prot · G50948 · 1981-12-31 00:00:00 — Humorn hos denmotionsskrivaren är inte obetydlig. Det enda som är riktigt säkert med ertförslag, , är att ingen skogsbrukare vet vad som gällerbeträffande hans dispensansökan. Det som litet senare framkom som en av debättre bitarna i ert förslag är ju att det faktiskt kan förekommaolikabehandling. Detta var inte särskilt konsekvent, men jag tror att det varupplysande för skogsbruket. vill jag framföra följande synpunkter. oroar sig inte nämnvärt över olikabehandlingens ekonomiskakonsekvenser. Det beror troligen på hans bedömningsgrunder. Om man ärskogsbrukare och kan drabbas av en . stor skillnad ihektarkostnad för olika typer av behandling, är man nog något känsligare förolikabehandlingens ekonomiska konsekvenser än vad de socialdemokratiskamotionärerna är enligt redogörelse. Vi menar bestämt attolikabehandling- Lag omspridning av bekämpningsmedel över skogsmark Nr 48 ens konsekvenser är så betydandeatt socialdemokraternas förslag skulle den kunna avvisas av enbart det skälet. finns det, herr talman, ocksåandra 10 december1981 skäl. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark 87JOHN (vpk) replik: Endera talade jag otydligt eller också hördeinte på. Jag sade ordagrant: "fastslår densocialdemokratiska motionen att kommunen helt självständigt bör få avgöraomfattningen av förbudet." Jag sade också att socialdemokraterna i sinmotion har gått längre än de har gjort. Om jämför denna motion medsocialdemokraternas miljöpolitiska motion , skall han finna väsentligaskillnader. Där talades det om ett kommunalt samrådstvång. Det kravetaktualiserades i debatten och började då kallasför en vetorätt, som det i själva verket inte var. Jag är helt på detklara med hur långt detta förslag går. Sedan må vi ha olika uppfattningar omdet lyckliga i att det är kommunerna som skall undanta de här områdena. Jag ärfortfarande litet rädd för att det blir skiftande resultat i olika kommuner.Det kommer i stor utsträckning att hänga på den lokala opinionen. Att gekommunerna denna beslutanderätt är ett sätt att skjuta ifrån sig ansvaret. Sedan till frågan om att hålla fast vid sina löften. Jagtror att de människor som har sett affischerna med texten "Stoppagifterna" och som har hört alla uttalanden har fått uppfattningen att manär beredd att genomföra ett förbud. Jag tror inte att de har uppfattat detta såatt det endast är känsliga områden som skall undantas eller att det ärkommunerna som skall besluta om det. Även om vi inte tycker att det här är den bästa lösningenpå de problem som den kommunala vetorätten utgör så kommer vi självfallet, närvåra egna förslag om förbud faller - det är väl tämligen klart att de kommeratt falla i voteringen-att ansluta oss till det förslag som vi tycker är nästbäst. Vi har ju försökt påverka utvecklingen i den riktningen skall komma ifrån gifterna, och vi ser varje litet framsteg som en seger. 88EINAR () replik: Beträffande allmännaformuleringar om hänsyn till, ansvar för och omsorg om människan och människansmiljö, har jag inte några som helst invändningar mot dem. Det gäller inteheller i fråga om hans allmänna formuleringar om förtroende för kommunerna. Mendetta är, , en sällsynt olämplig fråga att vältra över ansvaretför på kommunerna. Det är väl också därför som kommunerna själva har sagt nej.Jag tror, liksom man gör i kommunerna, att det är väldigt många frågor som medavseende på lämplighet borde gå före denna när det gäller att föra överbeslutanderätten till kommunerna. Annars är det litet rörande att höra om det kommunala inflytandet, hur han nästan välkomnar en olikformighantering av lagstiftningen. Det är rörande särskilt mot bakgrunden av desocialde- mokratiskaargumenten för de stora kommunsammanslagningarna, som just skulle syfta till enlikformig tillämpning av lagstiftningen. Sedan smiter undan sitt ansvar för dennaotympliga oformlighet som man vill påtvinga kommunerna, när han säger: Det ärklart att det finns kommuner med olika struktur, och