prot · G509120 · 1981-12-31 00:00:00 — Det har inneburit att jag haft möjligheter att resa runt i det härlandet och tala med företagen - inte bara med de anställda utan också medföretagsledningarna. Och så mycket kan jag tala om för attskulle vi ha tillämpat den här metoden och låfit företagen sköta sig självautan intresseinblandning från samhällets sida, skulle den handelsstålsindustrisom vi har och som vi hoppas på även för praktiskt tagetinte ha existerat. Den skulle ha varit utraderad och utan möjlighet attfungera. Dessutom har jag gjort den iakttagelsen att det finnsinbyggt så mycket av spänningar mellan de olika företagen både inomhandelsstålsbranschen och inom specialstålsbranschen - fastän man naturligtvisinte annonserar detta i den offentliga debatten - att jag är alldeles övertygadom att om man har som målsättning att komma fram till en rationellstrukturuppläggning av denna industri, så kan man inte få det genomfört genomatt bara förlita sig på industriföretagen själva. Jag vill bara ta detta som ett exempel. När vi talar omnödvändigheten av att lösa den här intressanta frågan om direktreduktionen ochde nya råstålsprocesserna, så finns det tre stora företag med diametralt olikauppfattningar om hur man skall gå till väga för att lösa detta problem. Det gårinte att dessa tre företag sätter sig tillsammans och kommer överens om hur deskall göra, eftersom de vart och ett har den uppfattningen att deras metod ärden riktiga. Här måste samhället gå in, sammanföra dessa företag och säga: Viär beredda att satsa på det och det, om det blir en kompromiss mellan era uppfattningar,men så länge var och en sjunger efter sin egen näbb, blir det ingenting. Dettaär ett exempel på att man inte klarar upp dessa begrepp på egen hand. säger; Skall statskassan sätta in pengar,så skall dessa ge ränta; annars skall man över huvud taget inte sätta innågra pengar från statskassan. Om det skulle gälla som en allmän filosofi hadeden här branschen, i varje fall på handelsstålssidan, varit nedlagd på vissaväsentliga områden i den här nafionen. Vi har bedömt läget så att det utifrån regionalasynpunkter, sysselsättningssynpunkter och överlevnadssynpunkter för despeciella orterna var 4 protokoll 1981/82:120-124 riktigtatt sätta in pengar från samhällets sida, även om det inte gav någon14-procentig avkastning. Förhoppningsvis kommer insatsen att ge någonting iframtiden som man kan säga är rimligt och tillfredsställande. Men man gjordeinsatsen , beredd att skriva av pengarna, för att rädda andra värden. Den tuffa atfityd som visar upp - allright, den kan han ha när han står i talarstolen och talar för sina partivänner.Men jag varnar för att driva en sådan argumentafion när hankommer ut bland människorna, till det folk som ändå har ett intresse somöverstiger allt annat, nämligen att kunna leva vidare i arbetet - i en branschsom man efter en insats av pengar, som inte ger i avkastning ,kan räkna med har en chans att överleva och gå vidare. 57PER (): Grundprincipen kvarstår självfallet: det ärbranschen som har den bästa kompetensen på sina resp. områden, att kunnautvärdera samordningsvinster och samordningsfördelar, produktbyten m.m. Det ärmånga gånger mycket litet av extra kompetens som vi kan tillföra från dennakammare. Därför är det i huvudsak branschen som skall ta initiativ. Självfallet - som jag sade i mitt anförande - skall vikunna hjälpa till, men grundprincipen är att ansvaret vilar på branschen. Det finns naturligtvis i många företag önskelistor om nyainvesteringar som man gärna vill göra men som man inte har råd att låna upppengar till i och med att investeringarna inte ger tillräcklig avkastning. Beträffande bildandet av i samband med den storahandelsstålskri-sen vill jag bara notera att vi där var med om att gå in medpengar för att kunna rädda befintliga värden. Vi bedömde de samhällsekonomiskakonsekvenserna vara sådana att det var lönsamt att sätta in pengar frånstatskassan i . Hur mycket som borde ha satts in kan vi alltid tvista om. Visst