prot · G509141 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:141 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 23 § Skattefriheten för stipendier Föredrogs skatteutskottets betänkande 1981/82:56 omskattefriheten för stipendier. 99 BOFORSLUND (s): Tih skatteutskottets betänkande nr 56 har vi socialdemokraterfogat en reservation. Under den allmänna motionstiden motionerade vi om attriksdagen hos regeringen skulle begära att en anvisningspunkt snarastutarbetas, i vilken kartläggs vad som skall avses med stipendier enligt 19 §kommunalskattelagen. Inom fackföreningsrörelsen bedrivs av tradition en bredutbildningsverksamhet alltsedan stöd började lämnas till Brunnsviksfolkhögskola 1906. Strävan är och har varit att skapa förutsättningar förenskilda medlemmar och andra att kompensera brister i den allmännautbildningen. Inslaget av folkbildning och folkupplysning har alltid varitstarkt också i den utbildning som bedrivs vid de egna skolorna, och för attgöra det ekonomiskt möjligt för många vanliga arbetare att delta iutbildningsverksamhet har man delat ut utbildningsstipendier. Liksom när det gäller samhällsutvecklingen i stort harundervisningen i den allmänna utbildningen gått mot allt större specialisering,och motsvarande tendens har gällt också för den fackliga utbildningen. Speciella kurser finns för bl. a. skyddsombud ochstyrelserepresentanter. Till dessa kursdeltagare delas inga stipendier ut.Utbildningen har ett så nära samband med de fackliga uppdrag deltagarna har attarbetsgivaren betalar lön enligt förtroendemannalagens regler. När det gäller den allmänfackliga utbildningen föreliggerinte detta nära samband. Någon grund för ersättning för förloradarbetsförtjänst enligt förtroendemannalagenfinns alltså inte. Utbildningen är inriktad på att förmedla kunskap om hursamhället totalt fungerar. Samhällskunskap, samhällsekonomi, matematik ochsvenska utgör viktiga inslag i utbildningen. Fackhg verksamhet har fått en allt större betydelse församhällsutvecklingen, varför ökade allmänna fackliga kunskaper också ingår iutbildningen. Något krav på motprestation från deltagarna finns inte. Allmäntsamhällsintresse samt en känsla och ett behov av kunskap är vanliga motiv fördeltagarna. De här kursdeltagarna har ofta fått en kort utbildning-många har t.ex. bara sexårig folkskola. Stipendier utgår inte till anställda inomfackföreningsrörelsen och inte heller för verksamhet som kan betecknas somenbart facklig information. Påsenare tid har emellertid den skatterättsliga behandlingen av stipendier förallmänt facklig utbildning varit oenhetlig. drivs ståndpunkter som gårut på att innehav av någon facklig förtroendepost över huvud tagetdiskvalificerar för skattefrihet för all slags facklig utbildning. I vissa fallhävdas att redan medlemskap i en facklig organisafion utesluterskattefrihet. Iandra fall medges skattefrihet. "Utskottetär medvetet om att tillämpningen kan medföra problem exempelvis i fråga omsådana stipendier av olika slag som utgår från fackförbunden till derasmedlemmar och funktionärer. Som framgår av yttrande visaremellertid resultatet av tidigare utredningsarbete att alltför storasvårigheter föreligger att lösa hithörande problem lagstiftningsvägen." Vad vi socialdemokrater vill är att få ett förtydligande avskattebestämmelserna när det gäller stipendier. Vi anser att hosregeringen skall begära en översyn av bestämmelserna i syfte att skapa störreklarhet om vad som skall anses utgöra en grund för skattefrihet för sfipendier.De nuvarande bestämmelserna har funnits ändå , varför jag tycker attden borgerliga majoriteten borde ha gått med på kravet från osssocialdemokrater. Jag yrkar, herr talman,bifall till den socialdemokratiska reservationen. Anf.100 (): betänkande 1981/82:56 handlar om skattefrihet försfipendier. I motion 1981/82:1698 har m. fl. begärt enanvisningspunkt, som klarlägger vad som skall menas med stipendier som skallbetraktas som skattefria enligt 19 § i kommunalskattelagen. Man anser sig