prot · G509153 · 1981-12-31 00:00:00 — Visocialdemokrater föreslog, innan vi gjorde besöket, att vi skulle öka antalethundar både för polisen och för tullen. Men majoritet har som bekanttidigare avslagit det. Jag beklagar det, och jag hoppas att det skall blimöjligt för regeringen att längre fram återkomma till ärendet med en merpositiv inställning-eller att vi får ta hand om regerandet själva, så att vikan klara av den här frågan. Det behövs, fru talman, fler platser på behandlingshem.Fru Söder sade att 11Riksdagens protokoll 1981/82:151-153 Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. LVM harverkat i den riktningen att trycket på den frivilliga vården har ökat. Flerabehandlingshem står nu i kö för att få hjälp genom statsbidrag. Ett av dem ärDaytop, en ny verksamhet som kommer från , och som vi känner till sedangammalt. Den har också slagit sig ned i . Det finns motioner ävenutanför den socialdemokratiska kretsen som önskar få statsbidrag till Daytop.Vi har också tagit upp andra behandlingshem. kan inte ta ställningtill enskilda behandlngshem, det menar jag inte, men ett bifall till vårreservation skulle göra att man kunde ge Daytop och andra behandlingshemstatsbidrag. Vi har alltså krävt 80 nya platser, vilket den borgerligamajoriteten har avstyrkt. Jag har ett brev här från i tillpartiordföranden . Han är inte i kammaren, men han har sinakamrater här, som också har motionerat om Daytop. har varit där,och han har gett enbart positiva omdömen om missbrukarvården vid Daytop. Hanlovade att ordna statsbidrag när han var där. Jag vet inte om hans besök ägderum före behandlingen i socialutskottet, men hans partikamrater avstyrkte ialla fall förslaget. hänger bidraget på om det blir ett bifall till vårreservation. Kammarkontoret i har avstyrkt framställningen menpåpekade att frågan kommer i ett annat läge om statligt anordningsbidrag kanbeviljas. Där står vi. Man här stora ekonomiska svårigheter påDaytop. Man kanske inte klarar krisen. Och här kommer, om allt går som detbrukar, förslaget att avslås med en rösts övervikt. Jag beklagar det, och jaghoppas att någon bland ledamöter är beredd att biträdareservationen i det här avseendet. Det skulle betyda mycket och även vara ettbifall till motionen från moderat håll. Vi har, fru talman, i vår motion velat satsa pengar påorganisationerna. Vi återkommer till folkrörelsernas stora insatser och att debehöver ha ytterligare stöd. Vi har många ansökningar när det gäller alkoholfrinöjesmiljö. var inne på att det var värdefullt. Vi vill öka detanslaget med 2 milj. kr. Det skulle innebära att även Folkets park skulle kunnakomma in i det här sammanhanget, precis som Våra gårdar. Folkets hus ochbygdegårdarna. Vi vill ha ytterligare 4 milj. kr. till information ochaktiviteter i folkrörelseregi. Det betyder sammanlagt 7 milj. kr. extra, för 3miljoner skulle kunna tas från det nya anslag vi vill ha, nämligen anslagettill arbetsmarknaden för det sociala arbete som t. ex. LO och TCO utvecklar,och som vi tycker är oerhört värdefullt. Vi menar att ett anslag i detavseendet på . per medlem vore en bra norm. Vi vill också höja anslagettill enskilda organisationer som ordnar verksamhet på vårdsidan. Där finnsmånga exempel på sådan verksamhet: ' stiftelse, DKSN, ALRO och fleraandra. Jag yrkarbifall till reservationerna 1, 2, 3 och 4. Jag vill sluta med att säga: Vi har ett starkt förtroendeför folkrörelserna, och vi htar på dem. Det var , väckelserörelsenoch arbetarrörelsen som en gång vann kampen för ett nyktrare , , och jag menar att om vi tar i ordentligt kan vi lyckas igen. skolan och folkrörelserna,säger vi i vår motion, inte minst fackföreningsrörelsen, som måste fåhuvudansvaret för en socialt inriktad information, som syftar till ökadekunskaper om missbruk och skador och till att skapa ett ökat engagemang kringmissbruksproblemen. Vinämner utom fackföreningsrörelsen organisationer som , ALNA-råden,handikapprörelsen, de s. k. khentorganisationerna, , DKSNoch dess RIA-verksamhet, ' stiftelse och idrottsrörelsen. Vi troratt samhället i samarbete med dessa organisationer och med stimulans åt dessaorganisationer kan ytterhgare förbättra situationen, som är tillräckligtallvarlig som den nu är, även efter de förändringar som skett. Vi måste alltsågå vidare. Jagyrkar än en gång bifall till de reservationer som vi har fogat tillsocialutskottets betänkande i det här ärendet. Åtgärdermot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. 