prot · G50955 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:55 Kapitaltillskon tillNorrlands , m. m. 1 § Justerades protokollen för den 9 innevarande månad. 2 § Talmannen anmälde att () denna dag återtagit sinplats i , varigenom uppdrag som ersättare upphört. 3 § Talmannen meddelade att ansökan om ytterligare ledighet från uppdragetsom riksdagsledamot inkommit från dels i för tiden den1-31 januari 1982, dels för tiden -den 30september 1982. Kammarenbiföll dessa ansökningar. Talmannen anmälde att () och YlvaAnnerstedt (fp) även fortsättningsvis skulle tjänstgöra som ersättare för OlleWästberg i resp. . 4 §Kapitaltillskott till , m. m. betänkande 1981/82:20 om kapitaltillskott till , m. m. 1981/82:38). 1 (): När vi senast debatterade NCB och i -det var - så var det mot bakgrund av ett mycket bristfälligtregeringsförslag. Propositionen behandlade, eller borde ha behandlat, frågan omvad som skulle hända med fyra nedläggningshotade enheter inom NCB - ,, och Sågverk. För samtliga fyra enheter fannsutvecklingsalternativ, som utarbetats av de anställda eller av dem anlitadeexperter. Meni stället för att utvärdera dessa alternativ och presentera dem ipropositionen, som underlag för ställningstaganden, så valde , m. m. regeringen ochindustriministern att endast antyda att utvecklingsalternativen fanns, och manmenade att det skulle ligga på de regionala myndigheternas och NCB:s ansvaratt pröva dem. Regeringen försökte med detta förfaringssätt vältra över statensansvar som företagsägare på de regionala myndigheterna. Från socialdemokratisksida protesterade vi mot detta och krävde i vår motion att regeringen skullepresentera en utvärdering av utveckHngsalternativen innan togställning till de fyra enheternas öde. Vi framhöll att inget av de framtagnautvecklingsprojekten kunde dömas ut på basis av den information sompropositionen innehöll. Därför var det orimligt av regeringen att kräva attriksdagen skulle ta ställning och lämna över ansvaret till de regionalamyndigheterna. Vad vi föreslog då var'att utvecklingsalternativen skullegranskas och utvärderas. IHörneforsfallet fick vi med oss. Regeringen fick i uppdrag attgenomföra en utvärdering av det utvecklingsalternativ som fanns, den s. k.Hörneforsgruppens alternativ. Utvärderingen skulle presenteras så att riksdagenkunde ta upp frågan på nytt . I vår motion, som låg fill grund förriksdagens beslut, framhöll vi att om utvärderingen skulle visa attutvecklingsalternativen saknade förutsättningar för långsiktig överlevnad, såskulle när frågan kom upp igen få ta ställning till i vilken taktverksamheten skulle avvecklas. Vi sade också i vår motion att om nedläggningarblir aktuella måste självfallet särskilda och kraftfulla åtgärder sättas in föratt skapa nya arbetstillfällen i de berörda regionerna. Av detta framgår attdet var underförstått i vårt kräv på utvärdering att vi var beredda attacceptera utvärderingens resultat även om det skulle bli negativt. Viförutsatte således inte att utvecklingsalternativen var genomförbara. I så fallhade ju ingen utvärdering behövts. ,som fick regeringens uppdrag att genomföra utvärderingen, har presenteratsitt resultat. har efter sina analyser dragit slutsatsen attstaten inte bör medverka till bildandet av ett . Vi beklagar attinte industriverket har kunnat samla en enhällig referensgrupp bakom sinabedömningar. Vi hade hoppats att man skulle komma fram till en bedömning isakfrågan som kunde delas av alla parter. Detta har inte lyckats. Ledamöternafrån Hörneforsgruppen, i och kommun harsynpunkter som starkt avviker från industriverkets. Detta har man redovisat itre olika skrivelser. Däremot har de fackliga organisationernas representanteraccepterat industriverkets slutsatser. De har i ett uttalande sagt att de"inte kan resa sådana invändningar mot industriverkets utredning att de pånågot avgörande sätt påverkar resultatet". Detta har vi tolkat som att defackliga organisationerna också har tvingats acceptera industriverkets besked. Vihar