prot · G509170 · 1981-12-31 00:00:00 — ,och är stora kapitalexportörer, och deras kapitalexport drabbarmänniskorna i mycket hårt. Detär dessa problem som vi skall diskutera. Om . och numenar allvar med talet om decentralisering, att man skall sprida industrierosv., är det vikfigt att vi får höra vad har för uppfattning om deproblem som jag här har tagit upp. 100 ()replik: Jag sade att vi delvis har lyckats med vår decentraliseringspolitik.Vi har fått t. o, m, Berfil Måbrinks parti att i flera avseenden ställa sig bakom en polifik i denriktningen. Vi har också fått övriga parfier med oss, Alla instämmer nu i attvi behöver en decentraliseringspoHtik. Och vi har inte samma tryck påkoncentration som tidigare, även om det finns en del sådana tendenser. DetgäHer inte minst koncentrationen hit fill , Vihar lyckats ganska bra med sysselsättningen, Berfil Måbrink. Vi har i dettaland bättre siffror när det gäller sysselsättningen än nästan alla andra ländersom man jämför med. Vi har en arbetslöshet som är ungefär en tredjedel avgenomsnittet i . Vi har lyckats bättre med industripoli-fiken än mångaandra länder. Jämför gärna med t. ex. ! Vihar alltså lyckats bättre än de flesta, och det finns många tecken som tyder påatt vi är på god väg att nå bra resultat. Men svårigheterna finns till stor delkvar, och det gäller att arbeta vidare. Vikan inte, , kommendera fram jobb. Jag skulle vilja se BertilMåbrink i ansvarig ställning gå fill överläggningar med SKF, och L MEricsson och säga: skall vi till varje pris ha sysselsättning här, även omdet inte finns lönsamhet. Det skulle gå . Skulle Berfil Måbrinkkommendera dessa företag att av sina vinster driva verksamhet, skulle detkanske - som det stod i - räcka någon månad, några dagaroch . Längre räcker det inte. Jagtycker att vi skall vara glada över att vi i har någraframgångsrika företag, som är lönsamma, konkurrenskraffiga och som kan redovisavinst. Det är ju denna vinst som är avgörande för dessa företags framtid ochdet har stor betydelse även för andra företag. Närdet t. ex. gäller lämnade regeringen besked omatt man, med Papyrus medverkan, i stället för den olönsamma, omodernamassafabriken skall stödja tillkomsten av fabrikation för plastbehandling.Detta visar hur regeringen ingriper och försöker göra omställningarna så mjukasom möjHgt. Det är den vägen vi skall fortsätta på. Men grunden för att viskall få sysselsättning i , liksom i landet i övrigt, är enindustripolitik som skapar lönsamhet och konkurrenskraft för det stora antaletenskilda svenska företag. 101 iHofors (s): Jag skall börja med att säga att jag verkligen är förvånad över JohanA. Han tycks inte ha uppfattat någonting av de problem somvi i länet har råkat ut för . Att döma av hans inlägg ärhan helt nöjd med den utveckling nom har varit. Jag kan garantera att vi socialdemokrater är av en helt annan uppfattning. Jag skall intenu kommentera hans inlägg mer än så. betänkande behandlas flera motioner som undertecknatsav de socialdemokrafiska ledamöterna på Gävleborgsbänken och som jag villkommentera litet grand. Iregeringens program för regional utveckHng föreslås bl. a. en radikalförändring av den nuvarande stödområdesindelningen. Den skall enligtproposifionen innebära en "kraffig prioritering av de regionalpolifisktsämst ställda regionerna". För innebär förslaget en klarförsämring av det regionalpolitiskastödet, och det mest oroande är att större delen av länet hamnar utanförstödområdet. F. n. ingår samtliga kommuner i länet i minst stödområde 2. Enligtregeringens förslag skulle enbart tre hela kommuner, nämligen , Nordansfigoch , ingå i stödområdet plus en liten del av , utgörandeBjuråkers församling. Förslaget var minst sagtöverraskande för oss från länet, Hälsinglandhar fillhört stödområdet ända sedan detta kom till 1965, lyfts större delenav länet och landskapet ut, och det sker i ett läge då länet upplever störreproblem på arbetsmarknaden än under efterkrigsfiden. Lyckligtvis,vill jag säga, har utskottet förstått länets