prot · G50993 · 1981-12-31 00:00:00 — Det kan ju hända atl det blir något mindreförödande än socialdemokraterna försöker utmåla i dagens riksdagsdebatt. Detfinns en ekonomisk pott på 300 miljoner som skall fördelas mellan de kommunersom annars skulle drabbas hårdast. Det finns i poliliska sammanhang en förståeligvilja att söka tillskriva det egna partiet äran av del positiva som sker ochlägga skulden på andra partier för det i samhället som går snett. Inget partiär fritt frän ett sådant handlande. Underskottet i statens budget är, som mänga pekarpä, stort. Alla parliersägerallde vill minska det. Det gör t. o. m.socialdemokraterna, och det även när deras budgetförslag alldeles uppenbartskulle leda till ett ökat underskott. Inle minsl företrädare för moderata samlingspartiet sägersig vilja minska underskottet. Ändå har detta i kronor räknat vuxit är . I de två Irepartiregeringarna var . I den egenskapen hade han det omedelbara ansvaret förfinanspolitiken. Ändå vore det orimligt att söka lägga hela ansvaret för deväxande budgetunderskotten på honom. Statens inkomster och utgifter påverkasav händelser både innanför och utanför regeringen. Statsråden är ocksäsolidariskt ansvariga för den ekonomiska politik som regeringen för. förekommer del emellertid atl man frän moderat häll görgällande att budgetunderskottet skulle ha blivit mindre om inte moderalerna1978 hamnat utanför regeringen. a. har förklarat att regeringsupplösningen1978 var en motgång, framför allt "därför att upplösningen omöjliggjordeett fullföljande av den ekonomiska saneringspolitik som jag som ekonomiministerdragit upp rikllinjer för". Man kan av detta och liknande uttalanden fä uppfattningenatt önskat föra en hårdare finanspolitik än vadfolkpartiregeringen gjorde. Så sent som i går i en artikel på brännpunktssidan iSvenska hävdar att det av moderata molioner frän 1973 ochframåt skulle framgå att "vi moderater med kraft, men dessvärre ensamma,varnat för den offentliga utgiftsutvecklingen och dess konsekvenser". Jag har därför tagit mig tid atl gå igenom de förslag lillförändringar i statens utgifter och inkomster som krävde underfolkpartiregeringens tid. Under /79 yrkade på följandestörre förändringar i statens inkomster och utgifter. Yrkandena följdes upp medreservationer i utskotten. Jag måstebe kammaren om överseende med att jag här blir tvungen lill en ganskaomfattande sifferredogörelse för atl belägga mina påståenden och slutsatser. Av den tablå som, hoppas jag, nu syns på kammarensbildskärm framgår att man ville minska bidragen till kommunerna med 810miljoner och u-hjälpen med 200 miljoner. ville man öka anslagen tillkatastrofbistånd och till de enskilda organisationernas bistånd med 140miljoner. Anslaget lill försvaret ville man plussa pä med 1 842,3 miljoner.Anslagen lill studiecirklarna ville man däremoi minska med 40,5 miljoner. Fördrift av Slalliga vägar ville man öka anslaget med 264,5 miljoner, och bidragetlill fartygsexport till ville man minska med 125 miljoner. AMSskulle få 263 miljoner mindre, och regionalpolitik och länsplanering skulledrabbas av en minskning med 635 miljoner. De marginalskattesänkningar som maninte ville vaira med och finansiera uppskattades lill 2 750 miljoner. Inkl. diverse mindre poster skulle därför bifall tillm-reservationerna inneburit en ökning avbudgetunderskottet med netto 2 916 miljoner, dvs. en brutloökning av utgifternapå 2 267 miljoner och en minskning på andra poster med 2 101 miljoner saml minskadeskatteinkomster på ca 2 750 miljoner. Totalt fanns det under regeringstid 56moderatreservationer av vilka det klart framgick atl elt bifall tillreservationerna skulle ha medfört ändringar i sifferbeloppen för utgifter ellerinkomster. 