grundligt gått igenom och analyserat industriverkets utredning. Vi harockså lika grundligt bedömt de invändningar som Hörneforsfacken ochHörneforsgruppen har lämnat mot industriverkets utredning. Efterdessa genomgångar har vi dragit samma slutsats som de fackligaorganisationerna: Vi har inte kunnat komma fram fill sådana invändningar motindustriverkets utredning att de nämnvärt påverkar utredningens Vi tvingasdärför acceptera dess slutsats, att staten inte bör medverka till bildandet avett nytt , som Hörneforsgruppen föreslagit. Det är med djuptbeklagande som vi tvingas konstatera detta. Vihar emellertid under fiden som vi gått igenom industriverkets utredning erfaritatt alla möjligheter till samarbete med andra företag, som skulle möjliggöra enfortsatt drift i , ännu inte har uttömts. På den punkten delar visåledes inte industriverkets bedömning. Vi ifrågasätter tvärtom de besked somlämnats om att inga ytterligare möjHgheter finns till förhandlingar om fortsattverksamhet i . Vi menar också att alla sådana möjligheter självfalletmåste undersökas. Innan det har skett får inga åtgärder vidtas för attgenomföra en eventuell avveckling. Det måste bli regeringens ansvar att snabbtundersöka alla de möjligheter till samarbete som kan finnas. Vihar fått stöd för vår uppfattning att aHaförhandlingsmöjligheter inte är uttömda. MoDos koncernchef har förklarat sigberedd att göra en insats i . I detta hans uttalande bör ju ligga atthan är beredd till förhandlingar med regeringen, vilket han också senare harbekräftat. Därför manar vi nu regeringen att uppta sådana diskussioner medMoDo. Vi menar att regeringen av bör få ett uppdrag att iförsta hand inleda samtal och förhandlingar med detta skogsindustriföretag. Jag vill fillägga att jag finner det mycket anmärkningsvärt att deborgerliga ledamöterna i näringsutskott inte har velat dela våruppfattning att alla förhandlingsmöjligheter måste tas för att se ommöjligheter till fortsatt industriell verksamhet i finns. Detär en fråga man kan ställa till de borgerliga ledamöterna: vill inte deborgerliga och regeringen pröva alla de försök som yppar sig för att kunnarädda ? Omdessa undersökningar och förhandlingar inte skulle leda fill något resultat ochen nedläggning är ofrånkomlig, måste kraftfulla insatser sättas in för attskapa jobb som kan ersätta de jobb som går förlorade. En nedläggning av massa-och pappersindustrierna i skapar utomordentligt svåraarbetsmarknadspolitiska problem, som inte kan lösas med de reguljäraarbetsmarknadspolitiska medel som står till buds. Vi menar att regeringen ochde borgerliga utskottsledamöterna tar alldeles för lätt på detta. Man blundarför problemen. De 5 milj. kr. som regeringen förutsätter att NCB skall satsa påalternativa jobb förslår inte långt, om 400 människor i en ort av Hörneforskaraktär och med dess läge blir utan arbete. Därför måste stora insatser sättasin för att klara situationen. Regeringens förslag är otillräckliga ochoacceptabla. Vi socialdemokrater föreslår därför, om det blir en nedläggning,för det första att den skall genomföras i etapper på så sätt att massafabrikenläggs ner först, medan pappersbruket drivs vidare på köpt massa. På så sättförlängs avvecklingsperioden. Detta skulle avsevärt lindra dearbetsmarknadspolitiska problemen. Fördet andra föreslår vi att ett belopp på 25 milj. kr. ställs till länsstyrelsensi förfogande för att användas till att skapa nya , m. m. Kapitaltillskott till ,m. Det ger samhället och människorna en chans att skaffa sig en nyframtid i . Den chansen unnar inte den borgerliga regeringen deanställda i , och det gör tydligen inte heller utskottets borgerligaledamöter. Men kan fatta det beslutet här i kammaren. Påtalarlistan finns också borgerliga ledamöter från , som borde varainsatta i det svåra arbetsmarknadspolitiska läget på orten och i länet. Därföravvaktar vi socialdemokrater med stort intresse besked från dessa borgerligaledamöter, om de är beredda att medverka till ett ställningstagande som