problem bättre än vad regeringengjort, och föreslagit att placeras i stödområde C, och det ärvi naturligtvis tacksamma för. Tyvärr är det inte tillräckligt med dennaförändring. Skall vi kunna vända den negafiva utveckling, som länet varitutsatt , under den borgerliga regeringstiden, så måste helalänet ingå i stödområdesindelningen. Länethar under en lång följd av år haft en bestående, dold undersysselsättning.Enligt de uppgifter som publicerats folk- och bostadsräkning varförvärvsintensiteten för länet 1980 och för riket . Länet skullebehöva tillföras ca 10 000 arbetsfillfällen för att få en sysselsättningsnivåsom ligger i nivå med riksgenomsnittet. Speciella insatser måste fill i fler avlänets kommuner för att skapa ett mer differenfierat näringsliv med hänsyn fillden mycket låga förvärvsfrekvens som föreligger bland kvinnorna. Jagvill även peka på behovet av en ökad statlig sysselsättning i länet.Ytterligare ca 2 500 statliga arbetstillfällen skulle behöva tillföras länetför att detta skall nå den andel som är genomsnittlig för riket. Olikamöjligheter för att bygga ut den statliga sysselsättningen i länet genomdecentralisering eller utlokalisering måste därför tillvaratas. Ett av vårakrav är att det nya statens energiverk förläggs till , Länetsnäringsliv är i hög grad uppbyggt på tunga basindustrier som utgår från järnoch stål samt papper och massa. Dessa basnäringar sysselsätter direkt ca 25 000personer. Förenklat kan man hävda att basindustrin direkt och indirektförsörjer ca 125 000 av länets 294 000 invånare. Omkring 25 av länets tätorterär direkt beroende av vad som händer i länets basnäringar. Näst ärvi det län som är mest beroende av basnäringarna. Ävenom flertalet företag är stabila och utveckHngsbara, finns risk föratt strukturförändringar kan komma att skapa problem. också påpekat, kan man förvänta sig en påtagHgminskning av industrisysselsättningen genom strukturförändringar, främst inomstålindustrin. Inom länets ståHndustrier har antalet arbetstillfällen kraftigtreducerats . Vid i hararbetsstyrkan reducerats med ca 600 man . Härutöver pågår ennedskärning på tjänstemannasidan, som är betydande. Vid i Sandvikenhar ca 700 arbetstillfäHen försvunnit . Under 1982kan man räkna med att ytterhgare 200-300 Neddragningarna vid skapar även Nr 170 sysselsättningsproblem för kommuns invånare, emedan är en av de största arbetsgivarna för den kommunens invånare. VidForsbackaverken i kommun är den fortsatta verksamheten starkt hotad, och risk föreligger att 250 anställda mistersin anställning. Inom pappers- och massaindustrin föreligger sanimaförhållande. I har man lagt ned produktionen, varvid ca 200arbetstillfällen försvinner. Bruk med anläggningar i ochStrömsbruk i kommun har varit utsatta för spekulafioner, som harskapat osäkerhet för den fortsatta utvecklingen. Även inom verkstadsindustrin har det aviserats omneddragningar på en rad orter. Bland de mer omfattande kan nämnas L varsel i och , omfattande 550arbetsfillfällen. I hotas sysselsättningen för 150 ansätllda vidGötaverken-Ångteknik. Hotet om neddragningar av sysselsättningen är likartat iandra industrigrenar på flertalet orter i länet, varför det finns starka skälför att stärka det regionalpolitiska stödet till länet i stället för attförsämra det, som sker om proposifionens förslag genomförs. Som framhålls i betänkandet är den kommun i länetsom har den svåraste arbetsmarknadssituationen. För att sysselsättningsmässigtnå upp till riksgenomsnittet skulle kommunen behöva filiföras ytterligare 1 500jobb, Brytvärda mineraltillgångar har hittats inom kommunen, och Statsgruvorhar sökt tillstånd att starta gruvbrytning, som beräknas pågå inemot 30 år.Direkt och indirekt beräknas gruvverksamheten ge omkring 250 arbetsfillfällen. Jag vill starkt understryka nödvändigheten av attgruvverksamheten kommer i gång. Ärendet får ej förhalas längre. Statsgruvorsansökan är i hög grad regionalpoHtiskt mofiverad, varför regeringen snabbt börfatta beslut i ärendet. Mot bakgrund av det