prot · G50913 · 1981-12-31 00:00:00 — Frågan om kostnadsansvaret för undersökningav fornlämningar enligt 9 § fornminneslagen har varit föremål för övervägandenvid olika tillfällen under 1960-och 1970-talen. Sålunda hade kulturutskottet att ta ställning till i åtta motioner framförda yrkanden som gick ut påatt man helt eller delvis skulle låta staten överta kostnadsansvaret för deöverkostnader som var föranledda av att det fanns fornlämningar vidbyggnadsplatserna. Utskottet framhöll dä att fornlämningarna är en mycketviktig del av det svenska kulturarvet och alt någon försämring av det skydd somde f. n. åtnjuter inte kan komma i fråga. I det sammanhanget påpekade utskottetockså att huvudregeln om kostnadsansvaret i 9 S inte bara har en rent Kostnadsansvaret för arkeologiska utgrävningar i sambandmed byggnation ekonomiskinnebörd utan också ingår i själva skyddssystemel, så till vida att den åsyftaratt främja en omsorgsfull planering som lar sikte på alt undvika arbeten somberör fasta fornlämningar. Fjolårets motionsflod föranledde dock kulturutskottet atluttala alt det fanns anledning att se över möjlighetema att underlätta förarbetsföretag att finansiera de undersökningar och eventuella åtgårder i övrigtsom det här är frågan om. Därför, sade utskottet, borde den översyn somutskottet förordade präglas av en strävan alt väga de olika intressena motvarandra. Utskottet hemställde därför alt hos regeringen skullebegära en översyn av de här reglerna, och det blev sedermera beslut. Utskottet har inte på någon punkt ändrat mening i den hårfrågan. Vi delar motionärernas uppfattning om önskvärdheten av att den begärdaöversynen påskyndas, men vi har inte kunnat tillstyrka med hänvisning till atl vad som begärs i motionen mer ellermindre föregriper den översyn som vi hemställt om. Av den anledningen föreslårvi alltså atl avslå motionen. Jag vill ytterligare betona att vi inte på någon punkt haravvikit från vår uppfattning . Vi anser alt detta är en fråga avmyckel stor betydelse och att översynen bör företas skyndsamt så all vi kan fåhela frågan belyst från olika aspekter. Jag ber med detta alt få yrka bifall tillkulturutskottets hemställan i belänkande nr 2. 33STEN (): Jag har förståelse för de synpunkter avseendemotionsyrkandet som kulturutskottets vice ordförande har anfört. Låt mig ändåsäga att del är en markering till förmån för att man skall observera de totalasamhällsekonomiska kostnaderna i det här sammanhanget, inte minst mot bakgrundav dagens statsfinansiella situation. jag myckel glad över den tydliga markering somKarl-Eric gör. och jag hoppas att lar intryckav både fjolårets debatt och den debatt vi nu har haft. så att man verkligenpåskyndar ett förslag till . Det är i högsta grad angeläget att detkommer ett sådant. Överläggningen var härmed avslutad. 1981/82:3 om märkning av vissa kulturföremål Utskottets hemställan bifölls. 17 § Fortsatt fysisk riksplanering, m. m. Föredrogs civilutskoitetsbetänkande /82:1 om fortsatt fysisk riksplanering (prop. 1980/81:183) ochtillållighetsprövning av viss industriell verksamhet m. m. 34 (): I civiluiskotlels betänkande nr 1 behandlas endel frågor som är kvar när del gäller proposition 183. Departementschefen harredogjort för vissa utgångspunkter för markhushållningsfrågor rörande inhemskaenergiresurser, vissa industrifrågor, utnyttjande av havsresurser samt vissaövergripande strukturfrågor rörande anläggningar för transporter ochenergidistribution samt tätortsutvecklingen. Utskottet konstaterar- eftersomdel i propositionen inte framställs något krav på ställningstagande frånriksdagens sida - att del här är frågor som faller inom regeringensansvarsområde. Därför har utskottet inte gått in på en diskussion avsakfrågorna utan föreslår att propositionen i den inte tidigare behandladedelen skall låggas till handlingarna. Dessutom behandlas ett antal andra frågor som haranknytning till fysisk riksplanering, och jag tänkte i det här inlägget gå inpå den reservation som vi cenlerledamöler