iförsta hand innebär ett uppdrag till regeringen att inledaförhandlingar med MoDo om fortsatt industriell verksamhet i . Vimenar, herr talman, att om kammaren fattar ett sådant beslut, så kanregeringen inte gärna underlåta att verkställa detta, även om det på senare tidhar ifrågasatts om regeringen skall bry sig om beslut eller inte. För det tredje anser vi att regeringen skall få i uppdragav att verkligen utnyttja sina befogenheter att ge störrebidragsandel i lokaliseringsstödet än normalt är berättigat tillenligt bestämmelserna. I propositionen talar regeringen bara om beredskap attutnyttja sina befogenheter för särskilt angelägna projekt. Den beredskapentror vi inte särskilt mycket på. Dessutom kommer alla projekt som kan ge någonform av sysselsättning i att vara angelägna. Jag vill tillägga att våra krav på ett extra anslag på 25milj. samt på en förmånlig behandling av lokaliseringsstödsansökningarockså gäller , där NCB redan har fattat beslut om nedläggning.Problemen där är Hkartade. är en annan av de orter som får lidatill följd av de misstag och missgrepp som regeringen och NCB har gjort. Därförmåste samhället också där ställa upp med särskilda resurser för att dearbetsmarknadspolitiska problemen skall kunna bemästras på ett acceptabeltsätt. skall jag ta upp det avtal som regeringen hartecknat med NCB om ersättning för förluster som hardrivits vidare till följd av beslut om utvärdering. Dettaavtal är nu underställt prövning. Från socialdemokratisk sida anser vi inte att riksdagenskall godkänna avtalet. Genom en alltför förmånlig beräkning av kostnadernablir detta avtal ett sätt att förtäckt ge NCB ytterligare medel. Vår invändning gäller sättet att räkna kostnaden förråvara. Enligt avtalet ges NCB rätt att hänföra sina kostnader för marginalköpav råvara i prisområde 1 främst på . I de beräkningar som ligger tillgrund för ersättningskravet har hela råvaruförbrukningen för den period detgäller åsatts marginalkostnadspris. Även här har regeringen f. ö. underlåtitatt presentera ett underlag för sin proposition. Vi fick därför kallarepresentanter för NCB till utskottet för hörande. Det sätt som regeringenvalt att beräkna kostnaden på är enligt vår uppfattning ett felaktigt sätt attberäkna råvarukostnaden. Huvuddelen av råvaruleveranserna till skerfrån skogsägarna i och köps till normalpris. skulle läggas ned skulleskogsägarna i välja att leverera en stor del av denna råvara tillandra företag. NCB skulle således inte kunna disponera denna råvara till andraav sina enheter. Vi har räknat försiktigt när vi kommit fram fill att minsthälften av förbrukning skulle gå till andra företag och högst hälftenskulle kunna användas till att minska NCB:s kostnad för inköp avmarginalråvara. Mot den bakgrunden kan vi självfallet inte acceptera det beloppsom regeringen begär att få för att ersätta NCB med. Vi yrkar således avslagbåde på avtalet och på det yrkade beloppet. Med den kalkyl som NCB presenteratför utskottet och med vår bedömning av marginalkostnaden har vi kommit framtill att beloppet bör vara högst 30,55 milj. kr., således nära 20 milj. kr.mindre än vad regeringen föreslagit. Dessa pengar kan i stället användas tillde arbetsmarknadspolitiska insatser vi föreslagit. Jag vill än en gång slå fast att huvudfrågan i dagens diskussion om NCBoch om fortsatt verksamhet vid är frågan om vill bifalladen socialdemokratiska reservationen att ge ett uppdrag till regeringen attundersöka de förhandlingsmöjligheter som kommit om en fortsattindustriell verksamhet i . Det är alltså fråga om huruvida deborgerliga ledamöterna från är beredda att pröva frågan så, attregeringen skall få ett uppdrag att verkligen ta upp den förhandlingsinvit somMoDo här har lämnat om en fortsatt verksamhet i . Jag måste säga attjag har litet svårt att förstå om inte de borgerliga i skulle kunnabifalla det socialdemokratiska förslaget i stället för att bara här på ståendefot säga nej till den förhandlingsinvit som skulle kunna öppna möjligheter