prot · G509169 · 1981-12-31 00:00:00 — Inte kan det bli någon störreentusiasm för egna företagare och andra att göra satsningar för framtiden närsådana orosmoln tecknar sig mot horisonten. Mittsvar på frågan från är att vi på de här två punkterna villundanröja dessa hot. Vadär då socialdemokraternas alternativ? Jo, det är skatte- och avgiftshöjningar.Och vad de innebär skall jag erinra om. Mervärdeskattenhöjs från 17,7 till 19 %. Det kostar skattebetalarna 3 miljarder. En s. k.allmän löneavgift införs som tas ut på lönesumman. Det kostar 5,6miljarder. Det kostar 450 miljoner.Arbetsgivaravgiften för arbetslöshetsförsäkring höjs . Det kostar 1,4miljarder. Skogsvårdsavgiften höjs med för helåret . Det kostar 275miljoner. Beskattning av övervinster i vattenkraftverk kostar 500 miljoner.Vuxenutbildningsavgift för småföretagare kostar 20 miljoner. Skärptförmögenhetsskatt uppskattas kosta 100 miljoner. Skatt på videoutrustningkostar 150 miljoner. Skatt på ljud- och videokassetter kostar 130 miljoner.Urholkat inflationsskydd i skatteskalan kostar 1,5 miljarder. Speciell skatt påstörre vinstökningar vet vi inte riktigt vad det kommer att kosta.Hyreshusavgift kostar 650 miljoner. Begränsning av rätten tillunderskottsavdrag kostar 450 miljoner. Detta gör en summa av 14,2miljarder. Idet kostnadsläge som vi har vill alltså ochsocialdemokraterna lägga denna tunga skattebörda på bl. a. näringslivet för1983. Det blir inte många investeringar av en sådan politik. Anf.37 (): Det är alldeles riktigt att socialdemokraterna och harhelt olika syn på hur de resurser vi har skall användas. Närjag lyssnade på huvudanförande tänkte jag: Så talar en man somär medveten om sitt partis och sin egen betydelse. har aldrig varitanhängare av selektiva regionalpolitiska insatser. Historiskt har de varitmotståndare till regionalpolitiken. Skillnaden jämfört med tidigare är den attmoderaterna nu leder avvecklingen av de selektiva insatserna. har deinte haft den politiska makt som behövs för att kunna göra detta. De dikterarvillkoren för mittenregeringen, medan industriministern tycks leva i tron atten stor del av lösningen på de regionala balansproblemen är att finna i omStockholms planeringstal är några tusen högre eller lägre. Det är dagenssituation i det borgerliga lägret. och har tidigare preciseratsocialdemokraternas principiella syn på regionalpolitikens förutsättningar,inriktning och uppbyggnad. De har understrukit behovet av ekonomisk stabilitetoch av att de regionalpolitiska stödåtgärderna är komplement till annan övrigpolitik. Dessutom har de framhållit - och det är viktigt - att vi måste varamycket restriktiva när det gäller användningen av våra medel och se till att deutnyttjas effektivt. Jagkommer i mitt inlägg att uppehålla mig vid de differentieradearbetsgivaravgifterna, länsstyrelsernas beslut om regionalpolitiskt stöd, olikaglesbygdsinsatser och dessutom vid åtgärderna för ökad sysselsättning iNorrbotten. Detsocialdemokratiska förslaget om återbäring av arbetsgivaravgifter i Norrbottenär exempel på extra insatser, och det är också ett sätt att utnyttja medleneffektivt. Jagskall inte i det här sammanhanget gå närmare in på utvecklingen i ,endast konstatera att de senaste årens borgerliga politik innebär att deegentliga regionalpolitiska medlen inte längre räcker för att vända på utveckHngenmot ökad sysselsättning och minskad arbetslöshet. Det är mot den bakgrunden somvi socialdemokrater föreslår ett system med återbäring av inbetaldaarbetsgivaravgifter. Vårtförslag innebär att för de avgifter som inbetalas sker återbäringen1983. Den utgår med ett belopp som motsvarar den del av de inbetalda avgifternaför 1982 som överstiger av de genomsnittliga årliga avgiftsinbetalningarnaunder , 1979, 1980 och 1981. Förföretag som har hållit personalstyrkan oförändrad sänkslönekostnaden . Företag som har ökat sin personalvolym fåråterbäring på alla avgifter som betalas in för den nyanställda personalen. Detmotsvarar en sänkning av personalkostnaderna för