då är det inte konstigtatt det blir olika beslut. Nej, naturligtvis inte! Men det är inte det som minkritik gäller. Min kritik gäller att det finns kommuner med precis sammastruktur, men som ändå fattar olika beslut. Det är detta som gerrättsotrygghet, och det är det som jag har vänt mig mot. 89 () replik: Till i : Jag tycker intealls att det är särskilt märkligt, att om en kompromiss som har gjorts upp vidett tillfälle, rivs upp av en part, så intar övriga parter i sammanhanget andrapositioner. Dessutom hör det fill bilden att vi har diskuterat igenom detta ochkommit fram till de avgörande sakerna, framför allt när det gäller frågan omkommunernas inflytande i förhållande fill de centrala riktlinjerna. Det ärdetta som är uttalat i partimotionen och också i utskottsmajoritetensutlåtande. Jag tycker inte att det är särskilt märkligt att man gör ett sådantställningstagande efter utredningens förslag, remissbehandlingen och tillyttermera visso ett regeringsförslag som bryter kompromissen. I fråga om den olika hanteringen är det mängder av ärendenbeträffande den fysiska etableringen som hanteras av kommunerna och ger olikaekonomiska resultat. Jag kan alltså inte ställa upp på exempelvis den tanke sommoderaterna lanserar, att det vid driftsinskränkningar till följd avinskränkningar i användningen av kemiska medel skall utgå ersättning. Detta äri förlängningen samma resonemang man för, att det skall finnas något slagsekonomiska skäl för utformningen av denna lagsfiftning. Jag ställer inte upp pådet. När det gäller noterar jag medUllfredsställelse att han i sin replik konstaterar att vi numera frånsocialdemokratiskt håll går längre än vad vi har gjort tidigare i vårapartimotioner. Det skall då jämföras med hans påstående beträffande deeventuella svikna löftena. Det är klart konstaterat att det finns en konsekvent linjei den socialdemokratiska uppfattningen i de här frågorna, som har redovisats ipartimotioner och också i utskottsmajoritetens utlåtande, somvi har att behandla. instämmer i mina allmänna formuleringar närdet gäller miljövård och också när det gäller kommunernas betydelse och viktenav att man satsar på den kommunala självständigheten och beslutanderätten. Men,, varför då inte ställa upp och dra konsekvenserna av detta ochstödja våra förslag, som bygger på de här allmänna funderingarna? Varför ärcenterpartiet så tveksamt i denna fråga? Varför är det ni som måste gå till enöverordnad myndighet för att ge direktiv till kommunerna? Är det detta ni menarmed er decentralism? Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark 90ARNE i () replik: Bara ytterligare en kommentar om utredningens förslag. Det var utan tvivel på det sättet att hadeett ganska betydande inflytande på det förslag som slutligen blev vårtgemensamma, och då är det alldeles givet att vi tycker att det hade legat näratill hands att hade hållit fast vid det. Sedan är det väl en politisk bedömning som man har gjort idet socialdemokratiska partiet. Man ville, på samma sätt som propositionenfaktiskt gjorde, ta upp annorlunda förstahandsfrågor att syssla med än det somsaken gällde, som jag sade i mitt huvudanförande. Det är därför som vi inte i andra hand kommer att stödjanågot av förslagen. Vi kritiserar både propositionen och er på den punkten. Detär den stora skillnaden. 91 (vpk) replik: Det kan väl inte vara så storprestigeförlust, , att erkänna att det är en väsentlig skillnadmellan er motion i anledning av denna proposition och den mofion ni tidigarehaft beträffande det s. k. kommunala samrådet. Jag tycker att kan erkänna att det är en väsentlig skillnad. Sedan detta om att kommunerna skall bestämma över dessaområden. Det är inte bara vi som tycker att det inte är den bästa lösningen -det framgår ju också av remissvaren från kommunerna. finns det en ledare i en socialdemokratisk tidning,där jag nu i hastigheten kan plocka fram följande kommentar: "Även om kommuner ska ha en självklar rätt attbestämma sina känsliga miljöområden kan