finns det spänningar inom olika delar avspecialstålsindustrin, precis som mellan olika orter-och som det finns inomSSAB. Men jag tror att man kommer bort mycket litet från det genom attstatsmakten tillsätter den ena eller andra kommissionen. När det gäller direktreduktionsprocesserna vill jag baranotera att industrifonden har i uppdrag att utvärdera de processerna. Än sålänge visar det sig att man får dyrare råstål från direktreduktionsprocessernaän från befintliga anläggningar, i och med att anläggningskostnaderna är såpass höga som de är. Det finns alltså kanske inte ett så våldsamt intresse attsnabbt gå in här i . Däremot finns det ett intresse att byggamotsvarande processer med svensk teknologi på annat håll i världen, där man haranledning att förnya sin metallurgi - vilket vi kanske inte behöver göra iSverige f. n. Beträffande lönsamheten på statens investeringar vidhållerjag att det är angeläget att staten försöker förränta de pengar som man sätterin på olika områden till ungefär samma ränta som man själv får låna upppengarna till. Anf.58 (vpk); Herr talman! Om man verkligen lyssnade på vad PerWesterberg sade skulle vi kanske, precis som sade, få klappa igenen stor del av svensk handelsstålsindustri. Om man inte ser den i sittsammanhang framöver blir nämligen risken stor för en massarbetslöshet - med PerWesterbergs politik i botten. Vi får hoppas att den inte förverkligas. Vadsom innebär ett svek i hela SSAB-historien - nu kommer ungefär 3 500 människoratt försvinna från svensk stålindustri på ganska - är naturligtvis denpolitik som förts . Då blir man litet förvånad över attstrukturplaner raseras och försvinner och det inte kommer något förslag tillutveckling av stålindustrin som kan ha ett nytt och annat innehåll än denpolitik som förs . En av de viktigaste åtgärderna för , Sten-OveSundström, är finvalsverkets upprustning, som kan ha många dimensioner i manufakturering. Närstrukturplanen är akterseglad på alla orter, haralltså svikit den i det här läget - kastar man fram ett förslag om attarbetslösheten skall flyttas. Jag vill i detta sammanhang framhålla, Sten-OveSundström, att nära 2 000 människor förlorat sina arbeten vid sedan bildades. Då uppstår frågan; Vem är det som sviker?Sten-Ove vill tydligen inte ha någon expansion av svensk industri, avsvensk stålverksindustri - i synnerhet inte när det gäller . I stället villhan flytta rälsverket från Domnarvet, utan samband med politiken i övrigt.Vilka arbetsuppgifter kan föreslå de anställda vidDomnarvets ? Vadsom står i vårt särskilda yrkande är att den aktuella investeringen måste skegenom en samordnad politik med investeringar i hela och att verksamhetenskall överflyttas till . Försök inte att förvränga vad som står iyrkandet! Är med på en samordnad utveckling av hela SSABeller inte? Det är ju det som saken handlar om. Om ickeröstar för det konkreta vpk-förslag som ligger på bord - vilket jagförmodar att han inte gör - sviker han ytterligare arbetarna. Vi yrkar attingen skall avskedas, att inga ytterligare nedläggningar skall ske och attinvesteringar skall göras på ett sådant sätt att de som snart prickas såsomövertaliga eller som redan är prickade såsom sådana skall få ett ordinariearbete. , till dess att dessa människor får ett ordinarie arbeteinom , skall anställningsgarantin gälla. Den skall alltså inte upphöra1983. Ställ upp på det i stället för att flytta arbetslösheten fram ochtillbaka! Med detta i botten kan vi också göra en omstrukturering av . 