nyanställda med 25 %.Vi föreslår också att stödet endast går till gruvor och tillverkningsindustri,eftersom dessa tillmäts mycket stor betydelse för näringslivets utveckling iNorrbotten. Vårt förslag betyder också att stödet bör utgå i hela länet. Detberäknas kosta ungefär 250 milj. kr. Regeringensförslag om att arbetsgivaravgifterna sänks har redogjortför. Det är en avgiftssänkning som vi går emot. Låtmig konstatera att de borgerliga partierna är eniga om differentieradearbetsgivaravgifter, men längre än så räcker inte enigheten. De är oeniga omhur stor sänkningen skall vara och i vilka områden den skall företas. Den10-procentiga sänkningen av arbetsgivaravgiften gör en lönesänkning på 7,5 %.Kostnadssänkningen blir lika stor för alla arbetsgivare, oberoende av om deökar sysselsättningen eller minskar den. Stödet utgår också till arbetsgivareutan hänsynstagande till om stödet kommer att påverka sysselsättningen i företaget,exempelvis till banker, försäkringsbolag och statliga affärsverk. Banker ochförsäkringsbolag anställer inte fler människor även om vinsten ökar. Det finnsinte någonting som säger hur stödbeloppen disponeras av arbetsgivaren. De nyamarginaler som ersättningen ger kan bli ökad aktieutdelning i stället för ökadsysselsättning. Regeringen har också begränsat avgiftsnedsättningen till fyrakommuner. Inlandskommunerna ärhelt lämnade utanför. UtveckHngen i länets alla kommuner är sådan att extraordinära insatserär motiverade. Inte minst gäller det för de inlandskommuner som ställts utanförregeringens förslag. Dessutom har regeringen sagt att statens kostnader för detnya stödet skall finansieras genom minskade arbetsmarknadspolitiska insatser. Detär en helt felaktig poUtik att utplåna effekterna av lönekostnadssänkningengenom en konstruktion som innebär ökade finansiella problem i de statliga företagenoch minskade arbetsmarknadspolitiska insatser. Att tillåta en hög öppenarbetslöshet, som blir följden, är samhällsekonomiskt förkastligt ochomänskligt. Skillnaderna mellan våra förslag är tydliga. Regeringensförslag innebär att 80 miljoner sprids till alla företag i fyra kommuner, ävenbanker och försäkringsbolag som går med vinst, utan stimulans försysselsättningsökning. Detsocialdemokratiska förslaget innebär att 250 milj. kr. går till gruvor ochtillverkningsindustri, och man prioriterar sysselsättningen i företagen i helalänet. Jag yrkar bifall till desocialdemokratiska reservationerna nr 16 och 17. Beträffande handläggningsordningen för det regionalpolitiska stödetanser vi socialdemokrater att regeringens ställningstagande, att man skallbibehålla nuvarande handläggningsordning, är välbetänkt. Vi anser vidare attnågon förändring i handläggningsordningen på regional nivå inte bör företasutan att det har föregåtts av en allsidig offentlig utredning. Ändasedan 1976 har det funnits ett system med decentraliserad handläggning avlokaliseringsärenden, som inneburit att fattat beslut i vissafrågor. Det började ursprungligen som en försöksverksamhet därinvesteringsgränsen gick vid 3 milj. kr. 1979 höjdes beloppsgränsen till 5 milj. kr.,och verksamheten blev permanentad då. Vi anser att det finns anledning att nugå vidare på den inslagna vägen och godkänna regeringens förslag om att höjagränsen för regionalpolitiska insatser till 7 milj. kr. Vi motsätter oss emellertid att regeringen nu slopar degällande reglerna om undantag avseende vissa branscher. De branscher det ärfråga om är textil-, beklädnads- och läderindustrin, trävaruindustrin medvissa undantag, tillverkning av isoleringsrutor av glas, hushålls- ochprydnadsglasindustrin samt gjuteri- och metallmöbelindustrin. Inom vissa avdessa branscher föreligger utan tvekan risk för överetablering. I sådana fallär det olämpligt att beslut om subventionsinriktat lokaliseringsstöd fattas påregional nivå -utan den avvägning mot nationella branschintressen som kan göraspå riksnivå. Vi socialdemokrater förutsätter att AMS och statensindustriverk prövar undantagsbestämmelserna. Regeringen