prot · G50994 · 1981-12-31 00:00:00 — Vidare har regeringen i årets budgetpropositionvisserligen föreslagit att huvudförslaget liksom för de flesta andra statligamyndigheter skall tillämpas på arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader menatt arbetsförmedlingen genom omprioritering skall förstärkas med 60 tjänster.Jag utgår frän att AMS kommer att göra en sådan prioritering att huvudförslageti första hand inte kommer att inverka på platsförmedlingsarbetet. Vidare harregeringen i budgetpropositionen föreslagit ytterligare utbyggnad avarbetsförmedlingens terminalsystem. Inom behandlas f. n. en framställning avAMS om ytterligare medel för lönekostnader till arbetsförmedlingen förinnevarande budgetår. 17MARTIN (); Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaretpå min fråga. Bakgrunden till frågan är den arbetssituation som råderpå landets arbetsförmedlingar. Vi har fått arbetsmarknadsläget väl beskrivet iden föregående debatten. Arbetslöshetskön på våra förmedlingar är nu längre änden har varit , speciellt när det gäller ungdomarna. Trycket påförmedlingarna är därför oerhört stort och personalen pressas till detyttersta. I detta utsatta läge pågår nu en förändring av rutinernapå arbetsförmed-Hngarna, som i sig är resurskrävande. Den innebär att detinförs en strikt tidsplanering med tidsbokade besök på förmedlingarna ochplanerade företagskontakter. Detta är i och för sig positivt men mycketresurskrävande. I sitt förslag förutsatte den grupp som arbetade med detta -den s. k. PLOG-gruppen - ettväsentligt tillskott av personal när omläggningen skulle ske. kommer dennaomläggning när arbetslösheten är redkordhög, och i stället för ökade resurserfår arbetsförmedlingarna vidkännas direkta nedskärningar. Varjearbetssökande bör ha rätt att kräva en individuell service genom attförmedlaren för den sökandes räkning kontaktar arbetsgivare, både arbetsgivaresom anmält behov av arbetskraft och andra, där förmedlaren med sin kännedom omarbetsmarknaden vet att lämpliga platser finns. finns mycket sällan tid sådan insats. Till detta kommer att förmedlingarna i allt störreutsträckning måste ägna tid åt att försöka få fram beredskapsarbeten för attöver huvud taget få några lediga platser att erbjuda. Genomatt anslagen till beredskapsarbetena kom alltför sent hararbetsmarknadsverket inte kunnat planera på det sätt som krävs för en nödvändigexpansion av beredskapsarbetena. Följden har blivit en orimlig anhopning avarbete på arbetsförmedlingar och länsarbetsnämnder, då beslut omberedskapsarbeten skall lotsas genom en på många sätt krånglig beslutsprocesssamtidigt som strömmen av sökande blir allt stridare. Beslut omberedskapsarbeten måste tas i ett tidigt skede av budgetåret för att arbetenaskall kunna få en rimlig säsongsanpassning. Kritikhar riktats mot arbetsförmedlingen för ökad byråkrati. Den kritiken hänför sigi första hand till de större förmedlingarna. pågår även på det området enomorganisation med utlokalisering av kontor i storstadsområdena. Men det finnsinte resurser att anskaffa de lokaler som krävs. Jag kan ta exempel från mitteget län, där länsarbetsnämnden år har begärt medel för att utvidgakontoret i , som är mycket underdimensionerat och arbetstyngt.Länsarbetsnämnden har inte fått några pengar till detta ändamål, och ärläget följande: kan omplacera personal till finns där inte utrymmeför fler förmedlare. Lokaler kan ställas till förfogande av kommunen, menenligt de uppgifter jag har fått accepterar inte , som svararför lokalförhyrningen, den hyra som det blir fråga om i nybyggda lokaler. Härmåste till snabba åtgärder för att vi skall klara verksamheten . Fårvi ta den sista meningen i arbetsmarknadsministerns svar som ett löfte om ökaderesurser till förmedlingarna? Omåtgärder för att förkorta väntetiderna på arbetsförmedlingarna 18Arbetsmarknadsministern : Herr talman! Jag kan intyga vadMartin här har berört, nämligen att de anställda på förmedlingarnajobbar hårt och i allmänhet mycket effektivt. Vi har prioriterat förmedlingensuppbyggnad. har 2 200 tjänster tillförts verket. De har ihuvudsak gått till förmedlingsarbetet. Vihar också - tvärtemot vad påstår - försäkrat oss om attplatsförmedlingen inte behöver dras ned när förvaltningen i övrigt måste minska- vi tillför 60 tjänster som kompenserar den 2-procentiga neddragningen av deallmänna lönemedlen. 2Riksdagens protokoll 1981/82:94-98 Vi har vidare sett till att förmedlingen fått byggaut de tekniska hjälpmedlen, med dataterminaler, just för att bli mera flexibeloch effektiv. Vi har tagit ställning till nya arbetsrutiner inom förmedlingen,den s. k. , med förslag till tidsbeställning och möjlighet attdela på kontoren. Menallt detta, som har med resursfördelningen att göra, är en angelägenhet för iförsta hand verksledningen och därefter länsarbetsnämnden. Regeringen ochdepartementet skall inte gå in och i detalj föreskriva hur resurserna skallfördelas. Därför får problem i stil med dem på kontoret i lösas inomverket, med de resurser man har till sitt förfogande. Det är klart attresursförstärkningen har skett just för att man skall kunna handskas med ettsådant läge på arbetsmarknaden som det vi nu befinner oss i. Närdet gäller den framställning som är gjord är jag beredd att, för denhändelse de ordinarie lönemedlen inte skulle räcka till, behandla den i positivanda. 19 (): I sitt svar pekar arbetsmarknadsministern på en omprioritering av 60tjänster, som skall tillföras förmedlingsverksamheten. Enligt de beräkningarsom gjorts täcker detta inte ens hälften av det bortfall av resurser somhuvudförslaget innebär. Det är fråga om en reell minskning av personellaresurser i storleksordningen 80 tjänster. Det är alltså fråga om en minskningäven av den platsförmedlande verksamheten. Överläggningenvar härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1981/82:272 om postutdelningen i glesbygd har frågat mig dels om jag anser att det bör vara enmålsättning att varje hushåll skall ha sin post utdelad före , delsvilka åtgärder regeringen är beredd att vidta för att bättre tillgodoselandsbygdsbefolkningens berättigade önskemål om tidigare postutdelning. Jagkan inte hålla med om att postens service på landsbygden harförsämrats . Lantbrevbäring finns således numera även i ganskaglest befolkade områden. Lantbrevbäringslinjerna utsträcks också till hushålldär m.edlemmar på grund av ålder eller sjukdom inte själva kan hämta posten,även om hushållsunderlaget är för litet enligt gängse regler. Detnormala är att lantbrevbäraren ger sig i väg och attpostutdelningen är avslutad omkring . Merparten av alla hushåll fåralltså sin post före . Det gäller även på . För postverket ärlantbrevbäringen dyrare per hushåll än servicen i Detta fårgivetvis inte leda till en oacceptabel service. måstedock utforma lantbrevbäringslinjerna så att man så rationellt som Torsdaeenden möjligtutnyttjar sin personal, lokaler och fordon. 21 (): Jag ber att få tacka kommunikationsministern för svaret på min fråga. Orsakentill att jag har ställt frågan är det faktum att så många människor pålandsbygden får sin post utdelad långt fram . I tätorter ochvissa områden får man sin dagliga morgontidning utkörd , men så skerinte överallt och många får alltså sin morgontidning först med lantbrevbäraren,vilket då kan betyda exempelvis . Förutom att tidningen då har minskat inyhetsvärde gör den sena tidpunkten att det inte finns någon möjlighet att t.ex. utnyttja det annonsutbud som finns i tidningarna. Det kan alltså röra sigom faktiska ekonomiska möjUgheter som undandras vissa delar av landsbygden. Denhär situationen förstärks ytterligare , i varje fall i ettlän som där befolkningen tredubblas eller kanske ökar ännu mer ikustområdena. är det då också semestervikarier som inte alltid harså stor lokalkännedom. är lantbrevbärama en mycket kunnig ochserviceinriktad yrkeskår, och det skall absolut inte falla någon skugga överdem. Kvar står dock glesbygdsbefolkningens berättigade önskemål om en tidigarepostutdelning, och jag skulle gärna vilja veta om frågan om delning avlantbrevbärartjänster har varit diskuterad. Det skulle kunna vara en lösning påproblemet. På många andra områden inom samhällets servicesektor har det visatsig positivt att inrätta deltidstjänster, och det har ofta skett i störstasamförstånd med den fackliga organisationen. Därför anser jag att det är välvärt att pröva detta även när det gäller lantbrevbärama. 22Kommunikationsministern : Herr talman! Det finns väl inget systemsom kan konstrueras så att det täcker alla de i och för sig berättigadeintressen och behov som redovisas. Ambitionen måste vara att man inom rimligagränser med hänsyn till kostnader och annat försöker se till att så många sommöjligt får en fullödig service. Detär riktigt som säger, att många dagstidningar delas ut påGotland med lantbrevbärare - ungefär hälften. Och många tycker naturligtvis attdet är för sent att få sin tidning . Men att finnaen lösning som innebär att alla kan få den tror jag är omöjligt.Posten har emellertid skyldighet att se till att servicen blir så bra sommöjligt också i glesbygd, och den måste därför pröva alla varianter för attuppnå denna målsättning. Det gör den också - det bekräftade i slutet av sitt inlägg. Omtransportstöd till viss typ av företag i 23 (): Det är ingen som begär att lantbrevbärama skall vara ute medmorgontidningen så som kommunikationsministern tycktesantyda. lär emellertid ha uttalat - jag har intefått det bekräftat - att målsättningen var att varje hushåll skulle ha sin postutdelad till . Jag förstår att det kan vara svårt att bestämma ett exaktklockslag, men jag förutsätter att inte heller postverket tycker att det ärtillfredsställande att servicen trots allt har försämrats något sedan maninförde systemet med heltidsjobb för lantbrevbärama. Jag skulle önska attregeringen med postverket tog upp frågan om att möjliggöra en bättre service. Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar på fråga1981/82:281 om transportstöd till viss typ av företag i har frågat mig om jag är beredd att vidta åtgärderför att norrbottniska företag av Plannjas typ även i fortsättningen skall erhållatransportstöd. Föratt svara på frågan vill jag börja med att förklara gällande bestämmelser förtransportstödet. , som enligt statsmakternas beslutadministrerar stödformen, har gett ut nyatillämpningsföreskrifter för stödet. De baseras på ett riksdagsbeslut omatt införa ett effektivare transportstöd med en samtidig minskning avkostnadsramen. Tillämpningsföreskrifternaanger att transportstöd inte lämnas för järn-och stålverkens produktion. Ijärn- och stålverk innefattas även dotterföretag till verken, vilkas verksamhetingår som ett naturligt led i den produktion som drivs av moderföretaget. Jaganser att transportstödet måste vara regionalpolitiskt effektivt. Stödet harockså formen av ett riktat bidrag för att dels stimulera till ökad produktioninom stödområdet, dels skapa intresse hos förelagen att lokalisera sig inomstödområdet. Omvänt bör transportstöd inte lämnas till företag inomstödområdet, vilka utan hinder av transportkostnaderna kan få avsättning försin produktion även utanför stödområdet. Inte heller bör de som har en medhänsyn lill råvarutillgång, energitillgång e. d. naturlig lokalisering inomstödområdet få transportstöd. Detåligger transportrådet att pröva vilka företag som är berättigade tilltransportstöd. I fråga om stålvaror och därmed integrerade produkter anserrådet att transportstödet inte har någon avgörande betydelse ur lokaliseringssynpunkt.Problemen i denna verksamhet torde också enligt min mening främst vara avstrukturell natur och bör därför lösas i andra sammanhang. 25 (): Jag tackar kommunikationsministern för svaret på frågan. Bakgrundentill min fråga är det beslut som fattadel november om att slopafraktbidragel till järn- och stålverk. Kammarens majoritet ansåg då attfraktstödet saknar betydelse från lokaliseringssynpunkt och att transportstöddärför kan slopas helt för järn- och stålprodukter. Resultatetav den beslutsprocess som har följt efter riksdagsbeslutet har blivit attföretag såsom t. ex. Plannja i , vilket tidigare klassades såsomverkstadsindustri, nu kommer atl tappa sitt trarisporlstöd. Detta företagtillverkar plastbelagd profilerad plåt för användning inom bl. a. byggnadsindustrin.Utgångsmaterialet är i detta fall varmförzinkad plåt, som aldrig hartillverkats vid järnverket i utan köps från utlandet men dess bättreocksä till allt större del frän järnverket i Domnarvet. Enmyckel stor del av produkterna exporteras. Plannja har alltså ingen annanproduktionsanknytning till järnverket i än att företaget är ettdotterbolag till . i förklarar också att"företaget kan ur allmän regionalpolilisk synpunkt närmast hänföras tillverkstadsindustrin". Plannjahar 275 anställda, som svarar för en väldigt viktig del avsysselsättningen i en av arbetslöshet hårt drabbad kommun. De ökade kostnadersom blir följden av en indragning av transportstödet kommer att få allvarligakonsekvenser för detta företags fortlevnad, inte minst mot bakgrund av altandra företag i samma bransch inte drabbas. Det kan inte heller vara rimligtatt företaget skall straffas för att det är ett dotterföretag till . Iolika sammanhang har det talats om vikten av att höja förädlingsgraden påprodukter inom industrin, inte minst i ett län som . I dennautveckling har detta företag fyllt en stor uppgift. Isvaret från statsrådet kan jag bl. a. notera att statsrådet anser att"transportstödet måste vara regionalpolitiskt effektivt". Det kan manhålla med om. Vidare säger statsrådet att "stödet har också formen av ettriktat bidrag för att dels stimulera till ökad produktion inom stödområdet".Det är väldigt viktigt i detta fall för att skapa intresse hos företag attlokalisera sig inom stödområdet. Man undrar om del intresset kommer att finnaskvar i fortsättningen, när del görs sädana här omklassningar av företag, somtidigare bedömts såsom verkstadsindustri men plötsligt klassas såsomnågonting annat. Isvaret talas också om företag, "vilka utan hinder av transportkostnadernakan få avsättning för sin produktion även utanför stödområdet". Dettaföretag är oerhört beroende av att få hjälp med transportkostnaderna, eftersomavståndet till marknaden är väldigt långt. "Inteheller bör de som har en med hänsyn till råvarutillgång, energitillgång e. d.naturlig lokalisering inom stödområdet få transportstöd", säger statsrådetvidare. Men som jag har strukit under har detta företag väldigt lång vägalt få hem sin råvara. En del importerar man, men alltmer tar man från verken iden södra delen av landet. Det här går egentligen stick i stäv Omtransportstöd till viss typ av företag i Omtransportstöd till viss typ av företag i med de krav vi har haft pådetta område tidigare. Jagvill fråga statsrådet: det verkligen på det sättet att vi i fortsättningenskall tappa transportstödet inom det här området? Det kommer att bli mycketsvårt att klara lokaliseringar av den här typen av företag till . Anf.26 Kommunikationsministern : Herr talman! Man kan naturligtvisalltid diskutera vad transportstödets vara eller inte vara kan betyda förenskilda företag. Men jag föredrar att föra resonemanget mera principiellt.Grundtanken är, som jag har sagt tidigare, att stödja verksamhet inom stödområdetoch stimulera till en så långtgående förädUng som möjligt, för det gäller juytterst att skapa så många arbetstillfällen som möjligt i de här bygderna. Transportrådethar ännu inte fattat något beslut om huruvida transportstödet skall utgå tillden här typen av företag eller ej. har att pröva frågan ombidrag skall kunna utgä. Ett sådant ställningstagande har ännu inte skett irådet, och till dess får vi kanske avvakta och se vad som händer. 27 (): säger statsrådet att transportrådet inte har fattat något beslutännu. Enligt uppgifter som jag har fått har man i dethär speciella företaget fått ett meddelande om att transportstödet i den härformen skall upphöra . Detär klart att förra årets riksdagsbeslut innebar att stödet för manufaktureradeprodukter, t. ex. fartygsprofiler och armeringsnät, från järn- och stålverkskulle upphöra. Men ser det ut som om man går betydligt längre, något somkommer att innebära ett dråpslag mot hela tanken att höja förädHngsgraden närdet gäller våra industriprodukter, framför allt i län som som har enganska låg grad av förädling av industriprodukterna. Det är därför angelägetatt vi även i fortsättningen kan få ha kvar stödet för att gynna den här typenav förädlingsindustri, som ju har utvecklats mycket fint och skapat allt flerarbetstillfällen. Anf.28 Kommunikationsministern : Herr talman! Såvitt jag vet haringet formellt beslut fattats i transportrådet i det här konkreta fallet. Detär väl så med dessa bestämmelser, som alltid när man ändrar bestämmelser överhuvud taget, att det blir en inkörningsperiod, innan man ser riktigt hur detutfaller. Det inträffar alltid gränsfall som gör.att det tar litet tid, innanman får någon sorts mall att följa. Detta gäller också i det här fallet. 29 (); Nr 94 Om jaguppfattar kommunikationsministern rätt, tycker han Xf,rof4apj att det även ifortsättningen är viktigt att ha kvar stödet till förelag som bidrar , -, niars 1QS9 till att förädla industriprodukter, speciellt när det gäller ett sådant län som N«"botten. Överläggningen varhärmed avslutad. 8§ Svar på fråga 1981/82:270 om en instruktion för patentbesvärsrätten har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder föratt ge patentbesvärsrätten en egen självständig instruktion. Patentbesvärsrättenär en förvaltningsdomstol. Den tillkom genom attbesvärsavdelningen vid patent- och registreringsverket bröts loss ochomvandlades till en självständig myndighet. Domstolen tar upp besvär mot beslutav patent- och registreringsverket i ärenden som rör bl. a, ansökningar ompatent samt registrering av mönster och vammärken. Patentbesvärsrättenhar en viss administrativ anknytning till patent- och registreringsverket. Bl.a. detta har motiverat att nödvändiga administrativa bestämmelser för domstolenfinns intagna i instruktionen för patent- och registreringsverket. Av dessabestämmelser framgår klart att domstolen är en självständig myndighet.Domstolen har även en egen arbetsordning. Enligtmin mening kan inte den allmänna rättssäkerheten, som befarar,påverkas av atl administrativa bestämmelser för domstolen finns intagna i denena eller andra instruktionen. Jag vill här erinra om att domstolens dömandeverksamhet är reglerad i lag, nämligen lagen om. patentbesvärsrätten.Patentbesvärsrättens självständighet står över den författningstekniskalösningen av instruktioiisfrågan. Frågan om patentbesvärsrätten torde dockövervägas ytterligare sedan patentprocesskommittén överlämnat sitt betänkande.Enligt vad jag har inhämtat kan det komma att ske . Detkan i sammanhanget nämnas att regeringen har ändrat sammansättningen av svärsrätten. Ändringen innebär bl. a. att chefen för patent- och registrerings verket resp. ordföranden i patentbesvärsrätten är självskriven ordförande resp. vice ordförande i nämnden. SamlHga ledamöter skall numera utses av regeringen för av högst . I beslut har regeringen förordnat en högt kvalificerad hovrättsjurist till ny ordförande i nämnden. Genom ändringen har de önskemål beaktats som tidigare givit till känna med anledning av en motion med yrkande om att skulle begära att regeringen ändrar bestämmel serna om tjänsteförslagsnämnden i instruktionen för patent- och registre ringsverket. Omen instruktion för patentbesvärsrätten 31 (): Jag ber förstatt få tacka handelsministern för svaret. Fråganom domstolarnas självständiga och fristående ställning i förhållande till demyndigheter vilkas beslut domstolarna har atl pröva är en viktig och känsligfråga framför allt när det gäller människornas upplevelse av domstolarnasopartiska och rättvisa dömande. Dennagrundsats tror jag vi är helt överens om, och det är mot den bakgrunden jag hartagit upp frågan. Handelsministernsäger i svaret att det av instruktionen klart framgår atl patentbesvärsrättenär en självständig myndighet. Dettaär emellertid inte förhållandet helt igenom. I instruktionen för patentverketstår t. ex. i 1 § att den allmänna verksstadgan skall tillämpas för patent- ochregistreringsverket, men det finns ingen som helst uppgift om i vad mån denallmänna verksstadgan, helt eller delvis skall tillämpas påpatentbesvärsrätten. 17§ anges vilka som skall tjänstgöra i patentverkets patentavdelning, i 8 § ståratt i patentbesvärsrätten skall finnas patenträttsråd, och i 9 § står att hosverket är i övrigt anställda etc. Jagmenar att av detta framgår att patentbesvärsrätten ur administrativ synpunktknappast har den självständiga ställning som man skulle önska. Snarare gesintrycket av att patentbesvärsrätten är en del av själva patentverket. 110§ i patentverkets instruktion, som gäller hur styrelsen för patentverket skallhandlägga frågor, framgår att styrelsen också skall handlägga sådana frågor somgäller patentbesvärsrätten med undantag för arbetsordning och andraföreskrifter om organisation av handläggningen i patentbesvärsrätten. Dettorde vara unikt i svensk förvaltning att en självständig myndighet inte har enegen instruktion. Jag behöver bara peka på länsrätterna, allmännareklamationsnämnden, tjänsteförslagsnämnden inom osv. De haralla egna instruktioner. Det måste betraktas som anmärkningsvärt attadministrativa bestämmelser för domstolen finns intagna i instruktionen förpatentverket, vars beslut domstolen har att pröva. Dennauppfattning delas av ordföranden i patentbesvärsrätten. Jag har en kopia av enskrivelse som han tillställde dåvarande handelsministern , varurjag citerar följande : "EnUgt10 § i patentverkets instruktion har patentverkets styrelse vissa befogenhetermed avseende på organisationen av patentbesvärsrätten. Det är oklart hur långtdessa befogenheter går. Del ter sig dessutom principiellt något tvivelaktigtatt styrelsen för underinstansen skall ha sådana befogenheter med avseende påen överordnad instans." Jagskulle vilja fråga handelsministern: ändå inte tiden nu inne för att rättatill den här föråldrade kvarlevan och ge också patentbesvärsrätten ensjälvständig instruktion, som svarar mot moderna förhållanden? Det förhållandet att en självständig myndighet har administrativanknytning till en annan myndighet, i form av en gemensam kansHfunktion t. ex.,är ju i och för sig inte någonting ovanligt, och det behöver givetvis intepåverka opartiskheten i arbetet hos en sådan myndighet. Jagär medveten om att den nuvarande ordningen kan medföra vissa smärreadministrativa olägenheter. Detta har också påpekats i den av skrivelsen från besvärsrättens ordförande. Det är självfalletangeläget alt verksamheten i patentbesvärsrätten löper sä smidigt som möjligt.Om det skulle visa sig att avsaknaden av särskild instruktion förpatenlbesvärsrätten medför att arbetet inte kan löpa smidigt, är jagsjälvfallet beredd att se på frågan om en särskild instruktion för patenlbesvärsrätten.Men vi får, som jag nämnde i mitt frågesvar, anledning att återkomma till dettanär patentprocessutredningens betänkande föreligger. Omen instruktion för patentbesvärsrätten 33 (): Jag tackar för den kompletterande uppgiften frän handelsministern. Jagtror det vore värdefullt om man verkligen undersökte detta. Frågan gäller juförhållandet mellan myndighet och domstol, som ändå är någonting annat änförhållandel mellan ett par olika myndigheter. Del är den frågan som jag haruppmärksammat. Handelsministern säger nu att man skall avvakta vad som kankomma fram av patentprocessulredningen, men det är klart att delta kommer attdröja . Jag anser att det knappasi kan finnas skäl att avvakta denutredningens resultat när det gäller att rätta till den här oformligheten. Fårjag , herr talman, ytterligare med några ord kommentera vadhandelsministern i slutet av sitt svar nämner om tjänsteförslagsnämnden.