hakunnat märka brist på enhetlighet vid bedömningen av stipendier för bl. Skatteutskottethar hört och fått en mycket fyllig redogörelse både för dentidigare behandlingen av frågan om stipendiers skattefrihet och om gällanderättsläge. yttrande är intaget i detta betänkande. Deförutsättningar som skall föreligga för att ett stipendium skall varaskattefritt enligt är för det första att det är avsett för mottagarens utbildning, för det andraatt en verklig gåvoavsikt föreligger och för det tredje att beloppet inte ärskatteplikdgt enligt någon annan bestämmelse i kommunalskattelagen. Utskottet anser liksom och modonärernaatt det ofta kan vara svårt att bedöma om skattefrihet för ett stipendium skallföreligga. Här är vi alltså ganska överens. Den typ av stipendier som manfrämst haft i tankarna vid motionsskrivningen, nämligen fackförbundensstipendier till medlemmar och funktionärer, hör just dll den grupp därtolkningsproblem kan uppkomma. Liksom instämmer utskottsmajoriteten iden uppfattning som de skattelagssakkunniga 1960 framförde i sitt betänkande omStudiekostnader vid beskattningen, SOU 1960:6, nämligen att om innebörden avpraxis skulle sammanfattas i författningstext, skulle denna antingen behövagöras så vidlyftig att den blev svåröverskådlig eller avfattas i så allmännaordalag att den inte utsade särskilt mycket mer än de gällande bestämmelserna. Det är mot den bakgrunden som utskottet avstyrker motionenoch anser att de gränsdragningsfrågor som helt naturligt uppkommer på dettaområde bör prövas i den praktiska tillämpningen. följer juockså kondnuerligt upp dessa frågor genom anvisningar och de förhandsbesked somregeringsrätten lämnar vid förfrågningar. För taxeringsmyndigheterna ger manutförliga anvisningar i den utkommande handboken . Mot denna utskottets bedömning har skatteutskottetssocialdemokrater reserverat sig. Som ett skäl för att begära förtydligandegenom lagstiftning åberopar reservanterna bl. a. en enligt deras meningbristande överensstämmelse mellan anvisningar och ett av deförhandsbesked från regeringsrätten som gavs efter en prövning av skattepliktenför stipendier utgivna av olika förbund inom LO dll mottagare som hade fackligaförtroendeposter. Detta tror jag för min del är att dra litet förlångtgående slutsatser både av förhandsbesked och av anvisningar. Det är sällanomständigheterna i sådana här fall är identiskt lika. Om regeringsrätten skullenå fram till avgöranden som bryter mot anvisningar, fårriksskatteverket naturligtvis modifiera sina anvisningar, så att de stämmeröverens med det som regeringsrätten kommer fram till. Det kommer sannoliktaldrig att gå att finna anvisningar som täcker alla möjliga gränsfall. Sammanfattningsvis: Det blir med nödvändighet oftakomplicerade och grannlaga avgöranden. Såvida man inte vill tillgripa relativtgrova schablo-niseringar, måste alltid praxis få komplettera lagstiftningen.Inte ens vägledande uttalanden kan täcka upp alla fall. Mende ger ändå, menar vi, erforderlig vägledning, så att taxeringsmyndigheternamed användande av eget sunt förnuft kan nå rimliga och rättvisa avgöranden. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan och avslag på reservationen. Särskild beskattning av annonsblad 101BO (): Tydligen är vi eniga om att det finns etttolkningsproblem och att sådana kan uppkomma. Det finns dock områden där praxisär så svårtolkad att oklarhet kan råda just om rättsläget, som vi påpekar ireservationen. Därför har vi inget annat krav än ett förtydligande genom enöversyn av bestämmelserna. Det måste väl ändå, herr talman, anses litetsmåaktigt av utskottsmajoriteten att inte kunna ställa sig bakom det krav viframför i reservationen. 102 (): Vi har för vår del upplevt saken på det visetatt de anvisningar som kan behövas från tid till annan kan kompletteras viariksskatteverket. Det hjälper inte att man går in med anvisningar vialagreglering. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med147 röster mot 139 för reservationen av m. fl. 24 § Särskild beskattning av annonsblad Föredrogs skatteutskottets betänkande 1981/82:57 omsärskild beskattning av annonsblad. 103ARNE (): När man får en motion avslagen, söker manefter något som kan muntra upp dllvaron. Min motion om en extra beskattning av annonsblad har fåtten seriös behandling - den har prövats i två utskott, konsdtutionsutskottet ochskatteutskottet. Detta är naturligtvis positivt att notera. I konstitutionsutskottetsyttrande finner jag mera vänlighet. Man konstaterar att dagspresskommitténsställningstagande inte innebär att varje ytterligare höjning av reklamskattenför annonsblad i förhållande till dagspressen skulle vara utesluten avtryckfrihetsförordningens regelsystem. öppnade faktisktockså en dörr dll en ny prövning: en möjlighet till en utredning. Men glädjenblev kortvarig. Dörren stängdes av skatteutskottet, främst med motiveringen attfrågan så har prövats av en statlig utredning. Denna motivering kan jagha förståelse för. Jag får väl ta den som en invit att komma igen ett annat år. Däremot är jag tveksam när skatteutskottet intar en annanställning än i frågan om en skatt på annonsblad skullemöta några hinder i tryckfrihetsförordningens bestämmelser.Konstitutionsutskottet hänvisar till dagspresskommitténs ställningstagande ochanser inte tryckfrihetsförordningen utgöra något hinder, medan skatteutskottetanser det tveksamt om ytterligarebeskattning kan anses väl förenlig med tryckfrihetsförordningens bestämmelser. Jagskall inte slita den tvisten mellan utskotten, men jag tror attkonstitutionsutskottet och dagspresskommittén gör en riktigare bedömning. Vikdgasttycker jag är att samhället inte skall låta den utveckling i fråga omannonsblad som pågår leda till att ytterligare dagstidningar slås ut. På mångahåll i landet är det en uppenbar fara för det . Tillkomsten av detstatliga presstödet innebar ett värn för mångfalden i svensk press.Utvecklingen när det gäller annonsbladen är nu på väg att riva upp detta värn. Riksdagenhar i olika sammanhang uttalat krav på att massmedia bör informera, granska,kommentera och medverka till en allsidig och korrekt beskrivning av sakförhållanden.Ingen kan påstå att annonsbladen uppfyller de kraven. Om tidningarna skall orkamed den informerande och kommenterande uppgiften kan man inte undvaraannonserna till blad som enbart förmedlar betalda utrymmen. Jag är medveten om att det inte går att beveka , men jagåterkommer och hoppas på bättre förståelse . Jag har inget yrkande. Anf.104 (): Som sade och som är bekant för oss alla har det nyligengjorts en utredning på detta område. Utskottet åberopar också denna utredning.Där ansåg man sig inte kunna föreslå så höga skatter att annonsbladen intelängre skulle vara lönsamma att utge. Utskottethar tidigare medverkat till att reklamskatten har blivit betydligt högre förannonsbladen än för annonser i dagspressen. Jag kan exempelvis nämna attdagspressen betalar annonsskatt endast på intäkter över 9 milj. kr., medanannonsbladen betalar skatt från den första kronan. På överskjutande del betalardagspressen , medan annonsbladen betalar i skatt. Utskottethar tvekat inför kravet på att göra annonsbladens reklamskatt ännu högre, . o. m. så hög att den skulle omöjliggöra annonsbladens utgivning. Utöver detryckfrihetsrättsliga problemen har vi också att ta hänsyn dll en neutralitet ibeskattningen. Skatten för annonsbladen har minst samma höjd som annanreklamskatt, inbegripet vad som gäller för dagspressen. Därför har vi tvekatatt gå med på detta motionskrav, som innebär att man skulle införa en så passhög skatt att man helt enkelt skulle omöjliggöra utgivning av annonsbladen. Med det sagda ber jag, herr talman, att få yrkabifall till utskottets hemställan. 105 (vpk): I båda de inlägg som hitintills framförts har man i huvudsak anslutitsig till motionen och till de problem som annonsbladen skapar. Jag vill inteförlänga debatten, utan jag anser att vad som framförts i motionen och vad som har sagts ger underlag för ett bifall tillmotionen. Därför yrkar jag, herr talman, bifall till motion. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med257 röster mot 29 för modon 914 av . 1 ledamot avstod från attrösta. 25 § Föredrogs betänkande 1981/82:34 Omyndighetsförklaring 1981/82:17 Tilläggsbudget III tillstatsbudgeten för /82 såvitt avser försvarsdepartementetsverksamhetsområde (prop. 1981/82:125) Vad utskotten hemställt bifölls. 26 § Bostadsbyggandets finansiering Föredrogs civilutskottets betänkande 1981/82:25 ombostadsbyggandets finansiering. 106TORE (vpk): I den bostadsdebatt som har förts har detfrän borgerligt håll ofta påståtts att vi nu inte skulle ha råd att bygga mera.Man har anfört att vi först måste få ordning på samhällsekonomin, och sedan fårefterfrågan bestämma om vi skall bygga mera. Vi i kommunisternamenar att det är vansinnigt att skrota ned den produktionsapparat som byggbranschenförfogar över. Vi menar att man nu skall ta itu med och bygga ifatteftersläpningar och brister på olika områden, inte minst då det gäller vårabostäder. En miljon bostäder står i tur att renoveras, hundratusentalsbostäder behöver byggas om, bostadsmiljöerna måste förbättras, bostäder måsteförändras och förses med bostadskomplement och massor av energibesparandeåtgärder i bostadsområden behöver göras - för att ta några exempel. Det finns dock ett men i sammanhanget som behandlas icivilutskottets betänkande, nämligen finansieringen av bostadsbyggandet, somgör att många kommuner och många kooperafiva företag anser sig nödsakade attavstå från att fullfölja byggnadsprojekt, därför att byggkostnaderna och detrots allt höga räntorna lägger hinder i vägen för att få lägenheterna uthyrdanär de står färdiga. Det finns en fakfisk bostadsbrist i många kommuner, ochden måste byggas bort genom en ökning av nyproduktionen med inriktning påhyresbostäder i allmännyttig regi. Vi vet att byggindustrin är en motor isamhället. byggande ger klart positiva effekter i samhällsekonominäven på ganska kort sikt. Varje sysselsatt byggnadsarbetare ger jobb åt ytterligarefem sex andra människor genom de spridningseffekter som ett ökat byggande har.Enligt vår mening har vi inte råd att låta bli att öka byggnadsverksamheten.Enligt vår mening har vi inte råd att låta bli att förändra bl. a.finansieringsformerna så, att det blir billigare att bygga - att man får"billigare pengar" till bostadsbyggandet. Vårt parti har föreslagit en målsättning förbostadsbyggandet med igångsättning av nybyggnad av 60 000 lägenheter ochombyggnad av 25 000 lägenheter . Denna målsättning baserar sig på ettfaktiskt behov, som inte kan döljas genom de manipulationer och åtgärder somföretas och som gör att det blir så dyrt att bo att många tvingas avstå frånatt skaffa den bostad de behöver. Dagens situation kännetecknas som bekant bl.a. av att många ungdomar flyttar fillbaka till sina föräldrahem, därför att deinte har råd att hyra en egen bostad. kommunisterna vill ställa mer och billigarepengar till förfogande för bostadsbyggande och annan byggnadsverksamhet.Bostadsbyggandets finansiering och samhällets stöd till bostadssektorn haravgörande betydelse för framtidens bostadspolitik. Därför är det viktigt attfå bort profiterna på det kapital som erfordras och göra slut påprivatbankernas, de privata kredifinsdtutens, försäkrings- ochfasfighetsbolagens miljardvinster på utlåning av kapital till bostadssektorn. Boendekostnads- och bostadsfinansieringsutredningarnakonstaterade att en rimlig kapitalkostnad förutsatte enkapitalkostnadsprocent i nyproduktionen som understeg två procentenheter.Många förslag har både tidigare och senare gått ut på att billigare pengar tillbostads- och samhällsbyggandet är ett måste för att hyrorna i nyproduceradebostäder skall kunna hållas på en socialt acceptabel nivå. Vi har haft olikafinansieringssystem, och f. n. diskuteras bl. a. en ny form av paritetslån,utiämningslån och reallån. Hyresgäströrelsen föreslår som bekant ett nytt långsikfigtlånesystem, som bygger på principen om