föreslår också attlokaliseringsstödsverksamheten, vad avser de ärenden som fattarbeslut om, bör styras av tillgång på medel. Det innebär att någon besvärsrättöver beslut inte bör finnas. I konsekvens med vårt förslag omatt skall avslå,förslaget om sammanhållet anslag, som MarianneStålberg kommer att redogöra för, anser vi att besvärsrätten bör bestå. Med detyrkar jag bifall till reservation nr 40. Jag övergår till att tala om glesbygdsstödet.Behovet av särskilda insatser för glesbygden uppmärksammades av densocialdemokratiska regeringen . Dettasäger jag till , eftersom han inte tycks ha upptäckt det. OUkatyper av sysselsättnings- och servicestöd har därefter stegvis utvecklats. Glesbygdsdelegationen har gjort en översyn av detregionalpolitiska stödet, och det har visat sig att det har gett betydanderesultat med förhållandevis små insatser. Glesbygdsstödet har genom sinkompletterande karaktär utgjort en viktig del i den samlade regionalpolitiken.I propositionen betonar statsrådet att glesbygdspolitiken är ett områdemed hög prioritet. Det gjorde han också här i sitt inlägg. Det har dockinte så hög prioritet att ställer sig bakom de krav på insatsersom en enig glesbygdsdelegation ansåg nödvändiga. Vi socialdemokrater ställeross bakom de kraven, därför att vi tycker att de är befogade och motiverade. kan man få . till upprustning av stugor föruthyrning. Glesbygdsdelegationens förslag var , och statsrådet vid 30 000. Högsta belopp för avskrivningslån är 125 000 kr.Delegationen föreslog en fördubbling, och regeringens förslag blev 200 000.Delegationens motiv för höjningarna av beloppen var bl. a. de storaprisstegringarna. Jag konstaterar att regeringen inte riktigt nådde fram närdet gäller glesbygdsinsatserna. Mot balcgrund av att alltid harframhållit glesbygden som ett varmt omhuldat område, blir man förvånad över attregeringen underlåter att anvisa några nya pengar till de föreslagnahöjningarna. Regeringen hänvisar till det statsfinansiella läget och menar att insatserna skallfinansieras inom befintliga ramar - sedan får varje län klara sig bäst det kan.Den borgerliga majoritetens förslag innebär att regeringen i praktiken inte gerglesbygden ett enda öre och att regeringen har överlämnat sitt självklaraansvar att skapa regional balans till de enskilda länen. Riksdagenbör därför uttala att det särskilda glesbygdsanslaget även i fortsättningenskall åtskiljas från andra regionalpolitiska anslag och att särskilda medelskall anvisas till den föreslagna höjningen av stödet till glesbygden. Om manmenar någonting med sitt tal om att skapa sysselsättning och upprätthållaservicen i glesbygden måste man också ge en hög prioritet när det gälleromfördelning av resurser. IKS,intensifierade kommunala sysselsättningsinsatser, har bedrivits i ungefär tioår. har arbetet utvecklats, och erfarenheterna visar att dettastöd har fått en alltmer offensiv karaktär. IKS bör prioriteras. Det är enbillig insats, men mycket värdefull ur sysselsättningssynpunkt. Genom IKS harmånga kvinnor i glesbygden fått sin försörjning ordnad. Det skulle finnasmycket att berätta om vad insatserna har betytt för bättre familjerelationer,ökad omsättning för handeln och därmed möjlighet att bibehålla servicen iglesbygder. Dagsverkskostnadernas utveckling gör att vi föreslår attIKS-bidraget till projekt i egen regi skall höjas till . Medhänsyn till den förstärkning av glesbygdsinsatserna som vi socialdemokraterföreslår, bör också ramen för kreditgarantin höjas till 75 milj. kr.Handläggningen av glesbygdsstödet har diskuterats här i i olikasammanhang, och från socialdemokratins sida har vi redan tidigare hävdat attdet bl. a. ur samordningssynpunkt är viktigt att harbeslutanderätten i glesbygdsärenden. Självfallet är det viktigt att det sker isamråd med andra länsmyndigheter och att man tar till vara deras kunnande. Visocialdemokrater anser att stödet till glesbygdsinsatser bör höjas till 175milj. Jag yrkar därför bifall till reservationerna 42, 43, 44, 45, 79, 83och 