det inte vara vettigt att varje kommunför sig genom majoritetsbeslut ska fastslå hur giftiga man tycker attbesprutningsmedlen är. Här behövs bättre konsekvens. Anser socialdemokraternaatt regeringsförslaget kan ge utrymme för godtyckliga bedömningar blir denrisken inte mindre om beslutet läggs ut på alla kommuner." Det gäller denolikartade behandling som kan tänkas uppstå i kommunerna, och då blir det enolikartad behandling även av de människor som bor i dessa kommuner. Om manskall tänka litet grand även på skogsbruken, så blir ju de också olikabehandlade. Vi kommer givetvis att biträdaförslaget att kommunerna skall ha rätt att undanta områden. Det är i alla fallett bättre förslag än regeringens. Det ger ju möjligheter att påverkakommunerna. Det uppfordrar till en stor aktivitet ute i kommunerna för att fåtill stånd dessa lokala beslut. Men självfallet hade det varit bäst om vi hadekunnat få ett centralt beslut om förbud. Därom tycker jag att vi skulle kunnavara överens. 92EINAR () replik: upprepar en fråga till mig,som jag besvarade redan i mitt förra inlägg. Eftersom han inte hörde på då, det kanske inte nu heller. Därför är det inte lönt att upprepa svaret. 93ÅKE WICTORSSON (s) replik: Det var kanske klokt av attavstå från att kommentera min fråga. Tystnaden får vara svar nog. Till vill jag säga att jag tycker att dettaär en rätt intressant diskussion, som vi har anledning att fortsätta i olikasammanhang. Det gäller frågan om hur man skall utforma ett lokalt inflytande imiljöfrågorna och hur vi skall tillfredsställa kraven på att anpassa dentekniska utvecklingen till olika samhällssektorer till de krav människorna harnär det gäller miljö och risker som man vill undvika. Debatten här visar att vi har väldigt långt att vandrainnan vi kommit fram till en mer utformad hanteringslinje. Jag tror attkommunerna i den debatten måste spela en betydligt större roll än vad vihittills kanske allmänt har föreställt oss. Vi har debatten om den miljöstörande industrin, och vi hardebatten om samhällsplaneringen i stort - stadsplanering och fysisk planeringöver huvud taget. Jag tror att man liksom måste länka ihop detta med denutveckling som pågår inom kommunerna när det gäller arbetsmarknad,sysselsättningsplanering och näringsplanering. Orsaken till att vi genomförde kommunsammanläggningarnavar helt enkelt att vi skulle få kommuner av en storlek och en styrka somgjorde det möjligt att ta sig an dessa uppgifter och driva dessa frågor istället för att tvingas flytta över dem på länsstyrelserna eller något annatcentralt organ. Det var själva vitsen men kommunsammanläggningen. Sedan säger man här att befolkningen drabbas olika om manfattar ett kommunalt beslut. Det är en fullständigt grotesk uppfattning om huren beslutsförsamling fungerar. Självfallet blir det påtryckningar frånolika håll. Jag tar för givet att skogsnäringen kommer att utöva påtryckningaroch argumentera. De fackliga organisationerna kommer att utöva påtryckningaroch försöka hävda sina uppfattningar. Miljöintressena kommer också att göradet. Men någon måste ju göra en avvägning mellan de här olika intressena. Ochvem är bäst skickad att göra det än en vald kommunfullmäktigeförsamling pålokal nivå. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Användningen av bekämpningsmedel iskogsbruket har varit en av de mest uppmärksammade och debatterademiljöfrågorna . En av de väsentligaste anledningarna tilldetta har varit att det i vida kretsar råder en betydande oro för att kemiskbekämpning av lövsly har effekter ur hälso- och miljösynpunkt som är större änvad som f. n. kan påvisas. En rad forskningsrapporter och utredningar harpresenterats rörande effekter i olika avseenden vid användningen avbekämpningsmedel. Det är dock i många fall svårt att få fram helt entydigaresultat. Vår restriktiva politik när det gäller hälso- och miljöfarliga varorhar också lett till att flera preparat som används utomlands är förbjudna hososs. Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Därför talar starka skäl för att vi intar en starktrestriktiv inställning till kemisk lövslybekämpning. Denna uppfattning harkommit till uttryck i propositionen, där det uttalas att det i skogsbruket iprincip bör gälla förbud mot kemisk lövslybekämpning. Endast under vissaförutsättningar bör undantag från förbudet kunna lämnas. Jag vill gärna uttala min tillfredsställelse över attutskottet delar den grunduppfattning om lövslybekämpningsmedlens användning somjag framfört i propositionen. Den utredning om användningen av kemiska medel i jord- ochskogsbruket som tillsattes lämnade ettdelbetänkande om bekämpning av lövsly. Ungefär hälften av remissinstanserna harställt sig positiva till utredningsförslaget, däribland flera centrala myndigheter.Men förslaget har också avstyrkts av många remissinstanser. På grund av dennaremisskritik gjorde jag den bedömningen att utredningsförslaget inte kundeläggas fill grund för lagstiftning. Från storskogsbrukets sida har drivits uppfattningen att denekonomiska hänsynen bör vara avgörande för insatsen av lövbekämpningsmedel.Restriktionerna bör därför enligt skogsbrukarnas mening vara små ellerobefintliga. Mot detta står en bred allmänhet och många remissinstanser, somhar uttryckt stor oro och osäkerhet inför användandet av dessa medel ochförordat totalförbud. Förutom dessa motstridiga synpunkter har regeringen haftatt beakta skogspolitiska beslut, med den långsiktigaproduktionsmålsättning som där anges. En bestämd utgångspunkt har därvid varitatt detta riksdagsbeslut skall stå fast. Detta är nödvändigt med tanke på denstora betydelse för vårt lands välstånd och exportinkomster som en fortsatt högskogsproduktion har. I det skogspolitiska beslutet uttryckte riksdagenemellertid att användningen av kemiska lövbekämpningsmedel bör begränsas sålångt som möjligt. Jag vill därför betona att de förslag till begränsningar somjag lagt fram i propositionen inte innebär några avsteg från den fastlagdaskogspolitiken. Det bästa sättet att förena dessa olika syften är enligtmin mening propositionens förslag. Propositionen innebär förbud mot spridningöver skogsmark av lövbekämpningsmedel, men dispens från detta förbud skallkunna lämnas under vissa bestämda förutsättningar. Ett absolut krav för att detskall gå att lämna dispens är att marken är av liten betydelse förfriluftslivet, naturvården och den lokala befolkningens trivsel. För att dispens skall kunna lämnas krävs dessutom attlövslybekämpning är nödvändig för att skogsvårdslagens krav i fråga om återväxtav skog skall uppfyllas och att omständigheterna är sådana att mekanisk röjninginte rimligen kan komma i fråga. Vad som är rimligt från skogsvårdssynpunkt fåralltså bestämmas på grundval av en samlad bedömning av alla för det enskilda falletbetydelsefulla omständigheter. Därvid skall även tillgången på arbetskraft somkan utföra röjning med mekaniska metoder beaktas. Regeringens ställningstagande i propositionen innebärsåledes att skogsbruket måste inriktas på att kemisk lövslybekämpning är enförbjuden teknik.Man får därför utnyttja mekaniska och andra röjningsmetoder samtså långt möjligt vidta förebyggande åtgärder för att lösa lövslyproblemet. Harmarken däremot liten betydelse för friluftslivet, naturvården och den lokalabefolkningens trivsel och dessutom mycket starka ekonomiska,arbetsmarknadsmässiga och skogsvårdsmässiga skäl talar för kemisk bekämpningbör det finnas en möjlighet att erhålla dispens från förbudet. Dispensprövningen skall grundas på en samlad bedömning avett flertal Omständigheter. Enligt min mening är bäst lämpad attgöra denna bedömning. är en sektorsmyndighet och har intesamma möjlighet att göra en samlad bedömning av olika motstående intressen.Förslaget ger dessutom kommunerna ett starkt inflytande i fråga omdispensprövningen. Proposifionen utgör, herr talman, en lösning som på ettväl avvägt sätt tillgodoser de olika intressen vars synpunkter man måste beaktai den här frågan. Jag har redan uttalat