prot · G509125 · 1981-12-31 00:00:00 — Även i denna fråga kan vi hänvisa till 1975års riksdagsbeslut om införande av obligatorisk insamling av pappersavfall frånhushållen. Det gavs även hären femårig tidsperiod, under vilken insamlingen avhushållspapper skulle vara genomförd i hela landet. Genom att man från regeringens sida inte heller här följtupp riksdagsbeslut i fråga om insamling av hushållspapper gårpappersbruken miste om en ansenlig del råvara. Pappersbruken har med anledningav tidigare beslut byggt ut kapaciteten för att kunna mottaga denmängd av returpapper som man ansåg att ett kommunalt insamlingsmonopol skullekunna inbringa. Det måste anses vara ett stort resursslöseri att inte tatill vara och återanvända en större del av hushållens och industrinspappersavfall, utan i A vfallshantering och återvinning A vfallshantering och återvinning stället belasta våra soptippar och låta pappers-och massaindustrin importera pappersavfall som råvarutillskott, I den socialdemokratiska motionen 1921, vilken vi följtupp i vår andra reservation i utskottsbetänkandet, har vi föreslagit attregeringen skall uppta överläggningar med kommunerna,insamlingsföretagen och pappersbruken, så att den obligatoriska insamlingen avpapper med det snaraste kan införas i alla landets kommuner. Regeringen borde också kunna medverka till att klara utprissättningen för det till pappersindustrin inlevererade papperet, så attkostnaderna för uppsamlingen inte onödigtvis drabbar kommunerna. Det kan knappast anses tillfredsställande att, såsomutskottsmajoriteten hänvisar till, frågan om insamlingsmonopolet är föremål förövervägande i och att därför motion 1921 kan lämnas utanåtgärd. Den här frågan har övervägts både års riksdagsbeslut ochefteråt. Eftersom man inte klarat av att uppfylla tidigare riksdagsbeslut görman det enkelt för sig genom att hänvisa till att frågan övervägs. Det ärtydligen ett bra sätt för regeringen - när man inte vill handla i frågor, dåhänvisar man till att ärendena övervägs i departementet. Återvinning av avfall av olika slag är ett sparande avinhemska resurser och medför minskad import. Därför är det angeläget att manmed det snaraste vidtar de åtgärder som innebär ett sparande när det gälleråtråvärda varor eller i varje fall ett bättre utnyttjande av våraindustriresurser till ökad kapacitet, men också, som vi framhåller ireservation 1, en från miljösynpunkt tryggare miljö. Därför vill jag, herr talman, beträffande momenten 1 och 9i jordbruksutskottets betänkande nr 24 yrka bifall till de bådasocialdemokratiska reservationerna och i övrigt bifall till utskottetshemställan. Under detta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 41PER (vpk): I betänkandet nr 24 från jordbruksutskottetbesvaras ett flertal motioner som tar upp avfallshantering och återvinning avråvaror ur avfall. Bland dessa motioner finns tre från vpk. Jag skallväsentligen uppehålla mig vid dessa och då ta upp dem i den rubrikordning somutskottet använder i sin skrivning. Men först några allmänna synpunkter påavfalls- och återvinningsfrågorna. På s. 2 och 3 i utskottsbetänkandet återges kärnan i 1975års riksdagsbeslut om återvinning och omhändertagande av avfall. Jag vill redannu säga att det är en mycket bra text, som vi från vpk kan ställa oss bakom.Problemet är bara att de vackra skrivningarna inte fått önskvärt genomslag iden oss omgivande materiella verkligheten. beslut var ettprincipbeslut och anger inriktningen för det fortsatta handlandet. Det äremellertid bra att det ändå finns av godtagna principer som går i denriktning vi har motionerat om. Våra motionskrav ryms väl inom den angivnaprincipiella ramen för samhällets handlande i fråga om avfallshanteringoch återvinning av råvaror. - Med detta konstaterande övergår jag till attbehandla utskottets svar på motionerna rubrikvis och börjar då med detmiljöfarliga avfallet. Mitt hemlän, län, blev ju den region som fick påtasig uppgiften att hysa för behandling av miljöfarligt avfallfrån hela landet. Lokaliseringen har fastlagts av regeringen mot den lokalabefolkningens mycket bestämda protester. Det ansvariga statsrådet, jordbruksministern,har mycket