30 reservationer avsåg ökade statsutgifter eller minskadestatsinkomster, medan 26 reservationer avsåg minskade utgifter. Siffrorna bygger på de reservationer där sifferuppgifterhar funnits om skillnaden mellan reservationen och regeringens förslag. Illfall var det fråga om ökade utgifter eller minskade inkomster och i 20 fall omminskade Utgifter. Av ytterligare 19 reservationer framgick klart all ettbifall till dem skulle ha inneburil en ökning av statsutgifterna, medan det i 6fall klart framgick att en minskning skulle ha blivit resultatet. förefaller således benägna atl i siffrorprecisera de fall där utgiftsminskning skulle ha förelegat. Man var meraoprecis när innehållet i reservationen innebar högre statsutgifter eller,vilket i detta fall är samma sak, lägre statsinkomster. I ylteriigare etl mycket stort antal fall fannsreservationer där effekterna på statsfinanserna inte kunde utläsas, var oklara,mycket långsikliga eller indirekta. Moderatpolitik skulle således ha inneburil en stark ökningav försvarsutgifterna och en minskning framför alll av kommunbidrag samlregional- och arbetsmarknadspolitik. Fördelningseffekterna torde varauppenbara. Därtill kommer atl biträddefolkpartiregeringens förslag om marginalskattesänkningarpä totalt ca2 750 milj.kr. men inte ville finansiera dessa genom andra skattehöjningar. Regeringensförslag innebar höjning av stämpelskatten vid förvärv av fast egendom saml avsocialförsäkringsavgifterna. Ett bifall till moderatreservalionen skullesåledes ha inneburit minskade skatteinkomster på 2 750 milj. kr. Totaltsett skulle alltså moderatpolitiken ha bidragit till en försvagning av Utgår man från att minskade marginalskatterstimulerar arbetsviljan och därigenom lill en del är självfinansierande, blirförsvagningen mindre. Slutsatsen blir ändå att den samlade effekten avmoderalernas förslag skulle ha lett lill ell väsentligt ökat underskott istatsfinanserna. För det första säger i mängasammanhang att de vill verka för ett förtroendefullt samarbete mellan deborgerliga partierna. Dä är del också väsentligt atl man inle pä orikligagrunder söker ge en negaliv bild av de andra partierna och deras handlande. För det andra säger de atl de vill undvika onödig polemikmed de andra borgerliga partierna. Då är del också väsentligt atl de i varjefall inle i oträngt mål genom egna angrepp framkallar en onödig polemik. För det tredje säger de att de ställer höga krav påpolitisk saklighet, rakryggad konsekvens och korrekt information. Då är delockså väsentligt atl de själva försöker motsvara de uppställda kraven. Ettfelaktigt påslående förvandlas inle till sanning genom all ofta upprepas. Från sida har vi inle sökt strid medmoderalerna i de frågor som jag har tagit upp i mitt anförande. Men för atlmoderalernas missvisande bild av verkligheten inte skall vinna fotfäste måslede felaktiga påståendena bemötas och dementeras. 74IVAR (): När regeringen presenterade sitt förslag ochmeddelade all man hade för avsikt att straffbeskatta kommunerna på drygl 3miljarder kronor, väckte detta en berättigad protestslorm från representanterför kommuner och landsting. Men när sedan efter de olika turerna ifinansutskottet gav vissa antydningar om att de även i den här frågan kanskekunde tänka sig att släppa fram del socialdemokratiska förslaget, ländes ettvisst hopp hos kommunalpolitikerna - della rätt över alla partigränser. Sådana förhoppningar skapade emellertid ocksänär behandlade mittenregeringens förslag om alt försämradel statliga stödet till kommunerna när det gällde barnomsorgen. Men liksomdå drar ner rullgardinen och sviker kommunerna. Den kompromiss som moderalerna nu har träffat medmitlenparlierna innebär för den här regionen - alltså län-regionen -elt ännu hårdare slag än vad del ursprungliga regeringsförslagel skulle hainneburit. Och del var ju illa nog. Regeringsförslagel innebar alt man skulle la knappt 483milj. Del motsvarar ett skatteuttag påylteriigare . Det borgerliga kompromissförslaget får till följd attstaten konfiskerar drygl 650 milj. kr., vilket motsvarar en skattehöjning med1:11 kr. Även för länets primärkommuner innebär det borgerligaförslaget kraftiga försämringar i jämförelse med del ursprungligaregeringsförslagel. Det finns dock ell par undanlag, och del är rätt intressantatl se vilka