4 SocialministernKARIN SÖDER: Jag skulle vilja göra några kommentarer till det sade -utan att gå in på reservationerna direkt. Den argumentationen fårriksdagsledamöterna själva sköta. talade om att propositionen innehåller ett dåligt samlatåtgärdsprogram - med mycket ord och inte så mycket förslag till handling. Jagtycker att det på sitt sätt är en orättvis recension. Det är ju mycket orddärför att det är en lång redovisning till av vad som gjorts, dettaför att göra underkunnig om det och ge ett samlat grepp över vad somhar hänt - inte bara på grundval av riksdagsbeslut utanockså i andra fora. En sådan redovisning har efterfrågat, och denfinns med i propositionen. Detsom nu föreslås är också ett led i en lång rad åtgärder som vidtagits, där vigång på gång måste konstatera att proposifion var ett avstamp. Jaghar också sett att har sagt i tidningen att man måsteerkänna att den propositionen var en vändpunkt i svensk alkoholpolitik. Jagtror alltså att vi kan vara eniga om att så är fallet. Därför är det viktigtatt alla de samlade åtgärderna redovisas. Och den här proposifionen är ett stegpå vägen i det arbetet. Jagvill också gärna instämma i vad sade, som jag delvis antydde imitt tidigare anförande, nämhgen att alkohol- och narkotikaproblemet också ärett viktigt hälsoproblem. Jag skulle på samma sätt som viljarekommendera rapport -82 från CAN fill studium inte bara bland riksdagensledamöter. Kanske en del kåsörer och skämttecknare borde ta sig en titt i vadsom står där - inte minst avseende relationerna mellan levercirros ochalkoholkonsumtion. För den som studerar den statistik som där finns neutraltredovisad framstår kanske inte längre som landet där man klararalkoholproblemen. Det finns så mycken cynisk lättvindighet i alkoholdebatten.Man roar sig på bekostnad av andra människors undergång. På den punkten trorjag - med hänsyn till de debatter Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. vi harfört tidigare - att och jag är helt ense, men jag skall inteföregripa det tillkännagivandet. Det finnsmånga viktiga ting samlade i den skriften. Det är också en annan sak som jag skulle vilja visa på idetta sammanhang. Visst har vi fått en glädjande förändring av ungdomarnasinställning till droger. Men är det ett fruktansvärt problem att manöver huvud taget skall behöva konstatera att det finns kvarvarande konsumenteri årskurserna 6-9 - man kan där t. o. m. tala om storkonsumenter. Det ärverkligen en uppfordran till att gå vidare i kampen. Det är också väsentligt att än en gång understryka att vimåste arbeta på alla fronter. Där spelar folkrörelserna självfallet en viktigroll. När det gäller statens - regeringen och -satsningar på samarbete med folkrörelserna vill jag säga att det är först undersenare år som samarbetet funnit fastare former och de verkligt stora insatsernai ekonomiskt hänseende kommit folkrörelserna till del. Det är ju oppositionens privilegium att lägga på litet påregeringens förslag, och jag skall inte gå närmare in på de relationerna, mendet faktiska förhållandet är att denna nära samverkan i olika typer av projektmed en vidare krets av folkrörelser är någonting som kommit till stånd justunder . Detsamma gäller för utbyggnaden av behandlingshem för missbrukare.Antalet platser på behandlingshem har mer än fördubblats. I propositionen om åtgärder mot narkotikamissbruk, somriksdagen fattade beslut om 1978, låg tyngdpunkten på just en utbyggnad avnarkomanvården, och statsbidrag ställdes till förfogande. Först anslogs medelför 260 platser ytterligare till totalt 440 