påtagligt fått uppleva det lokala motståndet mot lokaliseringen tillNorrtorp i Kumla kommun söder om , Motståndet har varit tvärpolitiskt ochsålunda också kommit från jordbruksministerns eget parti. har emellertidfrågan gått så långt att det har blivit nödvändigt att acceptera denlokalisering som regeringen bestämt sig för. Då gäller det att göra det bästaav den situation som råder och ställa krav på en säker hantering både för demsom kommer att arbeta inom anläggningen och för den befolkning som bor runtomkring den. För att en sådan strävan skall bli så trovärdig sommöjligt är det nödvändigt att den lokala befolkningen och miljöorganisationernahålls underrättade om allt som händer i och kring anläggningen i ,Medel måste också tilldelas i för att hålla denkontrollpersonal som utlovats från regeringen, I vår motion 1044 tas ;sbehandlingsanläggning upp i motivtexten. Där sägs att det förekommit uppgifteri pressen om att det redan nu skulle finnas nya metoder för att avkloreraklorerade kolväten vid låg temperatur utan de risker som förbränning vid högtemperatur kan medföra, om det skulle bli störningar. Utskottet svarar här posifivtpå vad som sägs bl. a, i vår motion. Man säger att man har uppmärksammatuppgifterna om att det skulle finnas ny teknik för avklorering, men att dennatroligen ännu befinner sig på experimentstadiet och inte är etablerad. Mansäger vidare att frågan bevakas och att man kommer att följa utvecklingen. Meddetta besked från utskottet kan vi t, v. låta oss nöja på den punkten, I anslutning till en annan motion tar utskottet upp fråganom flyttning av ;s huvudkontor till Kumla, Den tas inte specifikt upp ivår motion, men jag har i annat sammanhang uttryckt som min mening att om SAKABflyttar sin tyngsta hantering till Kumla kommun och regionen tar på sig atthysa en anläggning som ingen annan kommun egentUgen vill ha, då är det rimligtatt Kumla kommun också får . Indirekt uttalar sig ocksåutskottet för att kontoret skall flyttas till Kumla, och det tycker jag är bra, I övrigt tycker jag att det är viktigt att frågan ombehandlingen av det miljöfarliga avfallet i landet äntligen får en lösning ochatt denna lösning blir miljömässigt fullt godtagbar. Det är helt enkeltnödvändigt att alla, kanske i onödan uppskrämda människor kan lugnas genom attden tilltänkta verksamheten i trots allt inte får de vådliga effekter sommånga har fruktat. Jag går såöver till rubriken tungmetaller i batterier m, m. Vi hartagit upp denna fråga i ett yrkande i motionen 1044, Vi har påyrkat 5 protokoll 1981/82:125-126 A vfallshantering och återvinning A vfallshantering och återvinning ett pantsystem som skulle kunna leda till att nästan allavådliga batterier skulle lämnas för destruktion eller återvinning. Utskottet ärnu liksom tidigare positivt inställt till åtgärder mot de vådliga batterierna,1 utskottsskrivningen ges en redovisning av läget. Det är bl, a, för att få ensådan årlig redovisning som vi återkommer med motionskrav av det här slagetvarje år, trots att utskottet som regel har ställt sig välvilligt. I årföreslår utskottet dessutom ett tillkännagivande till regeringen, och då fårjag väl låta mig nöja med detta, och jag förutsätter att dennaviktiga fråga noga följs av de ansvariga på området. Jag gårdärmed över till rubriken , producentens ansvar. Här besvaras motion 1044, yrkande 1 i, där vi kräver ettprogram för återvinning av material från avfall och skrot samt företräde förreturförpackningar för drycker framför engångsförpackningar, I motionen 1603yrkas på tillskapande av ett statligt återvinningsföretag, som skall verkaockså för att utveckla återvinningsteknik i samarbete med landets kommuner. Under denna rubrik ger utskottet en redovisning av läget.Man pekar på att det har investerats iavfallshanteringsanläggningar riksdagsbeslut i avfallsfrågan,och man förutser en investering av ytterligare 500 milj. kr, ,Man anmäler också att en utredning arbetar med att studera återvinningsekonominfrån ett samhällsekonomiskt betraktelsesätt. Det sistnämnda sättet att se på avfallsfrågan finner jagvara det enda naturliga. Ett snävt företagsekonomiskt betraktelsesätt kanaldrig ta