dessa undantag är. Del gäller nämligen de tvä moderatslyrdakommunerna , kommuner som i jämförelse med andra kommuner idella län har Atl del är på delta sätl är rätt iögonfallande, när manstuderar effekterna av förslaget. har lill viss del varil inne pådelta, men det lål all upprepas. Enligt regeringsförslaget skulle drabbas av enförlust med 24 milj. kr., vilket motsvarar . Men enliglkompromissförslaget begränsas förlusl nu lill 4,7 milj. kr.,motsvarande på skatten. På ett bräde har kommunen alltså fått vad mankanske skulle kunna kalla en återbäring på 20 milj. kr., vilket motsvararungefär . För är motsvarande belopp 20,1 milj. kr.och . på skatten enligt regeringsförslaget. begränsas förlusten lill5,2 milj. kr. eller på skatten. Återbäringen för denna kommun kan sägasbli 15 milj. kr. eller i kommunalskatt. Såsom jämförelse kan man ta tvä av de fattigastekommunerna i länet, nämligen och kommuner. Förutom att dessakommuner är fatliga har de den högsta utdebiteringen i länet, nära 31kr. I jämförelse med regeringsförslaget drabbas medyllerligare 4 milj. kr. Totalt förlorar kommunen 14 milj. kr., vilkel gör 52öre pä kommunalskatten. Också får en påbackning på 4 milj. kr. kr., vilket även för denna kommun motsvarar päkommunalskallen. Till delta skall då läggas , om landstingsskattenhöjs. Elt konstaterande som man kan göra är att den borgerligafördelningsfilosofin all ta från de fattiga och ge till de rika går igen äveni det här förslaget. Och efter vad man kan förstå är det härkompromissförslaget bara början. De borgerliga partierna är tydligen inte baraberedda all permanenta denna form av straffbeskattning av kommunerna utan harockså för avsikt att gå vidare på den inslagna vägen, om de får möjlighet attfortsätta att regera. De borgerliga regeringarnas besparingsmetoder har tillstor del haft den uppläggningen att man lägger huvudansvaret för sparandel påandra än sig själva. I det här fallet blir det landstings- ochkommunpolitikerna som får möta människorna och förklara varför de måsle höja skatternaeller varför de måste skära ned verksamheter som medborgarna efterfrågar. Förutom atl det här förslaget allvarligt hotar, ja,innebär en direkt begränsning av den kommunala självstyrelsen ochbeskattningsrätten, kan förslaget, om det genomförs, leda tillmycket allvarliganedskärningar av kommunala verksamheler. Det är uppenbart att dessanedskärningar kommer alt drabba även de av prioriterade områdena,äldreomsorgen och barnomsorgen. För som jag sade inledningsvis är del ju inle bara det nuaktuella förslaget om straffbeskatlning som kommer att drabba kommunerna 1983.Då får nämligen kommunerna ocksä - om de borgerliga parlierna får som de vill-bl. a. kraftigt försämrade statsbidrag till barnomsorgen. Även den åtgärdendrabbar myckel hårt den region som jag representerar. Över 200 miljoner iminskat statligt slöd är del fråga om, och del motsvarar för flertalet kommuneröver pä kommunalskatten. Bara de två förslag som jag har berört här -konfiskationen av vissa kommunala skattemedel och del minskade slödel lillbarnomsorgen -innebär försämringar för flertalet av kommunerna i länsom motsvarar . pä skallen, om jag inräknar . som landstingetdrabbas av. Sä nog kommer det - om de borgerliga parlierna fär som de vill -attsvida i .skinnet för kommuninvånarna, oavsett om det kommer alt ske i form avskattehöjningar eller om det sker i form av försämrad service. Jag konstaterar atl de borgerliga förslagenär förfärliga, helt oacceptabla, och jag hemställer om bifall till desocialdemokratiska förslagen i detta ärende. 