besvärliga sysselsättningsläge somlänets kommuner befinner sig i finns det starka motiv för att placera insamtliga kommuner i länet i stödområdet. De socialdemokrafiska reservationerna, som ärfogade till arbetsmarknadsutskottets betänkande, fillgodoser våra krav påinplacering i stödområde för alla kommuner i länet, varför jag yrkar bifalltill dessa reservationer. Till slut, herr talman! Vi har i mofion nr 2359 pekat påen rad omständigheter, som gör fullt jämförbart med övrigaNorrlandslän. Länet har samma problem som de med undantag för . Jag finner det därför ytterst anmärkningsvärt attutskottet har hänfört länet till ett nytt geografiskt område, som benämns NorraMellansverige. Är det utskottets mening att vårt län i fortsättningen ejskall få del av de stöd som man av olika skäl vill ge Norrlandslänen, vill jagstarkt protestera. Gävleborgslän är ett län med samma problem som övriga Norrlandslän och bör därför, enligtvår mening, behandlas på ett likvärdigt sätt. I detta anförande instämde Sfig Alftin och (båda s). 102 () replik: Jag vill vara mycket kortfattad. OlleWestbergs i inledande ord måste väl bero på någon missuppfattning,eftersom jag inte har sagt att det är bra som det är. Jag har sagt att vi harnått vissa framgångar både med decentraliseringspolifik och medindustripolifik. Men det är mycket som återstår. Jag vill instämma i OlleWestbergs beskrivning av problemen i , en beskrivning som stämmerväl överens med den motion som ledamöter från länet harlämnat. Här måste vi nog hjälpas åt för att lösa problemen när det gäller båderegionalpoHtik och industripolitik. Jag tror inte att det behöver bli någonförsämring, om det stöd som utskottet nu har föreslagit för länutnyttjas på rätt sätt. TiH slut vill jag också gärna instämma i den fundering somOlle gjorde beträffande placeringen av under rubrikenNorra . Skulle detta innebära att man i det här sammanhanget interäknar länet fill utan anser att länet har bättre förhållanden änNorrland i övrigt, tror jag det är fråga om en fel syn. Detta är någonting somvi får ha vår uppmärksamhet riktad på. 103 i (s) replik: Vi får väl se i protokollet. Jag fick i allafall det bestämda intrycket att i inledningen gjorde ett långtuttalande om den goda utvecklingen i länet. Vi får alltså kontrollera den härsaken senare, men jag tror inte att jag missuppfattat det hela. Jag vill tillägga att landet ju har förlorat ca 170 000industriarbeten , vilket ju visar att utvecklingen harvarit mycket dålig. följer ju utskottet och propositionen fulltut och accepterar därmed att sex av länets fio kommuner helt och hållet kommeratt hamna utanför stödområdet. För vår del tycker vi inte att detta äracceptabelt. 104 () replik: Man blir inte helt ochhållet utan hjälp, utan får möjlighet fill stöd på annat sätt, delvis genomlänsstyrelsens medverkan. 105OVE (): Det regionalpolitiska stödet måste syfta fillatt skapa sysselsättning i svagt utvecklade regioner. Densysselsättningsskapande verksamheten bör vara så inriktad att den bidrar fillatt stadigvarande förbättra förutsättningarna för näringslivet i de orter somerhåller stöd. Stödet bör främst syfta tjll att skapa ett konkurrenskraftigtoch så långt möjligt allsidigt näringsliv även i de delar av landet som ärsvagt utvecklade.Det är angeläget att det förs en regionalpolitik och en näringspolitik som kan skapaen positiv utveckling i de delar av landet som har långsiktigasysselsättningsproblem. har drabbats av flerastrukturförändringar, framför allt inom gruv- och stålindustrin. Många orterhar drabbats, men jag skall inte uppta kammarens tid med att räkna uppdem. Strukturförändringarna inom gruv- och stålindustrin har indirekt negativtpåverkat stora delar av verkstadsindustrin, I går diskuterade vi tekoindustrin,och de förändringar som där skett har kraftigt påverkat antalet sysselsattainom skinnindustrin i , Antalet anställda i branschen halverades undernågra få år , Länet är ett skogslän, och det har ocksåfått känna på problemen med den minskade sysselsättningen