte finnas, utan här finns bara hån fillövers för oss. Men jag återvänder till de fyra sakliga invändningarna motmitt synsätt. Den första är att tjänstemän inom departementen kan deltai handläggningen. Vid överläggningen i utskottet hänvisade man till detta ochäven till att överbefälhavaren hade att leda operativ verksamhet. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m: m. . Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. rn. funnit detmotiverat att stannade kvar i . Med det resonemanget håller inte. En tjänsteman kan aldrigpolitiskt ersätta en fackminister, utan det är denne sorh skall svara fördepartementets politiska ställningstagande. Inte ens en statssekreterare kan tapå sig statsrådets politiska ansvar. Ingen har hävdat att ta över överbefälhavarens arbetsuppgifter. Men överbefälhavaren kan inteta det polifiska ansvar som en försvarsminister har. Som en andra invändning har man sagt att regeringenbehöver tillämpa en så flexibel ordning att det ena statsrådet kan träda i detandras ställe. Självfallet bör det vara möjligt att en ministerexempelvis under semestertid ersätts med ett annat statsråd. Men regeln måstevara att avgörande beslut som berör ett departement skall departementschefensvara för och delta i. Det är känt att ministrar har brutit semestrar för attdelta i sådana beslut och i de överläggningar som föregår beslut. För ettenkelt förstånd ter det sig självklart att man utnyttjar den sakkunskap somfackministern representerar - man må gärna för mig avfärda detta som tyckande.Det kan inte vara rikfigt att ställa honom vid sidan av de stora avgörandenainom en regering.