min tillfredsställelse över attutskottet delar regeringens grunduppfattning om lövbekämpningsmedlensanvändning. Men jag beklagar att utskottsmajoriteten trots detta väljer enlösning som bl. a. innebär en betydande rättsosäkerhet. Jag övergår nu till att granska det socialdemokratiskaförslag som har blivit ett majoritetsförslag i utskottet. Socialdemokraterna säger i utskottsbetänkandet attregeringsförslagets dispensmöjligheter är vittgående och ger utrymme föralltför godtyckliga bedömningar. Om det är något förslag som ger utrymme föralltför godtyckliga bedömningar, så är det - hävdar jag - detsocialdemokratiska förslaget. Jag vill även bestrida utskottets påstående attkommunernas möjlighet att förbjuda spridning ger en bättre och säkrareplanering beträffande såväl miljö- och rekreationsfrågorna som skogsbruket.Även om kommunens ställningstagande avses komma till uttryck i en långsiktigplan finns det möjligheter att när som helst ändra denna plan, antingen så attförbudet utvidgas, eller så att det inskränks. Detta kan tänkas ske exempelvisnär de politiska maktförhållandena inom kommunen ändras eller när kommunenutsätts för påverkan av intressen som har betydelse för kommunens utveckling. Någongaranti finns därför inte för att kommunens ställningstagande i fråga omlövslybekämpningsmedlens användning skall stå sig . Jag villi stället hävda att en länsstyrelseprövning enligt regeringens förslag skaparbetydligt bättre och stabilare förutsättningar när det gäller att planera förskogsmarkens vård och utnyttjande. En annan brist i det socialdemokratiska förslaget är detförhållandet att kommunens beslut inte kan överklagas av den som på grund avdetta kommunala beslut inte får använda sig av kemisk lövslybekämpning. Dettakan leda till att skogsägarna i olika kommuner kommer att behandlas uppenbartolika trots att förhållandena är likartade. Enligt min mening är dettabetänkligt inte minst ur rättssäkerhetssynpunkt. Det gäller i lika hög Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark grad detmoderata förslaget. Socialdemokraterna och har ju här samma grundför samma vetorätt. Det är lika rättsosäkert. Jag vill även peka på att utskottets förslag ligger ilinje med utredningens förslag, att kommunfullmäktige skall kunna förbjudaspridning av bekämpningsmedel över skogsmark som är känslig från miljövårds-och friluftslivssynpunkt. I sitt remissvar ställde sig Kommunförbundettveksamt till det förslaget. Enligt Kommunförbundets mening innebär utredningsförslagetatt kommunerna får axla ett utrednings-, planerings- och informationsansvar,vars omfattning är svår att överblicka. Mot bakgrund av vad förbundet anfört ärdet ovisst om kommunerna verkligen önskar ta på sig det beslutsansvar somutskottet vill ålägga dem. I det här sammanhanget bör också påpekas att skildakommuner har olika förutsättningar i fråga om tekniska och andra resurser närdet gäller att ta på sig detta ansvar. En lösning i enlighet med de avutskottet angivna riktlinjerna kan också ses som ett försök att befria regeringoch riksdag från beslutsansvaret i en svår och besvärlig fråga. I stället kanman bekvämt gömma sig bakom kommunala förtroendemän. Jag anser i likhet med att det äranmärkningsvärt att socialdemokraterna inte har presenterat något lagförslag iutskottsmajoritetens förslag. Om nu socialdemokraterna vill att skogsbruketskall få fasta riktlinjer att rätta sig efter och att det nu bör fattas beslutom den fortsatta bekämpningsmedelsanvändningen inom skogsbruket, hade det varitnaturligt att också ta fram ett förslag till en lag som hadekunnat ta ställning till. Något klart alternativ till regeringens lagförslag haralltså inte lagts fram. Utskottsmajoriteten har nöjt sig med att ange vissariktlinjer för en sådan lag och föreslå att begär att regeringenlåter utarbeta ett nytt lagförslag på grundval av de riktlinjer som utskottetanger. Jag finner detta förfarande märkligt. som utskottsmajoritetenuttalar sig för att frågan bör avgöras , underlåter