inom skogsbruket. Sammantaget gör detta att stora insatser behövs för attKopparbergs län skall få en regionalpolifisk balans och för att länet somhelhet skall börja utvecklas posifivt. Av länets regionala centra löper och riskatt försvagas som regionala centra för sysselsättning och service. Om intekraftiga samhälleHga insatser görs. Detta har sin grund istrukturförändringarna inom basnäringarna. För att säkra en bättreregionalpolifisk utveckHng i den norra länsdelen hoppas jag på ett bifall tillde socialdemokratiska reservafionerna 21 och 62, vilket skulle placera in Morakommun i stödområdet - det gäller alltså inplacering i stödområde D, som haryrkats från socialdemokratiskt håll. När det gäller kommuncentra finner jag det mycketangeläget att utveckHngssfimulerande åtgärder riktas särskilt mot ,, och . har i sitt remissvar tillrapporten föreslagit att som första ort i får del av de resursersom satsas för byggande av industricentra. Med tanke på den förändring som harskett inom skinnindustrin tycker jag att det är en självklarhetatt anses uppfylla de krav som ställs för att man skall satsa påindustricentra. Vi har i motion 2345 också föreslagit detta, men utskottet haravstyrkt mofionen. Jag avstår, herr talman, från yrkande , men ämnaråterkomma. Jag vill avslutningsvis aktualisera én annan fråga, somnärmast berör de två kommundelscentra och i kommun. Fördessa två orter är förbättringen av transportstödet ett måste. I finnsSärna , som är den största arbetsgivaren på orten med sinaca 45-tal anställda. Skall företaget kunna upprätthålla den gynnsamma utvecklingsom det har haft hitfills, så krävs ett bättre transportstöd. Denträhustillverkning som där utvecklats gynnsamt behöver transportstöd på ettbättre sätt än . Idres och Särnas geografiska läge är sådant att det kräversärskilt stöd. Det kan jämföras med de norrländska inlandskommunerna. För desågade trävaror som levereras från överstiger medeltransportavståndet ca40 mil, liksom också för de inhemskt sålda trähusen. För de specialhus somlevereras fill t. ex. är avståndet till lämplig svensk gräns . Det behövsett bättre transportstöd för och socknar i 10 protokoll 1981/82:169-170 kommun, om desysselsättningstillfällen som finns där också fortsättningsvis skall kunnagaranteras. har alla de problem som finns i , och därförbehöver vi ett ordentligt regionalpolitiskt stöd, Idetta anförande instämde (). 106 (vpk): När någon i den här debatten har beskrivit läget i landet och i länen,så har snart de borgerliga ledamöterna sagt att det är svartmålning.Beskrivningen stämmer inte med verkHgheten, har man sagt. Därför skall jaghålla mig fill verkligheten i . Ungefär6 000 är arbetslösa. Ca 6 000 är föremål för någon form av arbetsmarknadspolifiskaåtgärder. Omkring 11 500 är förfidspensionärer. Det är en summa på ca 24 000människor i arbetsför ålder, dvs. , som inte har ettordinarie arbete. Irunt tal över hela landet är 11 000-12 000 öppet arbetslösa. Minst lika mångaär sysselsatta genom de arbetsmarknadspolifiska åtgärderna. Lägger man därtillatt det finns närmare 300 000 förfidspensionärer, finner man att ca en halvmiljon människor är utan ett ordinarie arbete. Svartmålning eller inte - det äri alla fall sant. framträder tre markanta drag, som man kan iaktta. Det första äratt industrialiseringen minskar kraffigt, som jobben inom denoffentliga sektorn tenderar att minska. Det andra är att delfidsarbetet ökarväldigt mycket, och det är kvinnorna som får ta dessa jobb. Det tredje är attallt fler pensioneras av arbetsmarknadspolifiska skäl. På den arbetsplats därjag har mitt ordinarie arbete, Domnarvets järnverk, pensioneras nu flerahundra genom en överenskommelse om förtidspensionering. Vid får manersättning från A-kassa och sedan förtidspension. vill även detWallenbergägda pappersbruk slå in på samma väg för att minska sinarbetsstyrka - alltså genom förtidspension. Dettaskulle aldrig behöva ske, om man hade en medveten och samhällsnytfigindustripolitik. RegionalpoHfiken har inte kunnat