75TOMMY (vpk); Jag har för avsikt alt i denna finansdebatita upp en i dessa sammanhang alltför bortglömd del, nämligen frågan om denekonomiska brottsligheten och dess inverkan på samhällets finanser. Ekonomisk brottslighet riklar sig, enligl vär mening, motfolkflertalets objektiva intressen, därför att den vänder sig mot en solidariskomfördelning av samhällets resurser. Den skadar också solidariteten genom sindestruktivitet. Den påverkar i hög grad människornas moraluppfattningar ochvilja lill samhällssolidaritel och utgör därför, i sig, ett hot. är dock inle detta med ekonomisk brottslighet något somstår vid sidan om utan är förbundet med, och beroende av, det rådandeekonomiska systemet. Del finns en påtaglig sammanflätning av ekonomisk brottslighetoch legal näringsverksamhet. Finansieringen utgörs nämligen till huvudsak avkapilal frän den "vita" näringsverksamheten. Inom ramen för den nuvarande samhällsordningen kan aldrigekonomisk brottslighet hell förhindras, men detta får inle tas som intäkt föratt hindra alt kraftfulla åtgärder sätts in i kampen mol denna avart iekonomin. Del finns en vedertagen passiv innebörd av begreppetekonomisk brottslighet som kommunisterna inle kan acceptera.Inom ramen för den beslående samhällsordningen finns det alltså en fulltlegal ekonomisk brottslighet. Den består i att det kapilalägande fåtaletsystematiskt utsuger folkflertalet. Inom systemets ram understöds detta avsåväl skatteregler som andra möjligheter för kapitalägarna atl avgränsa sinprivata förmögenhet frän den av dem bedrivna verksamheten. Den typen avbrottslighet kan inte accepteras, och den förebyggs effektivt genom införandeav en socialistisk samhällsordning. Omfattningen av den ekonomiska brottsligheten - eller densvarta ekonomin som den ocksä kallas - är svår att beräkna, men medutgångspunkt i flera olika bedömningar som gjorts kan man säga atl den liggermellan 5 och av bruttonationalprodukten, dvs. mellan 25 och 50 miljarderkronor . Det är alltså ingen obetydlig andel som genom denna verksamhetundanhålls från samhällel, från omfördelning och solidariskt bärande avgemensamma kostnader. För att ställa delta i relation lill dagens budgel- ochfinansproblem kan man ange atl denna verksamhei har lika slor omfattning som delegentliga budgetunderskotlet - därmed inte sagl alt budgetunderskotlel skullekunna elimineras, om den svarta ekonomin tvättades vit. Etl annat mått på vilken omfattning den ekonomiskabrottsligheten har får man genom all sätta den i relation lill statensinkomster genom inkomstbeskattningen. Om det hade varil möjligt-observera attjag säger om; fallet är alltså rent hypotetiskt - atl beskatta den svartasekiorn, skulle den ge en skatteinkomst lill samhället som motsvarade ungefärhälften av den nuvarande statliga inkomstskatten. Dessutom finns det i redanfastlagda skattemål i icke inbetalda restskatter.De kommer till sin huvuddel från sådan verksamhet som antingen är svart ellertangerar den svarta ekonomin. Det är alltså ingen liten andel som genom denna verksamheiundanhålls samhällel, och genom gällande lagstiftning och brisl pä verkligaresurser tilläts delta fortgå i, tyvärr, oförminskad takt. Regeringarna underde har inte gjort speciellt mycket för atl sälta stopp fördenna verksamhets utveckling. Man har inte ens förmått eller velal genomföramånga av de förslag som lagts fram av vpk eller av brottsförebyggande rådet. Istället har de borgerliga justitie- och budgelminislrarna visat påtagligaktivitet för att inte anamma de många förslag som lagts. De har inte velatstöra marknaden med ingrepp, vare sig den vita eller den svarta. Den ekonomiska brottsligheten skapar också andra problem.Härigenom kommer nämligen samhällsmoralen att uppluckras, och det är intespeciellt svårt att förstå all många säger sig; Får de stora hajarna hållas,varför skall då inte vi också hålla undan vad vi kan? Det går alt sevad som sker i "de slora sammanhangen". Därför framstår juskattesmilning, konkurser och olika former av spekulation som någol nödvändigtoch naturligt. Det är ulan tvivel så, att della påverkar de vanliga människornaoch deras syn på samhällssolidaritel. Del borgerliga och framför allt moderatalalel om all del är skatterna i sig som skapar dessa effekter är inget annat änetl försvar för att man ipte vill ta itu med avarterna utan i stället talar omall lösa problemet genom atl sänka skatterna. Den senare vägen kommer inle altminska den ekonomiska brottslighetens