förfortsatta jobb och en fortsatt industriell verksamhet i . Meddetta, herr talman, yrkar jag bifall till de socialdemokratiska reservationerna1, 3, 4, 5, 7, 8 och 9 i näringsutskottets betänkande nr 20. , m. m. 2 (): anklagar näringsutskottets borgerliga ledamöter för attinte ta vara på alla möjligheter till fortsatt drift vid har emellertid utrett även den sidan, och jag citerar vad somåterges på s. 15 i propositionen: "Medhänsyn till att ägarkonstellationen av verket bedöms vara av central betydelseför ett nytt har kontakter tagits med de skogsindustriföretag somkan tänkas ha ett intresse av att överta fabrikerna i , nämligen ,MoDo och SCA. I dessa diskussioner har frågan lämnats öppen huruvida Hörneforsska drivas enhgt Hörneforsgruppens förslag eller om endast pappersbruket skavidmakthållas. Härvid har samfliga dock förklarat sig vara ointresserade. "Dessa möjligheter är aUtså uttömda. ThagePeterson säger vidare att vi på den borgerliga sidan inte unnar de anställda idet här företaget en meningsfull sysselsättning. Jag vill fråga att de anställda i finner det meningsfullt attarbeta i ett företag där förlusterna uppgår till 11 protokoll 1981/82:53-55 Kapitaltillskott till ,m. Med andra ord: förlusterna för skulle kunna nedbringasfill hälften, om medarbetarna i företaget fick sin lön utbetalad utan attbehöva gå till arbetet. Det är den nakna sanningen. fattade beslut attNCB:s fabriker i skulle drivas vidare tills en utvärdering förelågsom klargjorde möjligheterna att driva fabriker . fick uppdraget att utvärdera olikautvecklingsalternativ och har avlämnat sin slutrapport. Industriverketsutredning kommer fram till att ekonomiska förutsättningar saknas att drivafabrikerna vidare. Utredningen har biträtts av en referensgrupp medrepresentanter för , iVästerbottens län, NCB, , , , , , kommerskollegiumoch kommun. I utredningsmaterialet redovisas inte några särmeningar iolika frågor från någon inom referensgruppen. Utredningen understryker att NCB kostatskattebetalarna och att fortsatt drift vid berörda enheterkräver nya kapitaltillskott för att täcka nya förluster. Det måste anses som förkastligt att en bransch, oavsettvilken, blir föremål för miljardsubventioner. Andra livskraftiga företag ibranschen bHr utsatta för en onormal konkurrenssituation, där t. ex.subventionerade företag kan gå ut på marknaden och efterfråga råvara till enprisnivå som ej är realistisk, där självfallet subventionspengar medverkar för hög prisnivå. Utredningen har också tagit kontakter med andraskogsindustriföretag, som jag nämnde, och efterhört deras intresse attöverta fabrikerna i . Härvid har alltså samtliga tillfrågade förklaratsig vara ointresserade av ett övertagande. Då den av begärda utredningen nu är verkställdåterstår för att bevilja de ekonomiska medel som erfordras för atttäcka NCB:s ytterligare förluster som uppstått framtill en nedläggning av fabriksenheterna. Regeringen har för ändamålet begärt 50 milj. kr. Enligtföretagets egna beräkningar uppgår förlustsiffran till 36,9 milj. kr. Densumman återfinns i en moderat motion som också näringsutskottets majoritet stårbakom. Jag yrkar bifall till hemställan inäringsutskottets betänkande nr 20. 3JOHN (vpk): Det finns ett gammalt ordspråk som lyder: Manskall inte gråta över spilld mjölk. Det är möjligt att det är på det sättet ide flesta fallen, men då det gäller NCB och i första hand finner jaganledning till en Hten återblick på vårens behandling av denna fråga. Om man idetta fall inte kan tala om spilld mjölk kan man nog ändå tala om tidsspillanoch i övrigt spillda resurser. Jaguttryckte min besvikelse över att socialdemokraterna inte var bereddaatt ge Hörneforsarbetarna en ärlig chans. Det fanns utöver vår motion en motionfrån som förordade Hörneforsgruppens förslag. Det förslagetinnehöll, vilket är viktigt att hålla i minnet, vissa villkor. Det var villkorsom skulle uppfyllas för att finansieringen skulle beviljas. Dessa villkor varatt godtagbara avtal om virkesleveranser och