i utskottet har avgivit. Den gälleravsnittet 3:5 i belänkandet. Där behandlas en motion som väckts av MärtaFredrikson och mig. i vilken vi föreslår att man vid överarbetningen av 136 a S byggnadslagen skall ta med också uranhanteringen i alla dess led. Anledningen till att viväckt motionen är att del har skett ett arbete där det utformats förslag lillförändringar i 136 a S. Speciellt har det dä gällt den administrativahanteringen, och det har också föreslagits att det konimunala vetot skallförsvinna när det gäller hushållningen med energi och hushållningen medträfiberråvara. Den frågan återkommer sedan, och vi har i och för sig ingentingatl erinra mot atl man gör en renodling av 136 a S byggnadslagen till att avse frågor som i en striktare bemärkelse har all göra medhushållningen med mark och vatten. I den översyn som redovisats i Ds Bo 1980:2 har man intebehandlat frågan om en förändring när det gäller vilka speciella typer avindustrier som skulle ha tillstånd och dår det kommunala tillstyrkandet avanläggningen är en förutsättning för bifall. Vi har därför föreslagit alt man idet fortsatta arbetet även skall se på den delen av lagstiftningen. Eftersomdet är så atl man måste ha en prövning när det gäller alt byggaen atomkraflan-läggning och även en anläggning för att upparbeta utbräntbränsle tycker vi det är logiskt atl man också tar med frågan om brytning avuran - alltså möjligheterna alt få bränsle till ett atomkraftverk - och vidareför in frågan om den slutliga förvaringen. Regeringen har hitintills tillämpat bestämmelserna pä delsätt som vi nu föreslår skall bli lagfäst. Därför menar vi att det borde havarit möjligt för att redan nu - eftersom regeringens handlande, dåden tagit på sig prövningen av de här anläggningarna, trots alt det inte stårdirekt inskrivet i Fortsatt fysisk riksplanering, m. m. Fortsatt fysisk riksplanering, m. m. lagen att regeringen skall pröva dessa frågor - göra ettuttalande om att regeringen i samband med utarbetandet av en proposition omrevision av 136 a § också skall revidera den förteckning som finns i en avparagraferna i lagen. Utskottet har inte velat gä med pä detta utan hänvisartill atl man vill avvakta den revision som det finns underlag utarbetat för. Jag vill som talesman för oss reservanter yrka bifall tillreservation 2 och i övrigt bifall till utskottets hemställan. 35 (); Såväl i samband med riksdagsbehandlingen ivåras av proposition 1980/81:183 som vid behandlingen av de frågor som berörs idagens betänkande har det klart understrukits att de ställningstaganden som nugörs inte innebär någon förändring av de gällande riktlinjerna för denfysiska riksplaneringen och inte heller föregripande av några kommande beslut. Vihar också varit överens om att vi i de frågor som hör samman med kommandebeslut bör skjuta på ställningstagandet till de tillfällen när vi får konkretaförslag. Vi har varit överens om atl den fråga som berörs i reservationen nr 2och som utskottets ordförande har belyst hör till den kategorin, ochdärför tänker jag i milt inlägg inte gå in på den. Jag skall i stället ta upp ett förslag som har väckts iden socialdemokratiska motionen 2176, där vi föreslår ett ställningstaganderedan nu. dels därför att vi anser alt det är en viktig och brådskande fråga,dels därför vi anser att detta inte är en fråga som hör samman med kommandebeslut utan som kan och bör avgöras , eftersom det rör sig om enkomplettering på ett redan väl etablerat område inom den fysiskariksplaneringen. Del gäller hur energihushållningsfrågor av nationellt intresseskall beaktas i den kommunala planeringen, särskilt i samband med utvecklingenav lätortsstruktu-ren. Det framförs i propositionen att det är angelägel atl finnaformer för hur olika statliga intressen skall kunna tillgodoses i den kommunalaplaneringen. Den fysiska riksplaneringen anvisar vägar för det när det gällerhushållningen med mark och vatten, och det ansvariga statsrådet säger ipropositionen att det vore lämpligt att med samma arbetssätt