59 (): Med tillfredsställelse registrerade jag att Per försökte taSig upp på fast mark efter sitt första inlägg med de klatschiga formuleringarhan där presterade. Han konstaterade ju när det gällde tillkomst -en direkt ekonomisk storsatsning från skattebetalarna som gjordes utan anspråkpå en 14-procentig ränteavkastning - att han och hanspartivänner var med på att så skedde. Vidare gav hans anförande vid handen atthan ansåg att man självfallet måste ta hänsyn även till andra omständigheter änuteslutande den där ränteekonomiska avkastningssynpunkten när man diskuterarså viktiga problem som vi har debatterat här när det gäller järn- ochstålnäringen. Det var ett tillfrisknande från sida som jaginregistrerar. Jag har ett behov av att säga några ord till Lars-OveHagberg. Han har ju i debatten företrätt den mycket påtagliga regionalpolitiskasynen på frågan om hur man skall organisera handelsstålsproduktionen här ilandet. Han har uttalat sin ovilja mot att strukturplanen har förändrats. Nuhar ju strukturplanen förändrats bl. a. som en följd av svårigheten att frånden här regeringens sida prestera de ekonomiska insatser som skulle ha varitbehövliga. Den strukturplanen har efterträtts av en perspektivplan. Men ävenden har man gjort upp i samråd med de fackliga intressena på de trecentralorterna , och . När man skall genomföra en samordning i fråga om tresjälvständiga handelsstålverk och få till stånd en effektiv produktion, måstevissa omflyttningar ske. Självfallet måste dessa göras på ett sådant sätt på varje ort har en känsla av att orten behandlats något så när riktigt ijämförelse med övriga orter. Det är den synpunkten som har legat i botten, bl.a. för diskussionen om att överföra rälstillverkningen till . Här harSten-Ove nu utvecklat den synpunkten så pass mycket, att jag inteskall föra den vidare. Skillnaden mellan och Lars-OveHagberg är den att har sett den här frågan utifrånuppfattningen att alla tre verken får lov att samordnas inom enföretagsledning, medan fortfarande envisas med att bara tahänsyn till Domnarvet och bortse från de andra produktionsställena. Jag upplevde den här debatten mycket intensivt, när detvar fråga om att lägga ned metallurgin i och basera ämnesproduktioneni . Men det gick att då komma fram till en förståelse, och jag är alldelesövertygad om att det går att komma fram till en förståelse även i fråga om rälstillverkningen.Att som säger koppla den tillverkningen med en planmässiguppläggning av kollektivtrafiken och en riksplan för järnvägarnas utbyggnadskulle, har jag en känsla av, möjligen dra ut för långt på fiden. Det skulle taför innan vi kommer ur den situation som vi befinner oss i ochsom inte är tillfredsställande, sett bl. a. ur Luleås synvinkel. 60STEN-OVE (): Trots piruetter i slutet avdebatten kvarstår faktum, att vpk lagt fram ett särskilt yrkande där man gjortsällskap med de idéer som de borgerliga har haft för att motarbeta utvecklingeni . vill helt enkelt att man skall vänta medinvesteringarna i tills det uppstår nya marknader och tills man harklarat av samordningen med satsning på kollektivtrafiken. Det står helt enkeltså i det särskilda yrkandet. Sedan må alla bedöma, när de läser protokolletefter debatten, vilken del av arbetarklassen som vpk arbetar för när det gällerstålfrågan. Det framgår av yrkandet och kommer också att belysas i protokolletefter debatten. 61 PER (): menade att om man inte sågstålindustrin i ett sammanhang, så skulle det inte finnas mycket kvar. Jag villförst notera att en betydande del av stålindustrin är i privat ägo- det är ofta nog de bästa bitarna. Jag tror inte att denna kammare hade varitbättre ägnad att se stålindustrin i ett sammanhang och hade kunnat skapa bättrekonkurrensfördelar än vad de som sitter inne med kompetensen har kunnat göra.Jag tycker även att det förtjänar påpekas att industrifonden håller på medrelativt många arbeten inom stålindustrin för att försöka förbättrakonkurrenskraften. I vad gäller ;s bildande och förräntning, som GunnarSträng var inne på, vill jag bara notera att man, när statskassan skall gå in,självfallet måste beakta de totala kostnaderna och de alternativa kostnadernaför vad en nedläggning skulle kosta statskassan i form av arbetslöshet,arbetslöshetsunderstöd m. m. I det läget kan man nog anta att det var enkorrekt att statskassan gick in. Men man kan ifrågasätta om det var korrektmetod som användes den gången, eller om statskassan borde ha gått in efter enkonkurs och i stället rekonstruerat från scratch. 