85. Sedan,fru talman, några ord om åtgärder för ökad sysselsättning i . Genomproduktion av malm, stål, skogsprodukter och vattenkraft tillförs detgemensamma folkhushållet miljardvärden från . Trotsrika naturtillgångar är det få av länets invånare som f. n. kan känna tryggheti arbetet och känna att allas rätt till arbete också gäller dem. Vi har en lågsysselsättningsgrad och hög arbetslöshet. Arbetslösheten ochundersysselsättningen kan mycket väl jämföras med den som finns i övrigaEuropa, även om det ännu inte har gått upp för regeringspartierna ochriksdagsmajoriteten. Min bedömning är grundad på bl. a. dagens inlägg frånindustriministern och . Regeringspartiernahade slagit på stora reklamtrumman för åtgärdspaketet för . Därförfanns det stora förväntningar på det. Besvikelsen blev stor när åtgärdspaketet visadesig vara ytterst magert. Socialdemokraternahar tillsammans med LO utarbetat en särskild utvecklingsplan för Norrbotten.Den har som mål att stärka den industriella basen och därmed varaktigt hävasysselsättningskrisen i . tidigare berörtåterbäringen av arbetsgivaravgifterna för vissa företag. Viföreslår att Region-Invest erhåller ett medelstillskott på 100 milj. kr. Vidareföreslår vi att generösare stöd ges till beställningar hos länets industrier.Statliga upphandlingar måste styras hårdare till företag i . bör byggas i . En särskild forskningsnämnd bör inrättas iNorrbotten. Förhandlingar måste inledas med företag hos vilka staten ärstorkund om förläggning av produktion till existerande anläggningar iNorrbotten. Det finns också mycket annat som vi har tagit upp iutvecklingsplanen. Vifinner det uppseendeväckande att regeringen trots det synnerligen svårasysselsättningsläget inte för lägger fram t. ex. de projektförslagsom AMS och i och även har lämnat. Upprepadegånger har regeringen deklarerat: Kom med projekt, pengar finns! Därför anservi att det är riktigt att regeringen återkommer till med enkostnadsberäkning för de projekt som är presenterade och också med förslag tillytterligare projekt. Med detta yrkar jag bifalltill reservation 69. Idetta sammanhang behandlas regeringens förslag i kompletteringspropositionen.Där föreslås 150 milj. kr. till särskilda insatser i . Visocialdemokrater hänvisar till de projekt som har tagits fram av AMS för 239milj. kr., av för 340 milj. kr. och av Statsanställdas förbundsom har redovisat tidigareläggningar av investeringar inom SJ för ca 170 milj.kr. Vi hävdar att dessa projekt bör realiseras. Utskottsmajoritetentillstyrker vårt förslag att avslå regeringsförslagets 150 milj. kr. och istället anvisa 250 milj. kr. för beredskapsarbeten i . De borgerligapartierna är oeniga även på denna punkt. Jag konstaterar att de borgerligapartierna inte har någon gemensam syn på hur sysselsättningsfrågorna i Norrbottenskall lösas. Det drabbar länets arbetslösa och undersysselsatta mycket hårt,och det beklagar vi djupt. Jag yrkar avslag på reservationerna 70 och 71 och yrkar bifall tillutskottets hemställan på denna punkt. F. ö. instämmer jag i yrkandet avAnna-Greta . 38 (): För att skapa ett samhälle i regional balans räcker det inte medisolerade stödåtgärder, det krävs en helhetssyn på naturens möjhgheter och tolerans,människans situation, näringslivets organisation och samhällets uppbyggnad. Enekologisk grundsyn kräver en marknadsekonomi med socialt och ekologiskt ansvar,ramplanering och styrmedel som medverkar till att skapa regional balans. Måletför regionalpolitiken är att skapa förutsättningar för en balanseradbefolkningsutveckling i landets olika delar och att ge människor tillgång tillarbete, service och en god miljö oavsett var de bor i landet. Regionalpolitikenär också en viktig del av en samlad politik med inriktning på jämlikhet,jämställdhet och social trygghet. Målsättningen måste vara att uppnå allsidigtsammansatta decentraliserade samhällen med närhet mellan arbetsplatser. bostäder, service ochfritidsmöjligheter i hela landet. Socialdemokraternaföreslår i sin partimotion att ett