sätta nämnvärda spår iDalarnas utveckling på annat sätt än att den har visat sig verkningslös. Desenaste prognoserna från statens industriverk tyder på en än värre utvecklingför Bergslagen och . Wallenbergmarodörerna fortsätter att härja. Redanhar man ju sett till att , Domnarvet, gruvorna i ,Håksberg och Blötberget samt järnverket i har lagts ned eller förloratett avsevärt antal jobb. I skogs- och träindustrin har många jobb gåttförlorade. hotas jobben i i och vid järnverket iLångshyttan. Den industriella utvecklingen i är kort sagt en katastrof. Detmärke som jag bär på rockuppslaget har jag fått av en styrelseledamot iGruv-Ettan i , och på det står det "Rädda Bergslagen". Ochdet är fakfiskt mer aktuellt . Kandå den regionalpolifik som utskottspartierna försöker genomdriva i olika formergöra något för Bergslagen och ? Svaret är tyvärr nej. Regionalpolitikeni borgerlig tappning kan inte bryta investeringsstrejken, en investeringsstrejksom direkt drabbar oss i . Regionalpolitiki borgerlig eller socialdemokratisk tappning, fondförslag från samma partiereller industripolitik från samma parfier leder till och har lett till attDalarna förblöder. Regionalpolitiken har inte ens gett ett stödförband. Vad somkrävs är att makten över investeringskapitalet läggs under samhällsintresset.Syftet måste vara att tillföra Bergslagen och avsevärdainvesteringsmedel. En form är vpk:s samhällsfonder. En annan är en s. k.Dalafond utifrån vattenkraftsvinsterna. En avgörande åtgärd är att se till attmakten över bankkapitalet kommer under sådan styrning att investeringarna kanske i industrin och i de utsatta delarna av landet, dit hör, Gruv-och stålnäringen måste radikalt omgestaltas - inte läggas ned. Där måste detske investeringar. Verkstadsindustrin måste vara mottagare av råvarorna. Därmåste det ske investeringar. Det måste ske investeringar för jobb iskogsindustri, i alternativ energiproduktion, i kollektivtrafik och i ettsamhällsnyttigt byggande. För dessa investeringar inom basnäringarna krävs detkapital. Det är det enda som kan stoppa utarmningen och öka antaletarbetsfillfällen i länet. Regionalpolifikens mål skall vara arbete, service ochgod miljö åt alla människor, oavsett var de bor i landet. Men verkligheten är ett hån mot dem som drabbas. Detär nödvändigt att göra så som föreslås i motion 289, dvs. att framlägga ettkonkret aktionsprogram för Bergslagen. Så länge det inte görs ärregionalpoHtiken med dagens stödformer bara dimridåer som läggs ut för attdölja det faktum att dagens samhällssystem inte kan skapa jobb åt alla. Frihetatt leva, bo och arbeta var man vill i landet är och förblir en klassfråga sålänge kapitalismen består. Därför yrkar jag bifall fill motion 289. Vad kommer ett regeringsskifte att betyda för ?Socialdemokraterna har inte gjort sig kända som de som går först i kampen förett annat alternativ. I stället har de tyvärr på många håll svikit opinionersom kämpat för att bevara jobben. I reservation 2 talas det, herr talman, omplanering, om en annan industripolifik. Jag frågar mig vad den kommer attbetyda. Vilka medel skall man använda? Blir det löntagarfonder? I vilkaföretag i skaU man köpa akfier? BHr det i ? Vad skallen minoritetspost i ge för sysselsättningen? Hinner man köpaaktier i innan de lägger ner? Vadjag efterlyser är besked om vad som skall hända med framöver. Borgerligpolitik har ju redan inneburit katastrof - men vad kommer att hända iframtiden, om man röstar på reservafion 2? Det enda, vad jag kan förstå, är attintenfionerna i motion 289 om ett samhälleligt investeringsprogram påindustrisidan måste förverkligas. Det måste bli slut påbugandet för kung , och då måste det bli en politik som hävdarbasnäringarna och att dessa förädlas. 