62LARS-OVE (vpk): Per säger att de bästa bitarnafinns kvar i privat ägo. Ja, tacka för det! De andra delarna har man juöverlämnat åt samhället för att man skall klara sysselsättningen och framfiden.Jag känner , och jag känner . Jag vet vad de har haftför stålfilosofi . Den är sannerligen inte god. Så kan vi ju titta på råjärnsprocessen och se vilkendynamik det finns i styrelserummen - hur kortsiktig den är. Den sträckersig inte mer än en å framöver, om man ens gör så långa klipp framåt. Ifråga om råjärnsprocessen är det många fler håll man måste titta åt. Där fattasinte de avgörande och långsiktiga besluten i de styrelserummen. säger att jag i den här debatten står förden regionalpolitiska synen. Ja, men vad står då för? Jo, hanstår för att det skall ske en omflyttning inom . Han accepterarbantningskuren i - att det blir färre arbetstillfällen. Han accepterar flyttar ett verk till ett annat och att arbetslöshet uppstår på den ordfrån vilken verket flyttat. Vad jag efterlyser är: Skall man efter dennaborgerliga nedrustning flytta verk utan att ha en politik i botten som kan ledatill en expansion inom stålsektorn? Jag trodde - men det tror jag inte längre -att den regering som vi får kanske skulle föra en offensiv politik vadgäller de kollektiva kommunikationerna, att det skulle ingå i dess politik. Mendet blir tydligen inte så. Det är status quo eller t. o. m. bantning. Detta ärverkligen att svika regioner som Bergslagen och . Vad gäller strukturplanen och samråden inomfackföreningarna är jag inte heller säker på att det finns fulltsamförstånd mellan fackföreningarna beträffande flyttningen av rälsverket. Sedan några ord till : Läs protokollenmycket noga, och läs det särskilda yrkandet innantill! Då slipper Sten-OveSundström i fortsättningen tro att jag gör reträtter. Hade han från början lästvad som står i det särskilda yrkandet hade det aldrig varit nödvändigt förhonom att göra de här påståendena. Jag vill fråga ytterligare en gång: Vilka jobb skallSten-Ove skapa på den plats som rälsverket försvinner ifrån? Är viense om att vi skall ha en expansiv stålpolitik i det här landet, att vi måstelyfta den ur det bottenläge, det träsk, där den f. n. ligger? Och är Sten-OveSundström beredd, i slutänden, att rösta för det kortsiktiga åtgärdsprogram sombehövs för för att inte människor skall behöva gå i förtidspension ellerbli arbetslösa? 63 (); Om gör ett inlägg till harhan orienterat sig så nära min principiella uppfattning att det är onödigt attföra en debatt oss emellan. Jag vill gärna ge honom beröm för denna hans snabbaförändring i fråga om hur själva sakfrågorna bör hanteras. Vidare: diskuterar som om han hadeskygglappar för båda ögonen vad gäller den situation där vi befinner oss.Det är ju tämligen meningslöst att servera förslag som inte har någon som helsttäckning vid en realistisk bedömning av vad som är möjUgt att genomföra. Vi har begränsat våra förslag till vad vi anser att enhandlingskraftig regering kan realisera. Men i en situafion där världensstålindustri präglas av kraftiga nedbantningar- vi har en stålindustri somockså är beroende av den internafionella situationen - tycker jag att det ärtämligen meningslöst att föra debatten som om vi skulle vara totalt avskärmadefrån världen omkring oss inom denna bransch och räkna med att vi på något sättskulle kunna göra industripolitiska underverk här hemma. Så fungerar det helainte. Och dess bättre har de fackligarepresentanterna i ;s styrelse - därför att de tvingas konfronteras medproblemen - haft en klart realistisk och väsentiigt annorlunda uppfattning änherr har, som bara ser problemen utifrån riksdagsbänken och möjligensina personliga sammanträffanden med partivänner på arbetsplatserna. 