antal större, väl differentierade ochrobusta arbetsmarknader skall utvecklas i länen. Enligt utskottets uppfattningär det felaktigt att på central nivå göra dessa prioriteringar. Det måste istället ankomma på länsmyndigheterna att göra de bedömningar som är nödvändigaför att man i resp. län skall kunna åstadkomma en livskraftig och balanseradarbetsmarknad. Tydligen är socialdemokraterna beredda att ställa specialdestineraderesurser till förfogande för dessa robusta arbetsmarknader. Dettaskulle med största säkerhet leda till en koncentration till de större orterna iresp. län och en uttunning av landsbygden. Det står enligt vår uppfattning helti strid med den regionalpolitiska målsättningen att skapa förutsättningar förarbete, service och en god miljö åt alla människor oavsett var de bor i landet. Ävenom den förda regionalpolitiken har lett till en förbättradregional balans, återstår naturligtvis en rad regionalpolitiska problem attlösa . Sysselsättningsläget för kvinnorna har förbättrats under1970-talet, men är det stora skillnader när det gäller derasarbetsmöjligheter. I storstadslänen var 1980 av kvinnorna i åldrarna16-64 år förvärvsarbetande, medan motsvarande siffra för skogslänen var 69 %.När det gäller männen så är skillnaderna mellan olika delar av landet betydligtmindre. Andra problem för den framtida regionalpolitiken är den minskande sysselsättningeninom industrin och de fortsatta strukturförändringar som kommer att blinödvändiga. Utformningenav den ekonomiska politiken spelar naturligtvis en betydande roll för hurutvecklingen kan bli i olika regioner. Den ekonomiska politik som förts undersenare år har bl. a. syftat till att förbättra den svenska industrinskonkurrenskraft. Regionalpolitiken och arbetsmarknadspolitiken är viktigakomplement till den ekonomiska politiken. Det är viktigt att det förs en aktivregional- och arbetsmarknadspolitik. Socialdemokraternaframhåller i sin reservation bl. a. att den förda politiken har lett till attstrukturproblemen också drabbat södra och . Det ärnaturligtvis i och för sig riktigt att det har funnits strukturproblem också isödra och , men de torde i stor utsträckning vara sviter efterden förda socialdemokratiska politiken och första hälften av1970-talet. Jag tänker då särskih på försumligheten när det gällersmåföretagspolitiken och senfärdigheten att ta tag i strukturproblemen. Isammanhanget nämner socialdemokraterna bl. a. varvsindustrin. TydU-gen harsocialdemokraterna fortfarande den uppfattningen att man borde fortsätta attsatsa miljardbelopp på en olönsam varvsindustri. På något annat sätt kan maninte uppfatta reservationen. Detta skulle ha inneburit att mindre medel ståtttill förfogande för offensiva framtidssatsningar, mindre utrymme förglesbygdsstöd, mindre stöd till etc. Det är förvånansvärt attsocialdemokraterna fortsätter att uttala sig i den riktningen. Industriministern föreslår att de regionalpolitiskainsatserna i ökad utsträckning skall stimulera utvecklingen av de företag somfinns i resp. region. Det är då viktigt att det regionala inflytandet ochansvaret för det regionalpohtiska stödet förstärks. Den uppläggning somindustriministern föreslår, med bl. a. ett samlat anslag på länsnivå, ställersig utskottet bakom. Socialdemokraterna har motsatt sig denna uppläggning ochär alltså inte beredda att vara med om att .ge de regionala myndigheternamöjlighet att själva prioritera olika slag av insatser inom givna anslag. Dennainställning framgick klart och tydligt av inlägg här i debattentidigare. Den socialdemokratiska modellen är fortfarande den, att bedömningarnabäst görs på central nivå. Enligt vår uppfattning innebär förslaget ytterhgare steg iambitionerna att decentralisera beslutanderätten. Förslaget tilldifferentiering av arbetsgivaravgifter för fyra kommuner i ställersig också utskottet bakom. Detta förslag innebär en åtgärd av mera generellkaraktär. Generella och selektiva åtgärder får inte sättas i motsatsförhållandetill varandra, utan båda behövs för att