107 (): Från och fram till slutetav var expansionen i mycket stark. Det gällde såvälsysselsättnings- som befolkningsutvecklingen. Grunden till detta låg främst ilänets tunga basindustrier, byggda på malm, stål och skog samt verkstadsindustri. För varje årfionde ökade sysselsättningen med mellan 11000 och 12 000 arbetstillfällen och befolkningen med 30 000 personer. är det många i vårt land som enbart kännerdenna sida av . Men tyvärr har utvecklingen svängt, och det ärviktigt att denna sida av utvecklingen blir mera känd. Den expansivautvecklingen bröts mycket drastiskt omkring 1970. Men fortfarande varVästmanland ett av de län som hade den högstaindustrisysselsättningen i landet, 41,. Tyvärr måste man konstatera att investeringarna iindustrin ständigt har krympt sedan mitten av 1970-talet.Industriinvesteringarna, som och första hälften av 1970-taletstadigt ökade , har rasat så att de nu är på samma nivå som i mittenav . För ett så starkt industrialiserat län som fårde sjunkande industriinvesteringarna förödande konsekvenser. Den fördaregeringspolifi-ken har inneburit att företag efter företag på våra bruksorterhar drabbats hårt . Kriserna har gällt branscher som manför bara fyra trodde var lika säkra som det svenska urberget, dvs.branscher inom malm-, stål- och skogsområdet. Den västmanländska vardagen är full av exempel på denekonomiska krisen och dess effekter. Människor i t. ex. , ,Skinnskat-teberg. och har i sin vardag fått känna påkrisens verkningar och kan bära vittnesbörd om utvecklingen. Företagsnamn som Spännarhyttan, ,, och är bara någraexempel i en lång rad av företag, där personal har avskedats ellerpermitterats. I vissa fall har företagen lagts ned helt, i andra fall harprodukfionsgrenar avvecklats eller dragits ned. Just nu gäller den största oron ASSLs boardfabrik iSkinnskatteberg och kommunens kamp för en hel bygds överlevnad. ASSLs beslut om Skinnskattebergsfabrikens nedläggning komsom ett dråpslag för en redan utsatt bygd. Arbetarrörelsen i Västmanlandställde genast två krav på regeringen. Framfidsutsikternaför hela boardbranschen måste ses över genom en förnyad branschutredning. I avvaktan pådenna utredning får inte ASSLs beslut om Skinnskatte-bergsfabriken verkställas. Efteromfattande påtryckningar gav industriminister med sig och gavindustriverket i uppdrag att utreda träfiberskiveindustrin. Men industriministernvägrade att dra konsekvenserna av detta beslut och instämma också i vårt andrakrav. Glädjande nog har dock de socialdemokrafiska framstötarna inäringsutskottet vunnit framgång. , med en majoritet avsocialdemokrater och centerpartister, föreslår att uttala att"kan räkna med att en nedläggning av fabriken i blir aktuell innan förutsättningarna för fortsatt drift vid dennaanläggning har prövats i ett större sammanhang" - dvs. i den utredning somskall göras. De två kraven från arbetarrörelsen i bordeockså ha varit självklara utgångspunkter för industriministern och , Dehåller nu ändå på olika sätt på att uppfyllas, vilket i varje fall innebär attSkinnskatteberg ges möjligheter till en rättvis behandling. Självfallet är det ändå långt ifrån att Skinnskattebergssituafion är räddad. Vi inom arbetarrörelsen i är klara över att det kommer att krävas ett omfattande arbete för sak också fortsättnings vis, ' När basnäringarna, som bygger på malm, stål och skog,viker, får detta konsekvenser också för stora delar av verkstadsindustrin. Vihar t, ex, i Sala med inriktning på gruvutrustning. Vi harmånga verktygsmaskinstillverkare i , och , Företag inombyggnadsindustrin brottas med stora problem, men det gäller också inomförsvarsindustrin och andra sektorer av samhället. Tillsammans får de minskandeindustriinvesteringarna och det minskande byggandet förödande effekter påmänniskors rätt till arbete. Regionalpolitiska åtgärder har inte i någon särskilt höggrad kommit till del. Expansionsåren har suttit i . Men sedanflera år tillbaka hör åtskilliga av länets orter till dem som behöver olikaformer av regionalpoHtiskt stöd. I arbetsmarknadsutskottets betänkande finnerman att de västmanländska kraven fått framgång i rhånga av de socialdemokratiskareservationerna. Det gäller t, ex, uttalandet om arbete med särskilda åtgärderför bruksorterna och regionalpolitiskt stöd tiU kommunala industrilokaler.