ge kommunernaförbättrade möjligheter att utifrån kommunala överväganden vidareutveckla enortsstruktur som också beaktar statliga intressen vad gäller regional-,sysselsättnings- och trafikpolitik. Vårt förslag i motionen 2176 innebär att ocksåenergihushållningsfrågor av nationellt intresse bör kunna hävdas på samma sätti den kommunala planeringen och också redovisas i den kommande översiktligaplaneringen. Vi har framför allt två skäl för atl föreslå det. För det första; har efter folkomröstningenfattat beslut om den framtida energipolitiken vilket förutsätter omedelbara ochmycket omfattande insatser. De mål som har lagts fast år mycket ambitiösa. Vimåste därför utan dröjsmål utnyttja varje tillfälle alt i praktisk handlingomsätta uppgiften att hushålla bättre med energi och utveckla nya former förenergiförsörjningen. Den.roJl.som framför allt vårt höga oljeberoende spelar för denekonomiska krisen och för våra möjligheter att bekämpa krisen förstärker kravetpå snabba och målmedvetna insatser. Många av de faktorer som påverkarenergihushållningen är till sin natur sådana att förändringen tar tid. Detgäller inte minst möjligheterna att genom den kommunala planeringen och denstrukturella utvecklingen förbättra energihushållningen. står detklart atl det finns ett väldigt nära samband mellan utvecklingen avortsstrukluren och energihushållningen. Kommunernas och de berörda statligaorganens insatser på det området är därför myckel viktiga. Vi har därför ingentid att förlora, utan vi bör inleda insatserna . För del andra är riktlinjerna för den fysiskariksplaneringen, liksom t. ex. den nu gällande plan- ochbyggnadslagstiftningen, litet pä det här området. Det har vipåpekat vid många tillfällen. De beaktar helt enkelt inteenergihushållningsfrågorna på det sätt som ter sig bäde naturligt ochnödvändigt. Det är inget märkligt med det, eftersom de är tillkomna före deenergipolitiska beslut som gäller. Därför betraktar vi vårt förslag imotionen 2176 som en högst naturlig och okontroversiell komplettering avgällande riktlinjer, en komplettering som alla borde finna del naturligt attansluta sig lill. Det enda som vi, herr talman, finner märkligt är attutskottsmajoriteten inte har funnit det självklart atl ansluta sig till vårtförslag. Det här förhållandet skulle ju kunna tolkas som ett negativtställningstagande, om följer majoritetens förslag, och det innebärunder alla förhållanden en onödig försening. Jag yrkar bifall till den socialdemokratiskareservationen nr 1 och i övrigt till civilutskottets hemställan i dessbetänkande 1981/82:1. Fortsatt fysisk riksplanering, m. m. 36TORE (vpk): De kommunala handlingsprogrammen ochkommunernas arbete med den fysiska riksplaneringen utgör också fortsättningsvisen nödvändig grund för att klargöra vilka krav på mark- och vattenresurser somkan sägas vara av riksintresse och hur dessa skall beaktas. Växelspelet mellankommunal planering och sfatiiga riktlinjer är en ständigt pågående process, sompåverkas av administrativa och politiska beslut i kommunerna, regionerna ochhela landet. Det är därför av stor betydelse vilka resurser som kanställas lill kommunernas, länsstyrelsernas och vissa centrala verks förfogandeför det fortsatta arbetet med fysisk riksplanering. Som framgår av den propositionsom ligger till grund för del betänkande vi nu behandlar och av vad somredovisats i med mark och vatten2. finns det en rad mycket viktiga uppgifter, inte minst för kommunerna, då detgäller den fortsatta riksplaneringen. Även det som i propositionen redovisas som nyahushållningsfrågor, liksom markanvändningsfrågor vid utnyttjande av inhemskaenergiresurser, anläggningar för transporter och energidistribution samt inteminst den s. k. tätortsstrukturen, motiverar ökade insatser som kräverresurser. Den borgerliga riksdagsmajoritetens beslut att avveckla statsbidragettill över- Fortsattfysisk riksplanering, m. m. siklligplanering försämrar emellertid möjligheterna till sådana ökade insatser. kommunisterna framhöll redan