platser. Men vi kunde under deförsta åren konstatera att utbyggnaden inte gick så snabbt. Det fanns vid varjebudgetårsskifte reservationer på anslaget. Det var inte uttryck för en oviljahos huvudmännen - det vill jag understryka - utan för att det förelågsvårigheter av administrativt och praktiskt slag att komma i gång. har utbyggnadstakten varit högre, ochsocialutskottet anger också i sitt betänkande att har gjort enprioritering av det statsbidrag som finns fillgängligt för att inrätta nyaplatser. är det flera huvudmän som vill inrätta nya platser. Dehar fått besked om att pengarna nu inte räcker fill. Den här situationen ärfaktiskt ganska ny. fanns det alltså medel tillförfogande. Men hela institutionsstrukturen befinner sig nu under omvandling,och det måste vi ta i beaktande. Från ankommer det påde berörda landsfingskommunerna och kommunerna att avgöra behovet avytterligare vårdplatser och överväga resursernas fördelning mellan olika formerav vård. Om vi nu skulle anslå ytterligare medel, skulle det intelösa problemet med de ökade kostnader som de berörda huvudmännen skulle få frånden . Om antalet platser i en viss typ av vårdinstitutioner visarsig väsentligt överstiga vad som har överenskommits mellan staten och de båda kommunförbunden, innebärdet en minskad ekonomisk kompensafion för huvudmännen, om inte den totala summapå 570 miljoner som man kommit överens om höjs. Jag delar därförsocialutskottets mening att man inte skall rubba förutsättningarna fördet avtal som har ingåtts mellan staten och huvudmännen. Det kan medförakomplikafioner i insfitutionsplaneringen. Men vad jag vill peka på äratt av de 150 milj. kr. som skall fördelas fill huvudmännen för upprustning ochutveckling av institutionsvården utbetalas enligt överenskommelse mellan statenoch kommunförbunden 80 milj. kr. i den ordning som parterna senast den 31december fastställer. Vid fördelningen skall parterna pröva konsekvenserna avden genomförda institutionsplaneringen, också när det gäller behovet av vårdplatser. Detfinns alltså i detta sammanhang möjlighet för huvudmännen att fördela medlentill nyinrättade enheter. Jag tycker det är viktigt att presentera detta i sinhelhet för för att det skall stå klart att det faktiskt finns ettvisst utrymme för ytterligare vårdplatser. Åtgärdermot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. 5 ()replik: Vad är det säger här på slutet? Betyder det att det finnspengar för t. ex. Daytop? År det kontentan av vad säger? I så fall ärdet ett utomordentligt glädjande besked. I utskottsbetänkandet står det att detinte finns något utrymme. Där talas det om komplicerade förhandlingar när detgäller avtalet. I vår reservation säger vi därför att då får man lägga fram entilläggsbudget. Men om jag tolkar rätt säger hon alltså nu att detfinns pengar. Det betyder att Daytop har socialministerns stöd på den härpunkten. Detär ett dåligt åtgärdsprogram. Jag kan hålla med om att redovisningen för vadsom har hänt är bra. I det avseendet har jag heller ingen anmärkning. Jaghåller med och andra som säger att proposition innebarett avstamp. Men det var inte mycket med den när den kom. Vi hade då motionerom det s.k. 100-miljonersprogrammet som gällde , och vi fick hålla påsträngt taget , innan vi fick bifall fill en del av vad vi krävde. Menmycket hände i och med att vi fick en öppning i socialutskottet på denna punkt.Bl. a. tillsattes SAMO. Här fick höga tjänstemän i sittatillsammans med representanter från de olika ämbetsverken och "betaav" alla de förslag som hade lagts fram från vårt håll och från andrahåll. När de sedan lade fram sina förslag var dessa förankrade i regeringen.Det var också meningen med vårt förslag till denna kommission, som vi dåkallade det. Jagskulle vilja kommentera vad sade om ungdomarna. Man kan naturligtvisockså säga att det är för många ungdomar som dricker. Kunde viupprätthålla 20-årsgränsen, skulle det ske inte mindre än en revolution ilandet - att inte få köpa alkohol när man är , att det inte langas,att alkohol inte ens ges i gåva. Det skulle betyda oerhört mycket, mycket merän t. ex. införandet av motbok. Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. I betänkandet står det faktiskt:"Återstoden av upprustningsbidraget (80 milj. utbetalas i denordning som parterna fastställer. Därvid skallparterna även pröva konsekvenserna av den genomförda institutionsplaneringen ivad avser behovet av vårdplatser. I enlighet härmed beräknas 150 milj. kr. fördetta ändamål under anslaget I 6." Upprustningsbidraget på 80 milj. kr. står öppet förparterna att hantera på det sätt som jag tidigare angav. Staten har inte pånågot vis förhindrat att det används för nya vårdplatser. Det framgår myckettydligt av propositionen och även av reciten i utskottsbetänkandet. 7 () rephk: Jag har inte betänkandet framför mig, menlitet längre fram i texten står det att anslaget är intecknat. Det finns ingapengar. Det är väldigt oklart på den punkten. Har kunnat klara utdetta är det utmärkt. Det betyder att det finns pengar, och Daytop behöver integöra "konkurs". Jag tackar för det svaret. Jag har inte hittat detställe som senast hänvisade till. Men såvitt jag kan förstå avutskottsbetänkandet gäller det fulltecknade anslaget den gamla typen avbehandhngsplatser. 9INGA (vpk): Jag har gjort samma reflexion som EvertSvensson när det gäller påstående att det är ett samlatåtgärdsprogram som redovisas i proposifion 143. Jag tycker att det handlar ommarginella åtgärder, där de lördagsstängda systembolagsbutikerna har tilldragitsig det största intresset. Jag efterlyser alltså betydligt kraftfullareåtgärder för att komma till rätta med de problem som finns när det gälleralkohol och narkotika. kom , som är min son och som gammal, cyklande emot mig och sade: "Titta vad jag har." Hanhade repat gräs, som han förvarade i sina jeansfickor. ",frågade jag. "Nej", svarade han, "det är hasch." Vilka lekar leker våra barn? Jo, de leker de lekar somspeglar den verkhghet som de lever i. Där vi bor finns det mycket hasch. Petervar en ridande haschpolis på sin cykel. Ångesten grep mig förstås. Någon dag efter denna händelse fick jag en rapport från enANT-undersökning i min kommun, där det stod att hälften av eleverna ihögstadieskolan där vi bor hade bhvit utsatta för försök att sälja narkotika-mest hasch men också amfetamin, opium och LSD. Jag talade med en polis, som sade att det finnshasch på varje skola i och att det faktiskt finns 12-åringar somanvänder heroin. Så ser den verklighet ut som våra barn och skolbarn skall levai - t.o.m. i skolorna.Såsom förälder är jag skrämd och rädd och känner stor maktlöshet. Med den nya socialtjänstlagen har kommunerna ansvar förarbetet mot alkohol- och narkotikamissbruk. Det behövs stora resurser för attkommunerna skall kunna utföra detta arbete, och tvärtemot vad som borde gällasker på många håll en nedrustning av missbrukarvården. Kommunerna måste bådearbeta förebyggande och delta i det direkta vård- och rehabiliteringsarbetet. Det talas - var inne på det - ganskamycket om upplysning och information. Speciellt brukar det förebyggande arbetetkopplas ihop med upplysning och information. Men i varje fall när det gällernarkotikan, där så stora vinster är inblandade och så starka krafter styrverksamheten, är upplysning och information bräckhga vapen, om de inte kopplasihop med andra åtgärder. Speciellt gäller detta om narkotikan ärlättillgänglig. När det gäller skolan måste en kedja bildas av lärare ochannan personal, föräldrar, fritidsgårdar med deras personal, socialarbetare,fältassistenter, kvarterspoliser, folkrörelser inte minst - som inne på -och dem som bor i områdena. Det måste skapas en front mot vadsom händer. Det handlar egentligen om alla människor. Jag tror att först när alla länkar finns med kan ettaktivt narkotikabekäm-pande börja. Det gäller att fidigt upptäcka för att kunnaingripa. I varje kommun borde det finnas en plan för bekämpande av missbruk,och i denna plan skall redovisas hur kommunens resurser - de få som finns -skall samordnas