64STEN-OVE (): Det äger rum en strukturförändring vad gällerde här tre orterna. Produktionsutrustning och produktion i olika former harbytts ut. För att de överenskommelser som har träffats mellan defackliga organisationerna i dessa sammanhang skall fungera, och för att manskall kunna samarbeta krävs det.också att företaget fullföljer utbytetav utrustningaroch den plan som lagts till grund för det hela. Det är därför förvånande attLars-Ove nu slår till reträtt i detta sammanhang. Framför allt vill hanbromsa utvecklingen, vilket gör att den ort som har den största arbetslösheten,med så hög arbetslöshet som landet i genomsnitt, kommer att drabbas. Det hade varit klädsamt om hade ställtupp på hela utvecklingsprocessen - som de fackliga organisationerna har gjort.Å andra sidan är inte och hans parti kända för att ställa upppå de fackliga kraven i sådana här sammanhang. Men det hade varit klädsamt, ochdärigenom hade vi fått en produkfionsbalans mellan orterna. Det hade funnits enordentlig möjlighet att starta från scratch och därmed förutsättningar för attbygga upp svensk stålindustri. 65 (vpk); realism - med eller utanskygglappar - ser ut så här: Först görs det upp en strukturplan. Denstrukturplanen innehåller en viss fördelning mellan orter. Den saboteras avindustriminister och företagsledning gemensamt. I slutändan blir resultatet enmycket större arbetslöshet än som var förutsatt. I det läget vill ge någon utvecklingsmöjlighet utan vill flytta arbetstillfällen inomSSAB. - Det är realism. Jag blir mycket besviken på den socialdemokratiskastålpolitiken om den skall utformas på det sättet framöver. Vi har i vårt särskilda yrkande pekat på att åtgärdernamåste kombineras med utvecklingsmöjligheter och en hemmamarknad. är tydligen inte så förfärligt insatt iSSAB. Jag kan berätta för honom att malmmetallurgin i Domnarvet har lagts ned,att mediumverket har lagts ned och att det har skett en omfattande rationalisering,en rationalisering långt över vad som angavs i strukturplanen. I det läget nu flytta arbetstillfällen. Jag är förundrad över att Sten-OveSundström inte vill medverka till ökade insatser i för att behållanuvarande personalnivå och ge alla anställda ett ordinarie arbete. Det är vaddet särskilda yrkandet handlar om. En förutsättning för det är att vi förbättrarvår hemmamarknad, och en sak som skulle kunna göra det möjligt är att satsa påen utveckling av vår kollektivtrafik och en utveckling på många andra områdensom jag har redovisat. 66GUNNAR STRÄNG (s); Jag har kommit fram till att det kanske intelönar sig att fortsätta debatten med . Men jag vill ändå sägaatt när säger att hävdar att det inte skallgöras någonting inom område, så begår han våld mot sanningen. I desocialdemokratiska reservationerna finns det klara yrkanden om ytterligareansträngningar för att bygga ut . Det haranmärkts på att vi inte har behängt dessa reservationer med kravpå pengar. Det är inte nödvändigt att göra det . Vi kommer att fååtskilliga tillfällen framöver att diskutera den penningtilldelning som blirerforderlig för den utbyggnad och de åtgärder som vi bl. a. i vårareservationer skisserat. På den punkten tillbakavisar jag alltså de oförskämdabeskyllningarna från . Å andra sidan vill jag säga att jag, närjag har studerat den här branschen, ändå har tvingats se sanningen i vitögat.Lars-Ove för, fri från alla besvärligheter i jordelivet, ett resonemangovanför molnen. Han inbillar sig att man på det viset skulle kunna utforma enrealistisk järn- och stålpolitik. Jag har velat säga detta, och kan sluta med det. Det lönarsig inte - och jag har kanske inte heller mera utrymme till mitt förfogande -att försöka övertyga om detta. Han har inte bara skygglapparför ögonen utan tydligen också proppar i öronen. Under sådana förhållandenlönar det sig inte att debattera. 67 (); Låt mig förmin del bara säga att jag förstår att det är besvärligt för här föra en argumentation liknande den de borgerliga fört för att motverka en utveckling för Luleås del. Jag konstaterar baraatt i sitt särskilda yrkande vill skjuta upp investeringen irälstillverkning i med argumentet att vi skall invänta först ensamordning med satsningarna på kollektivtrafiken och sedan att nya marknaderuppstår. Det är liknande motiveringar som de borgerliga anfört för att motverka investeringar i det län som har drabbats utan varjejämförelse hårdast av alla län i landet när det gäller sysselsättningen ocharbetslösheten. Det är alltså vpk:s nya stållinje! Jag förstår att det ärbesvärligt för , men det är i alla fall fäst på papper som ettsärskilt yrkande. Sedan återstår det att se om vpk också ställer upp på det iden efterföljande voteringen. 