i enpartimotion med anledning av ett s. k. besparingsförslag om avveckling avbidrag till översiktlig planering atl delta med hånsyn till kvarstående ochkommande behov hos kommunerna inte kunde accepteras. Vi framhöll atl kommunernasmedverkan i den fysiska riksplaneringen alltjämt är så viktig atl den inte fårförsvåras genom att man tar bort de bidragsmöjligheter som finns. Dåvarande statsrådet anförde i propositionen med delnämnda förslaget att anslaget i huvudsak var avsett för stöd till sådankommunal översiktlig planering som hängersamman med den fysiskariksplaneringen. Med hänsyn till att sådana frågor i allmänhet torde kunnabehandlas inom ramen för kommunernas fortlöpande planeringsverksamhet och medhänsyn lill behovet av atl begränsa de statliga utgifterna ansåg statsrådet dåatl anslaget borde minskas för att därefter upphöra. anfördes också, atl när det inom den fysiskariksplaneringen aktualiseras nya frågor som kräver kommunernas medverkan, fårbehovet av statligt stöd till den kommunala planeringen ånyo prövas. Sammastatsråd har sedan i proposition 183 redovisat en rad nya hushållningsfrågor meddirekt anknytning till kommunerna som enligt propositionen bör behandlas i denfysiska riksplaneringen. Del gäller främst markanvändningsfrågor i samband medenergihushållning och nya energikällor men oqkså andra viktiga frågor somkräver kommunernas aktiva medverkan. Detta motiverar ett återinförande avbidrag till översiktlig planering av minst samma storleksordning som tidigare,dvs. 3 milj. kr. Den fortsatta riksplaneringens inriktning, dädet gäller de olika områden som tagits upp i om hushållning med mark och vatten och remissvaren lill den rapporten,visar på betydelsen och nödvändigheten av ökade insatser och samordning mellankommuner, lånsstyrelser och statliga ämbetsverk. Framför allt måste problemenmed energiplaneringen och samhällets energipolitik uppmärksammas, bl. a. motbakgrund av kommunernas ansvar för energiförsörjningen och lagen om kommunalenergiplanering. Samordningen mellan energipolitik och övrigsamhällsplanering och samarbetet med och mellan kommunerna är särskiltbetydelsefullt. Som ett led i en bättre samordning beträffande energifrågorna iden fysiska riksplaneringen har vi därför föreslagit att bör uttalaatt planverket och ett blivande energidepartement eller energiverk - vilket detnu blir -tillsammans med statliga länsorgan bör etablera ett fast ochorganiserat samarbete. Jag vill sedan göra ett par kommentarer tillandra motioner som behandlas i detta betänkande. Frågan om den kommunala vetorätten, som behandlas i enpromemoria som utarbetades av och som var ute på enremissomgång , ger verkligen anledning till oro. I promemorian,som kom som ett slags tillägg lill betänkandet om ny plan- och bygglag,föreslås vissa inskränkningari den kommunala vetorätten jämfört med nu gällande lag. Utan att nu gå in idetalj på förslagen-del blir tillfälle att återkomma till det-kan det sågas atlett genomförande av dessa förslag skulle innebära inskränkningar i dennuvarande kommunala beslutanderätten som vi kommunisternainte kan acceptera. Alla inskränkningar av det konimunala vetot måstemotverkas, och man bör i stället verka för att förstärka delta och skapa störreklarhet i den svårgenomträngliga och oklara lagtexten. Det bör bl. a. klartframgå atl. utöver exempelvis etableringar av atomkraftverk, störrekolkraftverk, aluminiumsmältverk, pappersmassefabriker m. m.. kommunerna skallha oinskränkt inflytande över verksamheter och anläggningar som gifllagring.förvaring av atomavfall och uranbrytning. kommunisterna strävar efter att stärka delarbetande folkets inflytande över sina livsvillkor, såväl i arbetslivet som iden omgivande miljön. Men det förutsätter ett decentraliserat beslutsfattandeoch en lagstiftning som tar sin utgångspunkt i människan som en förnuftig ochansvarstagande varelse. Att lagstifta bort och försvaga delar av kommunernassjälvbestämmande, som bl. a. ivrat för. år att öka människornasmaktlöshet, och