exportförsäljning skulle föreliggainnan det nybildade beviljades statHga finansieringslån. Detär bara att beklaga att och särskilt socialdemokraterna inte i majvar beredda att besluta i enlighet med detta förslag. befinner sig frågan omfortsatt drift av i samma läge som vid förra riksdagsbehandlingen,detta trots den merkostnad som har uppkommit. Vid det tillfället hadeförslaget haft en rejäl chans att prövas, men i stället blev beslutet attförslaget skulle genomarbetas och utvärderas. Regeringen struntade i att göraen sådan genomarbetning - det skall jag självfallet inte anklaga socialdemokraternaför. Det som har skett är en utvärdering, och den har gjorts på ett sätt sominte kan godtas. Nuhar vi åter möjlighet att ta ställning till detta förslag. Även den här gångenär inte socialdemokraterna beredda att ge förslaget en chans till prövning. Nuhar man en ännu svagare skrivning än vid förra behandlingen. Man säger;"Vi föreslår därför att ger regeringen i uppdrag att fortsättadessa undersökningar fill dess att alla sådana möjligheter har uttömts. Innandetta har skett-bör inga åtgärder vidtas att verkställa nedläggningen." Detär tydligen MoDo som socialdemokraterna stöder sig på. Vi vet att det ärvirkesfångsten som man är ute efter - detta har sagts i klartext från dethållet. Men hur länge kommer MoDo att vara intresserat av att driva fabriken?Det är en av många frågor som fordrar ett svar. Mendenna skrivning om att ge regeringen i uppdrag att fortsätta dessaundersökningar är mycket märklig. Vilket förtroende ni har för den borgerligaregeringen! Förra gången skulle i alla fall regeringen redovisa sinaundersökningar till . behövs inte det heller. Ni litar helt ochfullt på regeringen. Nuär inte industriminister här, men han borde sträcka på sig inför dettaförtroende från och socialdemokraterna. Efter att ha åhört alladessa debatter mellan industriministern och måste man fråga sigvad som egentligen har hänt. Det kan väl inte vara regeringens handläggning avden gjorda utvärderingen som motiverar det fullständiga förtroende som nuvisas. När jag uttryckte min besvikelse över att socialdemokraternainte till fullo var beredda att ställa upp för , så resulterade dettai en replikomgång mellan och mig. riktade en helrad beskyllningar mot mig, vilka gick ut på att det var några skumma syften jagvar ute efter. Medde här inledande orden riskerar jag en ny replikomgång med , mennu har han lämnat kammaren. Jag vill ändå säga att väl nu iefterhand måste erkänna att det riktiga hade varit att ställa , m. m. Kapitaltillskott till ,m. upp förutvecklingsalternativet, för då hade vi fått hjälp av . Det hadeäven gett den chans som de anställda har rätt att kräva. Efter det att regeringen den 4 juni 1981uppdrog åt statens industriverk att utvärdera Hörneforsfabrikernas alternativ,har industriverket i skrivelse redovisat resultatet avvärderingen. beslut innebar att Hörneforsalternativet skullegenomarbetas till fullo och därefter utvärderas under medverkan av berördamyndigheter, företaget, de anställda och de fackliga organisationerna. Vi kan inte se att industriverkets prövning avHörneforsgruppens förslag har skett i enlighet med beslut. Detkanske inte industriverket skall lastas för, eftersom regeringen i sitt uppdragtill industriverket förenklat det beslut som fattades i . Den utvärdering som ändock har gjorts saknar enligt vårmening trovärdighet. SIND;s värdering av utvecklingsalternativet är i stortsett en revidering av Hörneforsgruppens kalkyler. Man har, som man säger,"modifierat kalkylförutsättningarna på ett sätt som industriverket finnermer realistiskt". har kritik mot denna modifiering framförts frånHörneforsgruppen och de fackliga organisationerna. Vi har också låfitsakkunniga se över de olika slutsatser som dragits av SIND och avHörneforsgruppen. Av de bedömningar som därvid har gjorts har vi kommit framtill att SIND:s slutsatser grundas på en mycket pessimistisk syn. Vårahuvudsakliga invändningar mot SIND:s utredning har vi