prot · G509168 · 1981-12-31 00:00:00 — Det är billigare och enklare aft låta skogen stå kvar hos bondenoch kritisera när man inte får fram virket och bonden inte har någon chans attta hand om det. Jag tycker att man skall vara mer rättvis och nyansera sindiskussion mer än som görs här, Jag vill sluta, herr talman, med att än en gångyrka bifall till den moderata reservationen. 145SVANTE () replik: gjorde sig skyldig tillsamma trick som jordbruksministern gjorde när jag inte hade någon replik kvar,nämligen atf försöka blanda bort att det var som vi gjordeförlusten. Vi hade de goda avsättningsmöjhgheterna och fick inte fram virket.Det är bara att läsa i regeringens egen proposifion , somindustriministern lade fram, och där han själv konstaterar att det förhöll sigpå det sättet. 1981 var ett sämre år. Men vi kommer att få nya,förhoppningsvis goda, konjunkturer. Då är det fråga om vilka instrument vi harför aft, i ett läge där vi ständigt och långsikfigt löper risken att ha bristpå balans mellan fillgång och efterfrågan på virke, få fram de betydelsefullamarginalkvanfiteter som t. o. m. jordbruksministern i sin propositionverifierar som vikfiga att vi får fram. Då kan man inte handla så kortsiktigtsom och jordbruksministern vill då de sade atf hadevi lågkonjunktur, nu har vi inte utnyttjande av produktionskapaciteteni massaindustrin. Just nu behöver vi inte tafram def här virket. Vi måste vidta åtgärder för att mer långsiktigt skapagarantier för att vi inte - oupphörligen och på nytt -hamnar i situationen attvi förlorar många miljarder. Skogspolitik är ingen dagspolitik utan enlångsikfig politik. Anf.146 () replik: Jag skall ge ett mycket kort svar till . Jag tror intepå era förslag när det gäller planering, planhushållning och sådant. Problemetär att socialdemokraterna, då de satt i regering, infördevissa industristöd - överbryggningsstöd. Då sattes marknadsekonomin ur balans,och det lider skogsnäringen fortfarande av. Vi är ännu inte i balans. Förrreglerade man tillgång och efterfrågan på ett annat sätt, men det stödet slogsönder hela skogsnäringens och skogsindustrins planering och normalakonjunkturcyklar för hanteringen. Anf.147 () replik: Jag kan begripa om det skulle smaka bra, för den som är skogsägare, ätttotalt kunna låta marknadskrafterna styra utveckling och prisbildning - om manbefinner sig i en situation där man har brist på balans mellan tillgång ochefterfrågan och vet atf man har det på lång sikt. Omman resonerar på det sättet kommer svensk skogsindustri, och därmed ocksåsvensk ekonomi, att få oupphörliga bekymmer och besvär med att klara den härhanteringen, det kan jag försäkra . Om vi skall komma fill rättamed de här problemen måste vi hitta möjligheter för en samverkan mellan staten,skogsägarna, skogsindustriföretagen och de fackliga organisationerna. Dennasamverkan måste gå ut på att enas om på vilket sätt vi skall utnyttja deråvaruresurser som står fill förfogande, så att vi inte riskerar att på nytthamna i samma situation som vi nyhgen befunnit oss i, och fortfarande i vissmån befinner oss i - en planlös utslagning av skogsindustrin, därför att viinte ens i högkonjunktur får fram den råvara vi behöver för att klaraskogsindustrins försörjning. Anf.148 () replik: Jag skulle vilja vända på påstående om en planlös utslagningav skogsindustrin. Jag skulle vilja säga: Ett planlöst bevarande av vissskogsindustri. Detfinns nämligen en överkapacitet. Vi bevarar orafionella enheter, och detvar det jag avsåg när jag i mitt inledningsanförande talade om behovet av ensamlad skogsindustri. Jag kan inte göra mig fri från, ,planhushållningens förödande verkan. Man kan se den i vissa andra stater- Mankan konstatera att ekonomin inte har blivit bättre där man har denplanhushållning som er pohtik skulle föra oss in i. Talmannenanmälde att anhållit att fill protokollet få antecknat att haninte ägde rätt till ytterligare replik. Nr 168 Kammarenbeslöt att förhandlingarna skulle fortsättas vid morgondagens 22 § Kammaren åtskildes .