del bidrar lill all sprida passivitet och likgiltighet införsamhällets utveckling. Jag vill därför i detta sammanhang liksom tidigareunderstryka alt en ny lagstiftning på delta område entydigt måste garanterakommunerna möjlighet all säga nej till varje slag av hålsofarlig ochmiljöförstörande anläggning eller verksamhet. Jag yrkar bifall till vpk-molionen 2178. Vpk-gruppenstöder också reservationerna till förevarande betänkande. Fortsatt fysisk riksplanering, m. m. 37KJELL (): Jag vill göra två kommentarer. Först beträffande avsnittet 3.7 Bidrag för översiktligplanering; Jag kan instämma i att detta anslag har haft betydelse under den tiddå kommunerna haft en program- och planeringsperiod. Men avsikten harnaturligtvis aldrig varit alt del skulle vara ett permanent bidrag som användstill vissa insatser inom den kommunala planeringen. Därför har vi redantidigare i beslutat att delta bidrag, som på slutet utgick med 3milj. kr., inte längre skall finnas att tillgå. Jag vill också nämna atl det under de härperioderna har förekommit förhandlingar mellan stat och kommun. Vi har fåttkraftigt ökade kommunala skatteutjämningsbidrag. vilket naturligtvis ocksåskall las med vid avvägningen mellan det staten svarar för och det kommunernasvarar för. är det fysiska riksplaneringsarbetel inne på något lugnare, ivarje fall mindre omfattande, avsnitt ån dem vi har hållit på med under störredelen av 1970-lalel. De nuvarande uppgifterna ingår mer som en normal del av enkommuns planeringsarbete. När det gäller avsnillet 3.4. planering avlätortsstrukturen, skulle jag för atl yrka avslag på socialdemokraternasreservation kunna använda Fortsättfysisk riksplanering, m. m. Dahlsargument mot reservation. Precis som jag konstaterade i mittförsta inlägg sade hela utskottet gemensamt att vi inte har funnit anledningatt föreslå något ställningstagande i sakfrågorna och attpropositionen skulle läggas lill handlingarna. Det som har direkt anknytningtill propositionen är just avsnitten 3.1, 3.2, 3.3 och 3.4, medan däremotavsnitten om vetorätt, översiktlig planering osv. är mera friseglandefrågor. Då är det fel att, som sägs i reservationen, det här skulle kunna tassom en markering av att energifrågorna inte är lika viktiga. Reservationenavviker endast med två meningar från det som utskottsmajorileten skriver. Det är inte alls på det sättet. Det är de facto så, att vihar antagit en lagstiftning om energiplanering. Dessutom pågår arbetetmed en reform av byggnadslagstiftningen - dvs. Del innebär att viinte kan finna något motiv för ett sådant riksdagsbeslut som det som föreslås iden socialdemokratiska reservationen. Det får alltså ingen verkan. Det måste iså fall på något sätt följas upp med specialåtgärder. Beträffande detta harutskottet i olika sammanhang sagt att man vill avvakta det förslag till reformav byggnadslagstiftningen som väntas under nästkommande år. Samma argumentering kan jag också använda gentemot detyrkande som har tagits upp från vpk:s sida, nämligen att man skulle haspeciella regler just för samarbetet på myndighetsnivå. I övrigt menar vi att de synpunkter som har anförtsegentligen är tillgodosedda genom det arbete som har gjorts under de senasteriksmötena, då vi både har antagit två stycken omfattande propositioner omenergipolitiken och dessutom har infört bestämmelser om energiplanering. 38BIRGITTA (); Som jag anförde i mitt första inläggbetraktar inte vi den här frågan som en fråga vi måste vänta med till enkommande sakbehandling utan som en närmast naturlig komplettering på ett områdesom redan är väl etablerat inom den fysiska riksplaneringen och som även läcksin väl i propositionen. I det avsnitt i propositionen som just handlar omlätortsstrukturen säger det ansvariga statsrådet: "Den kommunalaplaneringen av tätortsstrukturen måste dock självfallet beakta vissaövergripande mål och riksintressen av olika slag." Litetlängre ner anför han vidare; "Det ökade behovet av att hushålla med energi medförbl. a. att kommunerna i sin planering