och samutnyttjas till ett samarbete på individnivå. Jag troratt man måste gå så långt ner. Kommunen borde också ha speciella tjänster inomsocialvården som bara arbetar med ungdomar i riskzonen. Men med den urholkningsom regeringen gjort av kommunernas ekonomi blir detta bara önskedrömmar. Jag kan ta ett exempel från min hemkommun, därsocialbudgeten just nu håller på att ta slutlig form. Där föreslås åtgärder somdirekt riktar sig mot missbrukarvården, inte i form av direkta nedskärningarmen genom att vården och insatserna inte byggs ut i takt med att problemenväxer. har ynkligt få behandlingsplatser, och skjuts femtänkta platser . Läkartimmarna vid alkoholpoliklinikerna dras in,och det uppsökande och förebyggande arbetet ligger still. Också narkomanvårdsbasenligger på samma nivå som tidigare, trots att den borde byggas ut förungdomarna. 1 utskottsbetänkandet hänvisas till SAMO, somkonstaterar att eftervården, alltså efter genomgången behandling, har storabrister eller saknas helt. Jag tror att eftervården har en oerhört storbetydelse, framför allt ur en aspekt. Arbete och bostad är två huvudförutsättningar förrehabilitering. Den insikten har också genomsyrat de senaste årens debatt. Mendet finns ytterligare en förutsättning som jag tror är minst lika viktig somarbete och bostad, och det är vänner och andra sociala kontakter. Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. Åtgärdermot alkohol- och narkotikamissbruket rn. jag känner och som intehar klarat sig har alla misslyckats därför att de inte klarat frifiden, denvita sektorn. Den måste fyllas med något meningsfullt. När arbetet är slut fördagen eller inför en helg eller - ännu värre - inför långhelger som jul ochpåsk, det är då hjälpen behövs. Då är alla socialkontor stängda, och den hjälpsom då står till buds är tänkt för mycket akuta och svåra fall, inte fill enensam människa som behöver hjälp på sitt sätt, förebyggande för att klarakommande krissituationer. Jagbesökte psykakuten i den gångna helgen. Det var mycket nyttigt ochlärorikt. I samma lokaler finns också tillnyktringsavdelningen. Det vidiskuterade under nattpasset var bl. a. bristen på eftervård. Det fanns liksomingen tanke bakom den vård som gavs på psykakuten fill männen det handlade om.De fick vila, dusch, tvättning av kläder, viss läkarvård osv., men någon tankebakom fanns inte. "Honom ser vi nog igen", var enkommentar från en skötare, när en av männen gick sin väg uti solen - till ensamhet och ångest och förmodhgen till sprit eller narkotika. Jaghar i andra debatter pläderat för att vi måste få ett annat sätt att leva ochbo - ett mera socialt sätt. Med en annan inriktning på boendet än konsumism ochisolering skulle bl. a. dessa människor må mycket bättre. Förutsättningarna föratt klara livet skulle i varje fall öka betydligt. vidtagna åtgärder för att hejda narkotika- elleralkoholmissbruket har varit otillräckliga, även om man kan skönja en vissförbättring när det gäller alkoholen. Jagbörjade med att tala om haschet på skolorna och vad det kan leda till ochvikten av kommunernas förebyggande insatser för barn och ungdomar. Men det ärminst lika viktigt att stora insatser görs för de missbrukare som inte kunnatsluta. och har talat om antalet behandlingsplatser.Det finns ungefär 440 behandlingsplatser i landet, och vi vet att vi har 10000-14 000 missbrukare av tung narkotika! Bara det visar att det är ett oerhörtgap emellan antalet platser och behovet. Är det så att efterfrågan på platsergenom den frivilliga vården ökar, måste man se till att man fyller detta gap,och det måste ske snabbt, så att man kan fånga upp de människor som är bereddaatt sluta sitt missbruk på frivillig väg, vilket är det bästa. Jagmenar att samhället måste ta ett aktivt ansvar för dessa människor.Behandlingsplatser måste naturligtvis finnas för dem som frivilligt söker vård.För dem som inte söker vård måste samhället också ta ansvar för att förmå dessamänniskor att sluta med sitt missbruk. Ingen skall ha rätt eller möjlighet attfortsätta sitt missbruk, och ingen skall ha rätt att sälja hasch till vårabarn. Samhället måste ta ett aktivt ansvar för detta. Med detta, fru talman,yrkar jag bifall till motion 2096, yrkande 1. Beträffandeyrkande 2 vill jag säga att detta mer än väl tillgodoses i reservation 2 frånsocialdemokraterna, varför det räcker med att jag i den delen yrkar bifall tillreservation 2. 