utskottet att framläggaett underlag som möjliggör ett definitivt beslut enligt den av utskottetförordade modellen. I stället föreslås att den tillfälliga förbudslagenförlängs till , i avvaktan på att ett nyttförslag skall föreläggas . Det är naturligtvis orimligt att regeringen skall varatvungen att framlägga en proposition som den inte själv ställer sig bakom.Riksdagen kan ju själv besluta om lagen och låta utskottet utarbeta ochlagrådsbehandla ett sådant lagförslag. Låt mig också konstatera att enligt utskottsmajoritetensförslag skall, när det gäller skogsmark över vilken kommunen inte förbjuditspridning av bekämpningsmedel, kunna meddela dispens fråndet generella spridningsförbudet. Då inträffar det märkliga att trots den kritik somsocialdemokraterna riktat mot utformningen av regeringens dispensregler, harutskottet i fråga om de skogsvårdsmässiga omständigheter somskogsvårdsstyrelsen skall lägga till grund försin bedömning i dispensärenden anslutit sig till de riktlinjer som finns iregeringsförslaget som grund för dispensprövning. I det socialdemokratiska förslaget sägs det: För att sådandispens skall kunna lämnas "bör gälla dels att lövslybekämpning är nödvändig för att skogsvårdslagens krav i fråga om tryggandet av skogens återväxt" skall uppfyllas, dels att omständigheterna är sådana att mekanisk röjning inte rimligen kan komma i fråga.- Vad som är rimligt från skogsvårdssyn punkt får bestämmas på grundval av en samlad bedömning av alla för det enskilda fallet betydelsefulla omständigheter." Det gäller bl. "det geografiska läget, skogsmarkens beskaffenhet, beståndssammansättningen, terrängförhållandena" samt "tillgången på arbetskraft som kan utföra röjning med mekaniska metoder". - Detta är, ärade kammarledamöter, en nästan ordagrann återgivning av propositionstexten. Utskottsmajoriteten har således efter att ha kritiserat deav mig föreslagna dispensgrunderna ändå godtagit dem i allt väsentligt. Dettatycker jag naturligtvis är tillfredsställande men inkonsekvent. Detstärker mig också i övertygelsen att utskottsmajoritetens kritik avregeringsförslaget inte är särskilt väl genomtänkt. Jag konstaterar också att i utskottsmajoritetens förslaghar möjligheten till individuell behandling av enskilda träd tagits bort. Inomdetta område pågår en mycket intressant utvecklingsverksamhet, där mankombinerar mekanisk röjning med kemisk behandling av stubbarna och där manalltså inte får en besprutning av markvegetationen. När man vill förbjuda ävendetta, då är det inte sakskäl man använder. Mina invändningar mot moderata samlingspartiets förslagsammanfaller fill stor del med de invändningar jag har redovisat motsocialdemokraternas förslag. har ju som bekant lagt fram ettmotionsyrkande och en reservation som sammanfaller med de förslag utredningenursprungligen lade fram, dock med en motivering som andas en långt mindre gradav restriktivitet. i står här och argumenterar som omhan vore helt oklar över vad det moderata förslaget innebär, nämligen kommunaltveto i långa stycken. En väsentlig invändning mot detta utredningens förslag,som också kom fram i remissyttrandena, är att kommunfullmäktiges beslut om attundanta vissa områden från kemisk bekämpning kan överklagas enbart genomkommunalbesvär. Konsekvenserna av detta har jag redogjort för i minkritik av det socialdemokratiska förslaget. Men jag är minst sagt häpen överatt ogenerat och hänsynslöst angriper socialdemokraterna närhan är lika medskyldig genom sitt förslag. brukar ju hävda att de slår vakt omrättssäkerheten för enskilda medborgare. Här bortser man alltså från detta ochdärmed också från remisskritiken på denna punkt. Medborgarna får enligtmoderaterna finna sig i ett kommunfullmäktigebeslut, trots att medborgarna kanbehandlas olika i olika kommuner - även om de står på samma grundval. Som jag sagt kan jag inte komma framtill annat än att det förslag som lagts i propositionen innebär den bästaavvägningen Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark