prot · G50949 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:49 Lag omspridning av bekämpningsmedel över skogsmark Förhandlingarna leddes till en början av tredje vicetalmannen. 17 § Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark (forts,) Fortsattes överiäggningen om jordbruksutskottets betänkande 1981/ 82:16, Anf.103 (): Man måste vara tacksam för att behandlingen av frågan omflygbesprutning av skogen utgör undantag och inte regel för hur det går till isvensk politik, Tydligen skall vi inte få denna fråga löst den här gångenheller. De taktiska uträkningarna på flyglarna i den svenska politiken går nuut på att regeringen skall få tillbaka ärendet. Skulle de taktiskauträkningarna vara likadana nästa gång, kommer väl frågan aldrig att lösas.Under alla förhållanden kommer beslutet att fördröjas genom manövrer av det härslaget. Vad är det då som verkligen döljer sig bakom taktiken?Delvis är det här en miljöfråga. Det finns egentligen en ganska bred enighet omatt användningen av kemikalier i skogsbruk och jordbruk skall hållas tillbaka,när omsorgen om människors hälsa eller om naturen kräver det, eller när detannars går utan svåra konsekvenser för de berörda näringarna. Enbartmiljöhänsyn motiverar inte den reglering av flygbesprutningen över skogen somnu föreslås. Det handlar nämligen också om att hjälpa till att lösa enförtroendekris som uppstått mellan å ena sidan delar av skogsbruket och å andrasidan en del miljöorganisationer och andra medborgare. På ömse håll har viljanatt försöka förstå hur den andra parten resonerar alltför ofta varit betänkligtsvag. Förtroendekrisen när det gäller skogsbrukets användning avbekämpningsmedel kan - om man inte försöker göra något åt saken - utvecklastill en Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark förtroendekrisför skogsbruket som sådant. Det borde inte få inträffa. Skogsbruket är enviktig näring för landsbygden och för vår exportindustri. Man måste kunna drivasin verksamhet på ett sådant sätt att människor har förtroende för vad manhåller på med i skogen. Mellan de olika förslag som finns i utskottsbetänkandetär skillnaderna främst juridiska. Viljan att erkänna hur enig man egentligenär, den är tyvärr inte så värst stor. Låt mig därför påpeka att de flesta ärense om att man bör vara mycket restriktiv med besprutning, men att sådan ändåskall kunna få förekomma när det finns alldeles speciella skäl. De flesta inseratt man har ett stort lövslyproblem som måste angripas. Men inget av förslagen i betänkandet innebär att manbestämmer hur mycket som skall sprutas. Det man i alla tre förslagen läggerfast är en hanteringsordning och en administrativ och juridisk process. Detinnebär att vi inte vet om något av förslagen kan hjälpa oss att bli av medvare sig lövslyet eller den infekterade stämning som råder i den här frågan. Från höger sägs det att regeringsförslaget innebär att detkommer att sprutas så litet att det blir katastrof för skogsbruket. Frånvänster heter det att regeringsförslaget innebär att det kommer att sprutas såmycket att miljö-och friluftsintressena skadas. Minst en av dessa båda anklagelser måste ju vara felaktig.Jag vill påstå att båda är felaktiga. Hur mycket som kommer att sprutas berorpå hur kommuner, länsstyrelser, skogsvårdsstyrelser osv. Det gälleralla tre linjerna. Jämför man regeringsförslaget med de båda andra kanske detkan sägas att dessa, som ju innehåller en vetorätt, kan innebära enhårdare reglering på de områden där kommunerna utövar sitt veto, men å andrasidan en större möjlighet för skogsbolagen att spruta på de områden där någotkommunalt veto inte blir aktuellt. Om det i någotdera fallet blir mer ellermindre kemikalier än i regeringsförslaget kan ingen människa ha någonklar uppfattning om. Oavsett vilket av de tre förslagen som skulle genomföras,måste vi också räkna med att skogsägarnas intresse för att utnyttjadispensmöjligheter kommer att vara störst efter det att vifått en ny lagstiftning. Alla vet vi att under de år diskussionen