omfördelning av kapitalkostnaderna övertiden och att en statlig bostads- och samhällsbyggnadsbank lånar ut pengarnatill bostadsbyggandet. I den "vitbok" som hyresgäströrelsen i dagöversänt till riksdagsledamöterna påminner man om statens övergripande ansvarför en finansiering som kan ge billigare hyror inte minst i nyprodukfionen. Iavvaktan på utredningsförslag om t. ex. en övergång till indexanknutna lån-reallån - till mycket låg ränta eller andra låne- och finansieringssystem somkan få den av oss efterfrågade effekten är det, som vi från vpk tidigareframhållit, nödvändigt att nu vidta vissa åtgärder som kan klara de akutasvårigheterna med alltför höga boendekostnader. Bostadsbyggandets finansiering, villkoren för samhälletsstöd till bostadssektorn har, som jag redan sagt, avgörande betydelse förframtidens bostadspolifik. Samhällsinsatser på detta område betyder mest föratt åstadkomma lägre boendekostnader. De bostäder som byggs är dyrainvesteringar för samhället och för de enskilda människorna. De skall 7 Riksdagensprotokoll 1981/82:140-144 Därför är det viktigt att fåbort profiterna på det kapital som erfordras och göra slut på nuvarandeförhållanden. Om man accepterar bostaden som en social rättighet ochinte en marknadsvara, måste bostadssektorn brytas ut och särbehandlas då detgäller finansieringen. Kravet på en statlig bostads- och samhällsbyggnadsbankför totalfinansiering av bostadsbyggandet och dess följdinvesteringar är likaaktuellt nu som . Det är också hög fid att nu stoppaupptrappningen av räntan och förlänga amorteringstiden för bostadslånen fill deallmännytfiga bostadsföretagen. I det betänkande från civilutskottet som vinu behandlar förutsätts att man inom regeringens kansli ytterligare skall prövafrågan om finansiering av bostadsbyggandet och de förslag som förs fram isocialdemokratiska och moderata mofioner. Även om man skulle ha en sådantilltro till den borgerliga regeringen att man tror att regeringen kommer mednågra för hyresgästerna och samhällsägda bostadsföretag positiva förslag då detgäller bostadsfinansieringen - förslag som kan innebära "billigare"pengar till bostadsbyggandet - så framgår det ändå fullt klart att vpk-mofionenavstyrks av utskottet. Vpk-förslaget till totalfinansiering av bostadsbyggandetoch dess följdinvesteringar genom en statlig bostads- och samhällsbyggnadsbankskall enligt utskottet inte bli föremål för någon prövning i regeringskansliet.Jag beklagar, herr talman, att inte ens socialdemokraterna i utskottet funnitskäl att behandla vår mofion mera positivt. Det är ändå så att det krav som vinu -jag vet inte för vilken gång i ordningen - för fram är väl underbyggt.iarbetarrörelsen och i fackföreningsrörelsen som ett gammalt krav, som haraktualiserats vid åtskilliga fackförbundskongresser och i olika sammanhang inomSSU, inom kvinnoförbundet samt inom socialdemokratiska och kommunistiskaorganisationer liksom inom hyresgäströrelsen, fackföreningsrörelsen osv. Detär förvånande att man i det sammanhanget inte ens på socialdemokratiskt håll iutskottet vill vara med om att vårt förslag tillsammans med de andra förslagsom väckts på bostadsfinansieringens område föranleder en utredning. Jag yrkar bifall till vpk-mofionen nr 1625, yrkande 3. 107KJELL (): Vi har alldeles haft enbostadspohtisk debatt i kammaren, där vi diskuterat byggandets omfattning ochde villkor under vilka byggandets finansiering äger rum osv. Detta gör att detinte finns någon anledning att ta upp en ny diskussion om detta. Jag vill barakonstatera att anförande inte innehöll några som helst nyaargument. Vi har hört argumenten tidigare. Vad vi behandlar i det här utskottsbetänkandet är motionersom rör bostadsfinansieringens utformning och organisation. Det har pågått ett arbete inom bostadslånekommittén somvarit inriktat på att finna en form för ett mer enhetligt och rationellt systemför bostadsfinansieringen. Och vi har i utskottet enats om att avstyrka demotioner som väckts, i vetskap om attbostadslånekommitténs förslag bearbetas inom Nr 141 regeringen och att varianter på det också diskuteras. Jagvill, herr talman, därmed yrka bifall fill utskottets hemställan. g j; 2pg2 108 (vpk): Jag vill bara till säga att det väl inte var riktigt närhan sade att utskottet har avstyrkt de motioner som har väckts. Beträffande tvåav motionerna, 1985 och 2061, har ju utskottet förutsatt att de skall bliföremål för behandling i då det gäller fortsatta övervägandenpå de här områdena. Däremot har utskottet ställt vpk-motionen, som ocksåbehandlar de här problemen, vid sidan och avstyrkt bifall fill den. Tillståndsprövningenenligt 136 a § byggnadslagen Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottetshemställan bifölls med 272 röster mot 15 för motion 1625 av m. fl.i motsvarande del. 27§ Tillståndsprövningen enligt 136 ä § byggnadslagen betänkande 1981/82:30 om tillståndsprövningen enligt 136 a § byggnadslagen. 109 (): I betänkande nr 30 behandlar civilutskottet ett antal motioner somberör 136 a § byggnadslagen. Paragrafen gäller det s. k. kommunala vetot vidlokalisering av anläggningar som har betydelse för hushållningen med mark ochvatten. MärtaFredrikson och jag har väckt en motion, där vi hemställer att samtliga led iuranhanteringen skall bli föremål för prövning enligt detta lagrum. I dagprövas byggandet av atomkraftverk och upparbetningsanlägg-ningar, däremot intebrytning av uran, mellanlagring eller slutförvaring. Vi menar att hela kedjanborde bli föremål för samma typ av prövning. Viär medvetna om att praxis hos regeringarna har varit densamma som vi föreslår imotionen. Man har nämligen fillåtit kommunerna att pröva ansökningar enligt 136 a § byggnadslagen. Vi menar att det då vore riktigt att man också såg fill att lagstiftningenutformades i enhghet med den fillämpning som har blivit praxis. Därförhemställer vi i vår mofion att denna förändring skall göras utan att manavvaktar den övriga, mer genomgripande översyn av 136 a § byggnadslageh som pågår inom regeringens kansli.- Tillståndsprövningenenligt 136 a § byggnadslagen Jagber därför att få yrka bifall fill reservation nr 2 till utskottets betänkande. Anf.110 (vpk): Det har skett en omfattande strukturomvandling inom svenskskogsindustri. Många små enheter inom skogsindustrin har nedlagts. Som en följdav detta har stora problem uppstått på berörda orter. Tillstånd enligt 136 a § byggnadslagen erfordras för etablering och utvidgning av skogsindustrien verksamhet. Det harblivit något av praxis att tillstånd i flera fall har förenats med krav pånedläggning av annan enhet. Vi kan från vpk inte finna något annat resultat aven sådan praxis än att den har påskyndat nedläggningar av många mindre enheter,eftersom en skogskoncern i stort sett automatiskt har getts möjlighet att genomexempelvis nedläggning av ett bruk överföra virkesfångsten till ett annat bruki koncernen. Vi menar att när sådana fall är aktuella måste desamhällsekonomiska värderingarna också beaktas vid tillståndsprövningen. Mångaav de fabriker som nedlagts skulle säkert ha kunnat räddas, om överföringen avderas virkesfångst fill andra enheter inte blivit något av praxis. Medanledning av detta bör, enligt vår uppfattning, en omarbetning i detta avseendegöras av 136 a § byggnadslagen. Närdet gäller vpk-förslaget om en sådan omarbetning anser utskottet att deöverväganden som man förutsatt liksom de bedömningar som aviserats i enproposition, 1980/81:130, skall täcka även de frågeområden som vpk berört imotionen. Sedan anför man att det har uppgetts att undantag gjorts från avmotionärerna angiven praxis med hänsyn till t. ex. regionalpolitiskaöverväganden och att det därför inte finns anledning för att begäranågot förslag i frågan. Då inga sådana exempel angetts i utskottsbetänkandetvill jag gärna fråga utskottets företrädare om de nu kan ge några sådanaexempel. Jag yrkar bifall tillvpk-motionen nr 326. Imotion 1558 av och tar motionärerna upp problemoch för fram- förslag som vpk i ohka sammanhang har aktualiserat.