omfattning. Det visar inte minslerfarenheterna från flera andra länder i väst, där skatterna är väsentligtmindre men brottsligheten väsentligt större. Problemen med ekonomisk och annanbrottslighet har alltså inte med skattetryck alt göra. Tvärtom pekar många fallpå motsatsen. Formerna för ekonomisk brottslighet är bl. a.bedrägeribroll, konkursbrott, gäldenärsbrolt, skattebrott och valutabrott. Specielltskattebrotten är vanligt förekommande, och ekonomisk brottslighet innehållernästan alltid ett skaltebrotlsmomenl. Detta följer i sin tur av altverksamhelen som ligger i botten är laglig och beskattningsbar. Delta gör allfrågan också är speciellt angelägen atl diskutera i samband med en deball omsamhällets finanser. Som jag tidigare sagl visar sig den ekonomiskabrottsligheten i sådana verksamheler som är tillåtna och därigenom utgörgrunden för en systematisk kriminalitet av vinningskaraktär. Klassiska exempelär den svarta fastighetsmarknaden, den svarta arbetsmarknaden ochskatleflyktslransak- tionermellan bolag i eller mellan svenska och utländska bolag.Fastighetsmarknaden har i mycket slor utsträckning utvidgats till att bli enslor, ny marknad för svart verksamhet. Den används nämligen i hög grad lill att"tvätta" svarta pengar vila. Typiskt för denna verksamhet är också alt den tenderar altomfatta större och slörre belopp räknai på varje fall. Här kan som exempelnämnas Finans-härvan, med en förlust i storleksordningen 65 milj. kr.,eller oljeskandalen i , där del kommunala bolaget frånhänts etl bokförtvärde av omkring 30 milj. kr. "Goldfingersvindleriet" är ett annat exempel,där samhället har gett ul 15 milj. kr. i moms som aldrig inbetalts eller somdel inle borde ha funnits möjlighet till atl utkvittera. Beloppens omfattning idenna verksamhet är alltså avsevärt slörre än summorna när det gäller detraditionella brotten, dvs. stölder, skadegörelser etc. Som exempel kanföljande nämnas. anmäldes totalt 4 800 bostadsinbrott till polisen iStockholm. Del samlade stöldvärdet vid dessa brott kan beräknas till ca 35milj. Sätt detta belopp i relation till dem i de lidigare relateradeexemplen! Samhället har vidtagit en mängd ekonomiska åtgärder somfått icke avsedda och myckel gynnsamma verkningar för den ekonomiska brottsligheten.Här kan som exempel nämnas ett mer och mer utbrett fusk bland s. k. oseriösa företagmed olika slatliga stödformer. Inom regionalpolitiken och näringspolitiken hardel skapats en rad stödformer för bl. a. direkl slöd lill förelag som bedriverviss verksamhei eller som har sin verksamhet lokaliserad till vissa delar avlandei. Här har åtgärderna, i kombination med otillräcklig kontroll, medförtatt allmänna medel vandrat ned i fickorna på företagare som genom olikaskenmanövrar uppgelt sig fylla kraven för alt få bidrag. Del är nödvändigt med en annan inriktning pä åtgärderna änden som varil bärande. Vpk har i en motion om åtgärder mol ekonomiskbrottslighet, som kommer atl sakbehandlas i annat sammanhang, kritiserat denhittillsvarande låga och felaktiga ambitionsnivån. Insatserna måste i störreutsträckning och kraftfullare inriktas på förebyggande åtgärder. Enprioritering av bekämpandet och uppklarandet av de slörre brotten är ennödvändighet. Exempel pä åtgärder av enkelt slag - dvs. sädana som inle i sigger sig pä den befintliga ekonomiska grundstrukturen - kan vara följande; att man i varje sammanhang där man föreslår slalliganärings- eller kreditpolitiska åtgärder beaktar deras effekter på denekonomiska brottsligheten; all slalligl stöd till förelag kontrolleras långt härdareän vad som är fallet, då man exempelvis kan betala ut islöd och slalliga krediter till en privatägd varvs- och shippingkoncern som äruppspaltad på närmare 50 olika bolag med minsl sagl oklara ägarförhållanden ochsom t. o. m. har säte i s. k. skatteparadis; all bankerna tvingas kontrollera sin kredilgivning långlbättre än vad som är fallet . Det är en genomgående erfarenhet alt svartaverksamheter nästanalltid visar sig ha finansierats med