pågått har storaarealer buskat igen, så att skogsåterväxten hotas. Men bör alla treförslagen minska bekämpningsmedelsanvändningen, eftersom den hårda prövning somär gemensam för förslagen stimulerar skogsägarna att hantera skogsvårdsfrågornapå så sätt att man förebygger uppkomsten av verkligt svårartade lövslyproblem.Man bör dock ha klart för sig att möjligheterna till detta varierar mellanolika skogar, t. ex. på grund av jordmån, klimatförhållanden ochterrängförhållanden. Det parti som på en och samma gång håller sig med flestståndpunkter i denna fråga är moderata samlingspartiet. På s. 24 iutskottsbetänkandet framförs i reservation 2 en uppfattning vars logiskainnebörd är att alla framförda förslag till reglering av skogsbesprutningen böravslås. Ytligt sett är det bara regeringens förslag som kritiseras. Men när vihåller i minnet att skillnadernanär det gäller hur mycket bekämpningsmedel som skall användas i praktiken tordevara små, finner vi att moderata samlingspartiet här påstår att en reglering avbekämpningsmedelsanvändningen i skogen innebär en. situation med permanentvirkesbrist. På s. 24 i betänkandet företräder moderata samlingspartietalltså skogsindustrins kompromisslösa ståndpunkt. På nästa sida i sammautskottsbetänkande har bytt åsikt. Här vill man ansluta sig tillutredningsförslaget - eller rättare sagt få det ändrat så, att staten skallbetala pengar till den som får en besprutningsansökan avslagen, vilket manockså förtydligar på s. 27 i samma utskottsbetänkande. När det gäller denna delfråga om ersättning till den somfår en besprutningsansökan avslagen har båda de oförenliga åsikterna:å ena sidan säger man sig vara anhängare av utredningsförslaget, där det intefinns några regler om ersättning, å andra sidan har man en separat reservationom ersättning. En skogsägare skulle få pengar av staten så snart vederbörandelämnade in en ansökan om att få spruta i skogen, fastän man på förhand vissteatt den skulle avslås. Det skulle säkert bli många ansökningar att behandla ochföljaktligen också kosta staten mycket pengar. Här tycks stå för enovanlig rundhänthet vid utdelningen av skattemedel. Vi som i reservation 1 sluter upp bakom regeringensproposition får nu höra att vi gör det därför att vi vill spruta så väldigtmycket mer än somliga andra - eller så väldigt mycket mindre än somliga andra.Verkligheten, herr talman, är en helt annan. Precis som regeringen menar vi attpropositionens förslag är det som bör ha största möjligheten att fungeratillfredsställande i det praktiska livet. Propositionens förslag förenar ettstärkt kommunalt inflytande och ett skogsekonomiskt inflytande med enhanteringsordning som möjliggör en enhetlighet i tillämpningen. Man kan dåuppnå det som man har velat uppnå i debatten om dessa frågor, i former som göratt man slipper alltför slumpartade skillnader mellan olika kommuner och lännär det gäller vilka regler som skall förverkligas inom skogsnäringen på dettaområde. Genom att knyta prövningen till länsstyrelserna kan manutnyttja den sakkunskap och erfarenhet som finns samlad hos länsstyrelsernasnaturvårdsenheter efter det att resp. kommun och skogsvårdsstyrelse haravgivit sina yttranden i frågan. Rätten att överklaga hos regeringen finnsockså med i det föreliggande regeringsförslaget. Därmed vill jag, herr talman, yrka bifall till reservation1 i jordbruksutskottets betänkande 1981/82:16. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark 104ARNE i () replik; Jag vill gärna bestå med enkommentar, därför att han ovedersägligen har stått för en sanning som kanskeingen av de andra talarna för propositionen har redovisat. Han konstaterarnämligen att ingen människa kan ha en klar uppfattning om i vilkenomfattning det kommer att sprutas enligt det ena eller det andra förslaget. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark riktig ochpåfallande klar ståndpunkt som har intagit. Det är precis detsom gör att vi inte vill ansluta oss till något av de här förslagen.Propositionen har inget bakgrundsmaterial. Det finns inga motivtexter som inämnvärd grad förklarar hur tillämpningen skall ske. Propositionen kommer, omden skulle bifallas, att i utomordentligt hög grad ge utrymme för mycket friatolkningar, och det är det, , som vi inte tycker särskilt bra om. är emellertid inte detta för handen, utan det är frågaom att regeringen, på sätt som jag har beskrivit tidigare , skallexpediera ett förslag som är grundat på den socialdemokratiska motionen. Jagskall inte heller nu låna mig till någon utvikning om hur detta kommer att gå.Men vad regeringen egentligen har spelat bort är möjligheten att ta initiativetoch påverka utvecklingen. I stället expedierar man en enkel beställning frånriksdagen. Det är att sjabbla bort sina chanser att påverka frågor som ärvitala för svenskt skogsbruk. Den akademiska studie - välvilligt uttryckt - som EssePetersson framförde om höger och vänster och mitten förtjänar väl inte någoningående kommentar. Men jag vill gärna säga, att om man kommer fram till attpropositionens förslag i så väsentliga delar löser problemet så är det en ickehelt obetydlig ovänlighet mot parfivännen och den nu fungerande talmannen, somocksåharskrivit på det förslag jag talar för här . Utan att lägga mig ihur ni skall lösa det problemet, tycker jag att man kunde ha bestått oss medvänligheten att komma ihåg att det inte är så sedan de fyra storariksdagspartierna var överens om det förslag som vi företräder. Jag vill inteän en gång ta upp debatten om hur jordbruksministern ser på den här typen avöverenskommelser, men jag vill säga att det på sätt och vis var avslöjande attde inte skulle vara särskilt förpliktande. 105ESSE () replik: Det intressanta med dessa förslag är att intenågot av dem i förväg kvantifierar hur mycket eller hur litet som kommer attsprutas. Det intressanta är att man i princip har ett förbud mot sprutning, menmed möjligheter till vissa undantag. Det är ingen som på förhand kan säga hurdet kommer att bli. Det hade därför funnits anledning även för attinte inta de här oförenliga ståndpunkterna, när man å ena sidan säger att omman inte sprutar över huvud taget, så kommer virkesförsörjningen i fara, och åandra sidan säger att utredningen skall genomföras. Sedan skall problematikenom ersättning tas upp, och där säger man dels att ersättning skall utgå, delsatt ersättning inte skall utgå. Här har man alltså fyra helt fritt gungandeåsikter, som inte har så värst mycket att göra med varandra. Däremot innebärdet förslag som föreligger från regeringens sida att man tar hänsyn till miljönoch skogsekonomin för att på det sättet få en balanserad avvägning för ettställningstagande som en betydande opinion skulle kunna samlas omkring, om manhar för avsikt att få ett resultat som är av värde för landet och inte för egettaktiskt utnyttjande i kortsiktiga politiska vinster. 106 i () replik: Innan hinner för långt ifråntalarstolen skulle jag möjligen kunna rikta en kort fråga till honom. När intogvi den ståndpunkten att vi inte skall spruta över huvud taget, som orden föllalldeles ? Litet mer klargöranden på den punkten är vi intresserade av. Sedan vill jag gärna säga till - och detborde jag möjligen ha sagt i min förra replik - att tydligenförläser sig på det här materialet, när han inte ens förmår hålla isärrubrikerna. På de ställen där vi tar ställning för ersättning till de markägaresom inte får använda besprutning sker det i en enskild motion som väckts heltvid sidan av partimotionen. Jag vill upprepa för vilken vikt vihar fäst vid att ha partimotionen helt i överensstämmelse med utredningensförslag, för att det inte skulle riktas kritik mot oss på den punkten. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark 107 () replik: Det är ett rikfigt påpekande av ArneAndersson i att det inte ingick något förslag om ersättning ipartimotionen. Men detta finns i den reservation som i utskottetställt sig bakom. Det innebär att man ändå menar detta. Det ingår alltså i detbetänkande som vi har att ta ställning till. När det gäller frågan om dessaolika förslag och deras förverkligande är det ju bara på det sättet att genomden här aktionen kommer man att försena ikraftträdandet och utarbetandet av ettförslag, eftersom den majoritetsskrivning i utskottet som föreligger inteinnehåller något lagförslag. Man vill göra en beställning till regeringen. Detkommer naturligtvis att ta innan den beställningen kan effektueras.På det sättet fördröjer man att skogsbesprutningen blir reglerad på ett riktigtsätt när det gäller den fortsatta behandlingen av besprutnings-frågorna. Detborde vara ett gemensamt intresse för alla parter att man vet vad detta innebärför framtiden och få det fastlagt. Man skall inte behöva fortsätta att leva iden ovisshet som man nu får leva i både när det gäller skogsnäringen och närdet gäller miljöintressena i det här sammanhanget. Tredje vice talmannen anmälde att i Ljunganhållit att få till protokollet antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 108SVEN (): Jag skulle i den här debatten vilja föra inäven litet andra perspektiv. Vi har före middagsuppehållet och även därefterdiskuterat detaljerna i själva propositionen. Jag skulle vilja vidga dettaresonemang litet och försöka föra in frågan i ett något vidare perspektiv. välstånd bygger enligt tradition bl. a. på detidigare tunga basnäringarna, järnmalmen och dess förädlingsindustrier, skogenoch dess industrier och varvsindustrin med rederinäringen. är det endast skogen och skogsindustrin som har kvarsin stora betydelse i denna bemärkelse, som basnäring. Lag om spridning av bekämpniitgs-medel över skogsmark skogsnäringenatt ha kvar denna ställning under . Rätt skött och medrätt omvårdnad från brukarnas, administratörernas och inte minst politikernassida kommer skogsnäringen att ha denna betydelse även . ekonomi är i kris. Vi dras med stora budget- ochhandelsbalansunderskott. Ingen politiker och inget politiskt parti, vare sig iregeringsställning eller i opposition, kan dra sig undan sitt ansvar. talade om politikerns ansvar. Och när man ser frågan i dess vidareperspektiv är det lättare att begripa varför vi från moderata samlingspartietssida anser att vi tar det största ansvaret med vårt handlingssätt. Detta politiska ansvar tvingar oss att sätta oss in i deenskilda besluten och att sätta in dem i deras rätta sammanhang och försöka fåen bild av konsekvenserna av fattade beslut. En näring som ger en nettoexportpå mellan 20 och 25 miljarder , som ger sysselsättning direkt ellerindirekt åt kanske 300 000 människor och som ur regionalpolitisk synpunkt allra största betydelse måste av politikerna vårdas med största omsorg. fattade i stor enighet ett beslut om denframtida skogspolitiken. Målsättningen var en skogsproduktion som uthålligtskulle medge ett årligt uttag av . har lagt fram sittbetänkande. Utredningen har gjort omfattande beräkningar av de framtidaavverkningsmöjligheterna. Efter reduktion av tveksamma tillgångar beräknas denlångsiktigt möjliga virkestillgången till omkring 70 miljoner skogskubikmeter.Man säger vidare i utredningen att för att klara detta måste intensiteten iskogsvården förbättras. Det krävs också, framhåller man, fortsatt gödsling,ökad gallring och att eftersläpningen beträffande lövröjningen inhämtas -ochdetta är enligt utredningens mening inte möjligt utan att kemisk bekämpning fåranvändas. Om lövslyet fortsätter att öka och ingen gödsling utförskommer avverkningsnivån att sjunka . Detta ärett teoretiskt maximum, och i praktiken kan det bli ytterligare sänkningar avavverkningsmöjligheterna. Vi är redan raskt på väg ner mot lägre avverkningsmöjligheter. Den naturliga konsekvensen av denna utveckling är att vidå får ompröva det skogspolitiska beslutet och dess målsättning. Vi kan inte haeller driva en skogsindustri vars verksamhet är baserad på en råvarubas sominte finns. Vi politiker kan inte och får inte grunda våra beslut påorealistiska underlag. När utredningen om kemiska bekämpningsmedel i jord- ochskogsbruket lade fram ett - med undantag