redovisat i vår motion.Invändningarna gäller framför allt priserna på sålda produkter, tillgång ochpris på vedråvaran, kapacitetsutnyttjandet, investeringsbeloppen ochbyggnadstidens längd. Eftersom våra invändningar finns redovisade i motionenskall jag inte trötta kammarens ledamöter med att här upprepa dem. Men dengenomgång som gjorts visar på stora skillnader mellan de olika slutsatser somdras om den företagsekonomiska lönsamheten. Enligt vår mening får inte enföretagsekonomisk förlust, om man nu vill ha en felräkningsmarginal med ibedömningen, utgöra ett godtagbart skäl för en nedläggning. Det kommer med säkerhet att innebära mycket stora samhällsekonomiskakostnader att lägga ned . Den uppskattning som gjorts av Umeåuniversitet visar på en nedläggningskostnad på ca 150 milj. kr. Den summan får säkert uppräknas med åtskilliga miljoner, eftersomarbetsmarknadssituationen har försämrats sedan denna uppskattning gjordes. uppgick antalet arbetslösa personer,anmälda hos arbetsförmedlingarna i länet, till 6 000. Det innebär en ökning medöver 300 jämfört med oktober och en ökning med 1 500 jämfört med november1980. Om läggs ned - vilka möjligheter har de anställda vid få andra jobb? Ja, de skall ut och slåss med 6 000 andra människor om deeventuella nya jobb som kan skapas. Det visar väl den orimliga situation som deanställda hamnar i. Enligt vår mening är det vettigare ur både mänsklig ochekonomisk synpunkt att vidta åtgärder för att möjliggöra en fortsatt drift iHörnefors. Om man inte är beredd att noggrant undersöka alla möjligheter tillatt rädda jobben vid , tar man inte det ansvar som dessa människor harrätt att kräva. Regeringen har för länge sedan bestämt att skallläggas ned. Från det hållet tas ingen hänsyn till att människor kastas ut i arbetslöshet.Och vad innebär skrivningen att problemen "får mötas med aktivaarbetsmarknads- och regionalpoHtiska insatser"? Vad innebär dessa vackra ord konkret? Varför har interegeringen satt in dessa insatser för att ordna jobb för de 6 000 som redan nuvill ha ett arbete? Eller har de anställda vid , som kommer att mistajobben, förtur framför dessa 6 000? Detta är berättigade frågor. Det är välendast på en punkt som man kan dela industriministerns uppfattning, och det äratt en nedläggning av Hörneforsfabrikerna kommer att innebära betydandesysselsättningsproblem på orten. Efter vad som framgår av vår motion har denutvärdering som gjorts inte i något avseende förändrat vår syn och övertygelseom det riktiga i att förverkliga utvecklingsalternativet . Därförför vi åter fram det förslag som vi ställde vid riksdagsbehandlingen den 6 maj.Det förslaget är väl känt. Det finns utförligt redovisat i rapportenUtvecklings-alternafiv- . Liksom förra gången bör ettriksdagsbeslut också innehålla villkor om att godtagbara avtal omvirkesleveranser och exportförsäljning skall föreligga innan det nybildadeHörnefors AB beviljas nämnda statliga finansieringslån. De fackliga organisafionerna och de anställda vid gjort ett berömvärt arbete för att rädda fabriken. De har visat påinitiativförmåga och ett ansvar för sin bygd. De har lagt ned stor möda för attfinna ett alternativ till nedläggning och arbetslöshet. Det är ett rimligt kravfrån deras sida, att deras alternativ får en rimlig chans att bli prövat, ochatt de som blivit valda att fatta dessa beslut även tillmötesgår detta krav. Såblev inte fallet när vi tog ställning tiU deras förslag. Vårt parti blevdär ensamt om att ge dem chansen att uppfylla de särskilda villkor som varförenade med förslaget. Vi är åter beredda att ge dem en rimlig chans, men viblir tydligen åter allena om detta. Men vi kommer självfallet, liksom förragången, att i andra hand stödja förslag som är bättre än inget alls. Jag vill också vända mig till mina kolleger påVästerbottensbänken som tillhör den borgerliga sidan. Hur kommer ni att göra iden kommande omröstningen? Den stora frågan är: Ställer ni upp för Hörneforsoch de anställda och försöker rädda vad som räddas kan?