förbättra den regionala balansen. Dettahar också utskottet understrukit. När det gäller det framtida regionalpolitiska stödetsutformning är det nödvändigt att en ny parlamentarisk statlig utredningtillsätts. Nuvarande ramar för satsningar på regionalpolitiken fastställdes avriksdagen 1979 och gäller följaktligen till /84. I allmänhet har beslut fattats för femårsperioder. Därförfinner utskottsmajoriteten det naturligt att man nu gör detta tillkännagivandetill regeringen om tillsättande av en statlig parlamentarisk utredning. I denkommande utredningen bör också frågan om avvägningen mellan selektiva ochgenerella stödinsatser aktualiseras. De s. k. fullständigalänsplaneringsomgångar som genomförts skall enligtregeringsförslaget tas bort. Avsikten är i stället att länsorganen i ökadutsträckning själva får bedöma vilka uppgifter som bör prioriteras och tagas fram.Socialdemokraterna säger i sin reservation nr 5 att förslaget från regeringenskulle innebära en utbyggnad av länsplaneringen. Så är emellertid inte fallet,utan syftemålet är att det skall bli en bättre samordning mellansamhällssektorerna och följaktligen mera åtgärdsinriktade förslag som på detsättet skall kunna aktualiseras. Det är med tillfredsställelse vi i kan konstateraatt ortsplanen som centralt styrmedel avskaffas. Det är helt följdriktigt dåden ortsplan med storstadsområden, primära centra, regionala centra ochkommuncentra som finns har blivit en plan för centralisering. Det bör i ställetankomma på de regionala myndigheterna att göra bedömningar av på vilka ortersom det är nödvändigt med satsningar för att orterna skall kunna bibehålla sinservice och utveckla den till att omfatta så många områden som möjligt. Istället för den tidigare anpassnings- och avvecklingsplaneringen är detnödvändigt med en åtgärdsinriktad lokal samhällsplanering. Frånsocialdemokratiskt håll var det väntat att man skulle motsätta sig avvecklingenav ortsplanen som centralt styrmedel, och såhar också blivit fallet enligt reservation nr 6. Den Nr 169 socialdemokratiska filosofin om centralplanering leder naturligtvis till att den man vill ha kvar ortsplanen som ett viktigt centralt styrinstrument. Enligt industriministern är det realistiskt att räkna med en total befolkningsmängd i vårtland 1990 på 8 430 000 personer. Detta innebär en Reeionalpolitiken beräknadframtida nettoinvandring på ca 10 000 personer . Påen punkt har socialdemokraterna reserverat sig. Det gäller - som har nämnts härtidigare i debatten - utvecklingen i . Man förordar där ettbefolkningstal som är 20 000 högre än vad regeringen och utskottsmajoritetenhar stannat för. Socialdemokraternas förslag innebär att man fram till 1990skulle ta i anspråk av den begränsade totala befolkningsökningen i riket.I den socialdemokratiska partimotionen har kritik riktats mot framför alltcentern för utvecklingen i Stockholmslän , dåbefolkningsökningen uppgick till av den totala ökningen i landet. Dennakritik har också understrukits i den här debatten av . Jag skulledärför vilja ställa en fråga till : Hur kan ställasig bakom ett förslag som innebär att av landets befolkningsökning skallkomma till , då han harkritiserat för en utveckling som inneburit att av den totalaökningen i landet har kommit till ? Industriministernhar föreslagit att vissa större statliga myndigheter skall åläggas att arbetafram förslag till hur verksamheten skall decentrahseras. Myndigheten bör därvidredovisa olika alternativ, t. ex. innebärande en minskning med av nuvarande antal sysselsatta. Detta är ett bra förslag. Jag hoppas att detsnabbt kommer att ge positivt resultat och att berörda myndigheter på fulltallvar tar sig an den här uppgiften. Decentraliseringsdelegationenfortsätter sitt arbete, och det är min förhoppning att den så snart som möjligtkan komma med konkreta förslag till utlokalisering av statlig verksamhet frånStockholmsregionen. Utskottet har ställt sig bakom industriministerns förslagatt sådan lokalisering i första hand skall styras till skogslänen.