för vpk-representanten - enigt förslagom spridning av bekämpningsmedel för skogsmark hälsades detta med tillfredsställelseav det samlade skogsbruket. Näringen var beredd att verka för förslaget. Detunga remissinstanserna tillstyrkte, och inom skogsnäringen trodde vi att viäntligen skulle få problemet med lövslybekämpningen löst. Det har sagts - bl. a. av jordbruksminister här - att det främst är storskogsbruket och skogsindustrin som aningslöstdrivit den här frågan och som drabbas av ett förbud mot användning avbekämpningsmedel. Så är det inte. Även inom bondeskogsbruket håller lövslyetbildligt talat på att växa brukarna över huvudet. Av den hearing vi hade iutskottet med representanter från LRF och framgickdet klart att även dessa organisationer - bondeskogsbrukets företrädare-ställde upp på utredningens betänkande. Problemet med bondeskogsbruket hartidigare varit att brukningsenheternas ringa storlek endast medgivit småföryngringsytor, vilka varit svårbehandlade från luften. Detta har elimineratsgenom den tekniska utvecklingen. Genom användning av helikopter kan man ipraktiken punktbehandla de olika ytorna. Vidare utbildning av de människor somarbetar med verksamheten ger ytterligare garantier mot misslyckanden och börmedverka till att risken för konflikter med övriga intressen minskar. I virkesförsörjningsutredningens kapitel 5med rubriken överväganden berör man något som angår alla osspolitiker. Man efterlyser där ett mera entydigt besked från statsmakternas sidaom angelägenheten av att de uppsatta målen vad gäller skogspolitiken nås.Frågan är säkerligen berättigad, är det skogsnäringens talesmän, vare sigde företräder dem som producerar skogen eller dem som förädlar den, som främsttalarom nödvändigheten även hög skogsproduktion. Man frågar sig med all rätt omsamhällets företrädare mera lyssnar på och fattar sina beslut efter de ofta småmen högljudda påtryckningsgrupper som alltmer framträder i samhället. Detgäller grupper som för sin existens och sitt uppehälle är beroende av enproduktion och en industri som ger landet det välstånd som fordras. Det voresäkerligen bättre att lyssna på de skogsbrukare som med ansvar under lång tidvårdat sin skog. Det vore bättre att lyssna till dem som på olika befattningarföreträder skogsbruket. De problem som behandlas ijordbruksutskottets betänkande nr 16 gäller frågor där skogsbruketsföreträdare förväntat sig stöd av politikerna. Vi hade väntat oss ett förslag ienlighet med bekämpningsmedelsutredningens kompromiss, vilken tillstyrkts avde tunga remissinstanserna och fullföljts av moderata samlingspartiet genom enpartimotion och slutligen med en reservation i utskottet. Jag yrkar bifall till reservafionerna 2 och 3i jordbruksutskottets betänkande. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark 109Jordbruksministern : Herr talman! har härpåpekat att sprutningsförbudet i lika hög grad gäller de privata skogsägarna,och det gör det naturligtvis. Jag vill bara erinra om att på detfält där han är en framstående representant i en skogsägareförening, varsområde sträcker sig från i norr till i söder, harmedelskogsbonden en areal skogsmark. Det betyder att den medlemmenvid en kontinuerlig Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark avverkningkan göra en slutavverkning eller i en långsiktig skogsbruksplan. menar väl inte att det problemet för denskogsbonden är lika stort som det är för storskogsbruket som har kalytor påhundratusentals hektar . Jag vill gärna ha ett beriktigande på denpunkten av . Det är ju också så att gör en alltförstor affär av de ekonomiska konsekvenserna av en restriktiv linje.Kemikalieutredningen beräknade ju ändå i sitt betänkande att ett totalt förbudskulle kosta 200 milj. kr. , och det var när man skulle taigen den upplagrade eftersläpningen. De summorna sjunker ju successivt. Slårman ut de 200 miljonerna på den totala avverkningen - jag kan acceptera SvenEric Lorentzons - så innebär det en kostnad peravverkad kubikmeter på . Överdrivinte de ekonomiska konsekvenserna, ! 