68LARS-OVE (vpk): måste ha tagit fel - propparnai öronen sitter på . Han säger nu att vpk har liknandeargumentering som de borgerliga. Hur kan han påstå det? Endera kan han inteläsa eller också har han skygglappar för ögonen och proppar i öronen.Borgerligheten och vi har inte samma argumentering. Jag har inte hört attborgerligheten har sagt att vi skall utnyttja kollektivtrafiken. Ändå påstårSten-Ove det. Det är en debatteknik som är långt under isen. Beträffande omstruktureringen är det väl så, GunnarSträng, att de förslag som finns är ett finvalsverk till , etträlsverk till och en satsning i . Sedan är det stopp förinitiativ som socialdemokratin vill föreslå . Och detta trots att man måstevara medveten om att samtliga orter som berörs av verksamhet är utsattaför kris. Ändå vill man ha en omfördelning utan att lägga fast en politik för framtiden. Man skallinte, , invänta satsningen på kollektivtra- fikeninnan man gör investeringar för rälstillverkning i . Man skall görasatsningen med investeringarna. Jag trodde att ett parti som var handlingskraftigt, men han tror tydligen inte påsin egen politik. Och han ställer inte heller upp på att rädda SSAB-arbetarnasarbetstillfällen framöver. Egentligen kommer att se till attde blir avskedade. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (kommission för stålindustrins metallurgiutvecklingm. I kontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 1 avIngvar m. fl. med 129 röster mot 16 för motionerna 1063 och 1065 avLars m. fl. i motsvarande delar. 139 ledamöter avstod frän att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 142röster mot 141 för reservation 1 av m. fl. 1 ledamot avstodfrån att rösta. Mom. 2 (samordning av handelsstålsindustrin) I kontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 2 avIngvar m. fl. med 127 röster mot 17 för motion 1065 av m.fl. i motsvarande del. 140 ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 142röster mot 141 för reservation 2 av m. fl. 1 ledamot avstodfrån att rösta. Mom. 3 (planering för specialstålsindustrin) Utskottets hemställan bifölls med 142 röster mot 141 förreservation 3 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 4 (förstatligande av ) Utskottets hemställan bifölls med 260 röster mot 16 förmotion 1065 av m. fl. i motsvarande del. 7 ledamöter avstod frånatt rösta. Mom. 5 (omförhandling av ;s konsortialavtal) Utskottets hemställan bifölls med 266 röster mot 16 förmotion 1065 av m. fl. i motsvarande del. 1 ledamot avstod från attrösta. Mom. 6 (redovisning av finansiella situation m. Utskottets hemställan bifölls med 143 röster mot 140 förreservation 4 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 7 (en ny plan för framtidsinriktning) Utskottets hemställan bifölls med266 röster mot 16 för motion 1065 av m. fl. i motsvarande del. 1ledamot avstod från att rösta. Mom. 8(tillverkning i av järnvägsräls) I kontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 5 avIngvar m. fl. med 127 röster mot 16 för det av under Riktlinjer för det framtida trafiksäkerhetsarbetet m. m. 140 ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringenbifölls utskottets hemställan med 142 röster mot 140 för reservation 5 avIngvar m. fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 9 (finvalsverket i ) Utskottets hemställan bifölls med 142 röster mot 141 förreservation 6 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 10 (koksverket i ) Utskottets hemställan biföUs med 142 röster mot 141 förreservation 7 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 11 (gruv- och stålpolitiken i allmänhet) Utskottets hemställan bifölls med 267 röster mot 16 förmofion 1065 av m. fl. i motsvarande del.