vita pengar, dvs. i normalfallet vanligabanklån. Dessa pengar har lånats ut på i många fall synnerligen lösa grunderlill suspekta bolag och personer. En hårdare banklagstiftning, som åläggerbankerna en mycket noggrann kredilprövning speciellt vid krediter till kritiskabranscher som faslighetshandel, enlreprenörföretag etc, vore ytterst välkommen. En lämplighetsprövning av de personer/företag som villköpa hyres- och kontorsfastigheter av samma innebörd som den nuvarandelämplighetsprövningen när det gäller förvärv av jordbruksfastigheter är ellannat exempel. Enkelt uttryckt: Har den aktuella personen/förelaget denkompetens, ekonomi, moral elc. som krävs för att han/det skall fä förvaltaandras boende? En liknande inriktning på kraven för att få startanäringsverksamhet borde införas, framför alll inom vissa kritiska branscher sombygg-, städ- och restaurangbranscherna, handeln med begagnade bilar osv. Ävenauktorisa-lion borde införas i större utsträckning. Bland lagstiftande åtgärder av mer traditionellt slag vorebl. a. följande av värde; En sammainläggning av skatte- och brottmälsprocesserna iskattebrotts-sammanhang, detta för all processtiderna skall bli något så närrimliga och inle som kunna dras ul upp lill lio år. Om delta har BRÅlagl fram etl förslag, vilket bör utmynna i ellregeringsförslag. Bulvanskap bör, generellt sett, kriminaliseras.Bulvanskapet är f. n. tillåtet i för :itor utsträckning, med bl. a. denkonsekvensen all en mängd andra åtgärder, lyp förvärvskontroll,etableringskoniroll, näringsförbud, konkurskaraialän etc. blir verkningslösa. I korthetkan också följande åtgärder nämnas: En skärpning av lagen mot skatteflykt. Den lag somregeringen genomdrev efter mänga om och men är inle värd namnet generalklausulmol skatteflykt och har också visat sig vara den landlösa tiger som avsågs. Etableringskoniroll måsle införas inom vissa, specielltutsatta branscher. Skärpta regler för registrering av aktiebolag och dessstyrelser för atl på ett enkelt sätt kunna nysta upp vilka bolag som olikasuspekta figurer återfinns Slörre resurser för myndigheterna för alt avslöja ochklara upp ekonomisk brottslighet. En sådan satsning skulle betala sig självmänga gånger om och inte, som regeringen hävdar, kosta samhället pengar sominte finns i dessa sparlider. Listan skulle kunna göras läng, men jag avstår från del idetta sammanhang. Jag får tillfälle att vidareutveckla våra många förslag pådetta område vid senare tillfälle. Från vpk har vi sett det angelägel alt i dennafinansdebati la upp dessa frågor till behandling. En verklig kamp mot denekonomiska brottshgheten skulle ocksä ge betryggande bidrag till densamhälleliga ekonomin och solidariteten. 76EVA (); Svensk ekonomi brottas framför allt med tvästora problem, underskotten i budgeten och bytesbalansen. Regeringens förslagoch bedörnningar har redan diskuterats under många timmar. Låt mig göra några allmänna reflexioner och sedan ta upptvå motioner till diskussion. slog tidigt fast all del behövs både offensivainsatser och åtstramning, att vi bäde måste arbeta och spara oss ur denekonomiska obalans vi nu befinner oss i. Det är också det recept som regeringenanvisar för att vi skall få balans i vår ekonomi. Vi har levl över våratillgångar, vi har lånat till vår konsumtion. Det kan vi inle hålla på medlängre. Oljeprishöjningar och höga produktionskostnader harbidragit lill förlust av marknadsandelar samt strukturell omvandling ochnedläggningar av förelag i alltför snabb takt. Liknande ekonomiska bekymmer ivästvärlden hos de länder vi har mest handelsutbyte med bidrar lillsvårigheterna atl få nya marknadsandelar. är extremt ullandsberoende,som vär andel av världshandeln är mycket, myckel liten. Mellan 40 %och av vär industriproduktion säljs på export, och andel avvärldshandeln är . Industriinvesteringarna är f. n. låga i vårtland, och arbetslösheten är hög i jämförelse med vad vi är vana vid. Arbetetför att komma till rätta med arbetslösheten är oerhört viktigt frånjämställdhets-synpunkt.