10ANITA BRÅKENHIELM (m): Talarordningen är inte riktigt den alldelesvanliga, och även om jag inte har något annat yrkande än bifall tillsocialutskottets betänkande, vill jag för att undvika missförstånd tala om attdet inte är min uppgift i denna debatt att ta upp de socialdemokratiskareservationerna. Det kommer senare att göra. Jag vill bara ta upp några principiella frågor som jagtycker är viktiga i detta betänkande och någonting om de olika områden somblivit föremål för moderata motioner i sammanhanget. När propositionen om den nya socialtjänstlagen lades framav folkpartiregeringen fanns i lagförslaget ingenting om socialtjänstenseventuella ansvar för missbruksvård och förebyggande åtgärder mot missbruk.Detta rättades till under riksdagsbehandlingen, efter motioner från moderatasamlingspartiet och . Det skedde, det skall villigt erkännas, medbenägen medverkan av propositionsförfattaren. Socialtjänstlagen fick en 11 § omsocialnämndens ansvar för att förebygga och motverka missbruk. Jag vill citeraen del av den paragrafen: "skall genom information till myndigheter,grupper och enskilda och genom uppsökande verksamhet sprida kunskap omskadeverkningar av missbruk och om de hjälpmöjligheter som finns. Nämndenskall även stödja den enskilde missbrukaren och se till att han får den hjälpeller vård som behövs för att komma ifrån missbruket." Det här betyder en omsvängning i svensk alkoholpolitik,jämfört med tidigare inställning. Så sent som vid fidpunkten för propositionensframläggande var uppenbarligen, åtminstone inom regeringen, sjukdomsteorinförhärskande. Alkohohsm ansågs vara en sjukdom som angick sjukvården och densjuke själv. Den berörde inte oss andra, dvs. grannar, vänner, arbetskamratereller sociala myndigheter och tjänstemän. Här har således en omsvängning skett. Inte minst måste man betona ansvar när detgäller de tidiga insatserna. I den proposition som vi nu behandlar tas upp ettresonemang om vikten av tidiga insatser. Men när man kommer dithän att manskall föreslå konkreta åtgärder för tidiga insatser, är förslagen mycket blygsamma.Fantasin har inte räckt längre än till ett förslag om . för attbekosta konferenser för personal inom öppenvården. Utskottet har inte haft något att erinra motpersonalkonferenserna. Förvisso får man inte mycket för . - detta sagtmed tanke på hur dyrt det är att anordna konferenser av det slaget. Med motion 2239 vill jag emellertid principiellt hävda attverkligt tidiga insatser i stället skall göras framför allt inomsocialtjänstens ram och i samarbete med familjen, arbetsplatsen,företagshälsovården, arbetskamraterna och med egna resurser,innan medicinska skadeverkningar och social utslagning är ett faktum. Jag villdärför att anslaget i stället i någon mån utgår till sådana försöksprojekt. Utskottet har ansett penningsumman vara för liten att delapå. Man har gjort det principiellt viktiga uttalandet, i enlighet medmotionen, att Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. Åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket m. m. socialtjänstensansvar för de verkligt tidiga insatserna bör betonas och att det inte baragäller förebyggande och upplysande verksamhet utan också individuella insatserför att stödja missbrukare i ett tidigt skede. Det skall ske i samarbete meddem som finns i missbrukarens omedelbara närhet. - Jag är tacksam för dettauttalande. och jag har också i motionen knutit antill och granskning av den bristande samordningenbeträffande samhällets resurser för upplysningsverksamhet ochinformationskampanjer på alkoholområdet. Vi är emellertid nöjda med detställningstagande utskottet här har gjort.