110 () replik: Statsrådet har rätt- medelarealen är låg isödra . Men det innebär inte att det inte finns större skogsfastigheterockså där. Helt naturligt är problematiken större i de storskogsdomineradeområdena, men jag vill poängtera att problemen också finns i bondeskogsbruket.Och problemen ökar. Vi har där ett ständigt eftersläpande röjningsbehov, och vikan bara konstatera att det ökar år . Vi ser det för blotta ögat, när viär ute och åker, men det finns också statistik på det. Det problemet kommeralltså också inom bondeskogsbruket, och det kommer snabbt. När jag här tar upp ekonomin i det långa perspektivet, görjag det helt enkelt därför att jag är orolig för skogsproduktionen. Jag sade imitt huvudanförande att den maximala avverkningsnivån teoretiskt ligger på 65miljoner skogskubikmeter. Den dag då produktionen sjunker ytterligare ochalltså den långsiktiga tillväxten är ännu lägre, då kommer svensk skogsindustriatt få ännu större problem. Det gäller kanske inte den enskilde brukaren menväl skogsnäringen och därmed också landet. 111 Jordbruksministern : Herr talman!Sven talar om vikten av att ta ett politiskt ansvar för den viktiga skogsnäringen. Får jag då konstatera att visar dettapolitiska ansvar genom att i slutvoteringen avstå från att rösta och låta detsocialdemokratiska förslaget vinna. 112 (): Alla miljövårdsbeslut bygger på en avvägningmellan risker för befolkningen eller naturmiljön och olika ekonomiskaintressen. Vi ser det både i miljöskyddslagen och i lagen om hälso- ochmiljöfarliga varor. Vårt beslut blir också ett uttryck för en sådanavvägning. Före totalförbudet mot besprutning hade skogsbrukethela avgörandet. vill vi socialdemokrater ge de nära representanterna förbefolkningens rekreationsintressen ett lika bestämt inflytande. Utskottets majoritetsförslag innehåller totalförbud, där kommunenså beslutar inom den fysiska planeringen för att säkra miljö-ochrekreationsintressen och också för att säkra arbetarskyddsintressena. Detåligger alltså nu kommunerna att verkligen avväga miljö- ochrekreationsintressena i förhållande fill behovet av att använda skogen somvirkestillgång. Många kommuner kommer att lätt kunna begränsa områden förtotalförbud. Kommunerna har nämligen ett övergripande ansvar förmarkanvändning och också för inifiafiv till förbättringar av miljön. Regeringen har manat till kamp mot ökad byråkrati och motökad centralisering. Här har vi egentligen ett praktexempel på att man sägerett till folket och ett annat i praktisk handling. Jag skulle vilja vända mig till både och vpkoch fråga: Vill ni inte ge lokala demokrafiska krafter möjligheter att kommatill tals? Vill ni inte ha en öppen debatt i dessa frågor? Såväl jordbruksministern som har med ljusoch lykta här i debatten sökt efter argument för att förklara varför man köröver det rejäla inflytandet för lokala miljöopinioner. Man skyller bl. a. påutfallet av remissbehandlingen av utredningen. Men alla tunga remissinstanser,, , arbetarskyddsstyrelsen, t. o. m. LRF och , tillstyrkte utredningens alternafiv, som regeringenhar brutit upp ifrån. Fakfiskt stöddes också detta förslag av allalänsstyrelser utom läns. Man har här talat mycket om kommunerna, menman har inte nämnt länsstyrelserna. T. o. m. länsstyrelserna tycker attbesluten borde fattas i kommunerna. I regeringsförslaget sägs att man vill haexpertis med i besluten och därför väljer länsstyrelserna. Men det är ändå såatt länsstyrelserna främst består av landstingsvalda ledamöter, som inte allahar några större erfarenheter av planering i kommunerna. Jag frågar mig: Skulleinte regeringsförslaget leda till svåra divergenser mellan länsstyrelser ochkommuner om länsstyrelserna kör över kommunernas uppfattning i remissvaren? Omlänsstyrelserna alltid skall följa kommunernas remissvar, varför kan då intebesluten fattas i kommunerna? På något sätt hoppar man från tuva till tuva men hamnarinte riktigt med fötterna på fast mark. Hur blir det med den decentraliseradeöppna demokratin?