från denna utgångspunkt måste övervägalokaliseringen av bostäder och arbetsplatser och frågor om trafikförsörjningen.Varje kommun måste beakta sina speciella förutsättningar i fråga om energi- ochtransportförsörjningen när den tar ställning till lokaliseringen av nyabostadsområden och nya arbetsplatser." Vi finner det då märkligt att man inte litet längre fram ipropositionen nämner energifrågorna bland dem som skall beaktas särskilt utanendast tar upp regional-, sysselsättnings- och trafikpolitiken. Vimenar alt del borde vara självklart att till de frågor som bör beaktas ocksåföra energihushållningsfrågorna. Det är inte ett ställningstagande vi behövervänta med. Risken med att vänta är att vi förlorar dyrbar tid i arbetet, ettarbete som vi vet är tidskrävande innan del ger resultat. 39 (vpk); På samma sätt som och vill ha ställningstaganden från på sådant vis som redovisasi resp. reservationer - reservationer som vi från vpk-gruppen för övrigt äröverens om och stöder - på samma sätt anser vi del angeläget alt vi fårställningstaganden från lill de yrkanden vi för fram i vår motion,och som vi anser vara synnerligen angelägna. avvisar vpk-förslaget om fortsatta bidragtill kommunerna då det gäller den fysiska riksplaneringen, bl. a. medhånvisning till atl kommunerna har fått ökade skatteutjämningsbidrag. Men delkan väl inte vara eller någon annan av kammarens ledamöterobekant att det vid praktiskt tagel varje större reform eller åtgärd som harklara beröringspunkter mellan stat och kommun har skett ensuccessiv övervältring på kommunerna av tidigare statliga utgifter. Den somlitet grand har studerat den näst senaste och den senaste propositionen som denborgerliga regeringen har lagt fram kan på punkt efter punkt räkna fram ochkonstatera att de förslag regeringen där ställer kommer att medföra ökadekostnader för kommunerna. Vad jag med detta vill ha sagt är att del sker och harskett en sådan övervältring på kommunerna att det har ökat problemen förkommunernas ekonomi och för skattebetalarna. Därför är det angelägel alt manbibehåller eller återinför sådana bidrag som är väsentliga då del gällerkommunernas planeringsarbete med anknytning till den fysiska riksplaneringen -kanske framför allt det har nämnt och det vi har understrukit ivår motion, nämligen det som har anknytning lill energifrågorna och energihushållningen. Fortsatt fysisk riksplanering, m. m. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med 162 röster mot 157 förreservation 1 av Per m. fl. Utskottets hemställan bifölls med303 röster mot 16 för motion 1980/ 81:2178 av m. fl. Utskottets hemställan bifölls med 243 röster mot 76 förreservation 2 av m. fl. Utskottets hemställan bifölls med 301 röster mot 17 förmotion 1980/ 81:2178 av m. fl. i motsvarande del. Utskottets hemställan bifölls. 18 § Anmäldes och bordlades Propositionerna 1981/82:28om ändringar i rättshjälpslagen (1972:429), m. m. 1981/82:43 om ändring ibrottsbalken (åtalsregler vid misshandel) 1981/82:44 med förslag till lag omspridning av bekämpningsmedel över skogsmark 1981/82:49 om ändring i utsökningsbalken 19 § Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1981/82:63 av () till justitieministern omåtgärder för att förhindra viss aktiebolagsbildning: i Sunnemed ett 65-tal anställda begärdes i konkurs. Företagettillverkar sorterings- och justeringsverk för sågverk. EVE-maskiner ProduktionsAB bildades genom en utbrytning från iMariannelund och omfattar endast produktionen vid företaget. Maskiner ochlokaler tillhör det ursprungliga företaget . Av den påbörjade konkursutredningen framgår attEVE-maskiner helt saknar tillgångar. Det blir alltså samhälletsom via lönegarantin får svara för de anställdas lönefordringar. Jag villdärför till justitieministern ställa följande fråga: Vill justitieministern medverka till sådan lagändring atlkonstruktionen med bildande av produktionsbolag, där lokaler, maskinpark och iövrigt alla fasta tillgångar fortfarande tillhör det ursprungliga bolaget,förhindras?