hänsyn till helheten. En samlad syn på avfalls- ochåtervinningsfrågorna är helt nödvändig. Detta sätt att se är så mycket mernödvändigt när utskottet konstaterar att det kommer att gå sakta med att nåfram till en marknadsmässigt lönsam återvinning. Jag konstaterar medtillfredsställelse att utskottet bestämt står fast vid beslut i sinskrivning också och t, o. m, gör ett tillkännagivande tillregeringen om strävandena att förverkliga detta viktiga principbeslut. Däremotanser sig inte utskottet kunna tillstyrka yrkandena i motionerna 1044 och 1603utan avstyrker dessa. Här är jag självfallet av en annan mening än utskottetoch vidhåller motionskravet. Jag går så över till betänkandets sista rubrik .Återvinning av returpapper. I vår motion 325, som behandlar olika frågor påskogsindustrins område, tar vi i ett avsnitt upp frågan om återvinning avreturpapper. Vi utgår års riksdagsbeslut och konstaterar att denmålsättning som lades fast inte har uppnåtts och att läget är oklart.Vi konstaterar att det är bättre att återvinna fibrerna i returpapper än attelda upp dem. Vi säger i motionen att tidningspappersbruken under år 1979beräknade att de gjorde en energibesparing på 160 000 MWh genom att användareturpapper i stället för vedråvara, 1 motionen befarar vi att en del kommunereldar upp sitt returpapper i stället för att lämna det till återvinning. Viyrkar att regeringen gör en utvärdering av läget på området och redovisar denför . Utskottet svarar att frågan om insamling av returpapper f,n, bereds i . Denna beredning är en följd av hemställanfrån , i vilkenman kräver åtgärder för att säkra returpappersinsamlingen och därmed brukensbehov av råvara. Som jag ser det verkar det ju inte särskilt klokt att ha enutbyggd kapacitet att ta emot returpapper och sedan inte ha sett till att säkraråvarutillgången, när den egentligen finns och det bara gäller att organiseratillflödet, I utskottets skrivning framgår det också att det som befaras i vårmotion har fog för sig. Man säger att vissa kommuner motsatt sig att levererareturpapper till insamlingen med motivering att man vill använda papperet sombränsle i kommunala värmeanläggningar. Med hänvisning till att frågan är under övervägande ijordbruksdepartementet anser utskottet att vår motion inte skall föranledanågon ytterligare åtgärd. Vi menar nog ändå att det behövs en ytteriigarepåtryckning, och vi kommer därför att stödja reservation nr 2 iufskottsbefänkandef. Med det anförda yrkar jag bifall till motion1981/82:1044 yrkande 1 i och motion 1981/82:1603 under samma rubrik. Motion1981/ 82:325, yrkande 2 c anser jag tillgodosedd genom bifall till reservationnr 2, 42 (); Frågan om återvinning av avfall haraktualiserats vid ett flertal tillfällen. Denna fråga har stor betydelse idiskussionen om att ta till vara råvaror även ur avfall. Man har på olika planjobbat med återvinningsprocessen, och framsteg har gjorts. Inget är emellertidså bra att det inte kan bli bättre, och här krävs det ytterligare åtgärder. Återvinning som är ekonomiskt omöjlig kan bli lönsam ombara volymen blir större. Det är naturligt att intresset särskilt knyts tillsådana produkter som har ett förhållandevis högt värde, betraktat i relationtill de resurser som krävs för återvinningen. Någon litet mer värdefull råvarakan utgöra en stabil grund för mer omfattande återvinning. Klarar denna råvaraav att bära de fasta kostnaderna, kan återvinningen fungera även för de övrigaråvarorna, sådana som ger mindre ekonomiskt resultat vid återvinning men sömdet ändå är nödvändigt att övervinna. Tekniken brukar ju ofta komma bara lönsamheten finns där,men när det gäller något så reglerat som sophantering kan risken vara stor attden tekniska utvecklingen går långsammare än nödvändigt. Avfallshantering, och särskilt hantering av miljöfarligtavfall, kräver oundvikligen vissa föreskrifter och förbud. Men därmed är intesagt att de regler som finns är rätt utformade. Det kan inte uteslutas attnågon i gott syfte införd bestämmelse kan ha råkat bli utformad så att denframför allt är ett hinder för att kommuner eller enskilda företag skall kunnaeffektivisera avfallsätervinningen. Den som på en industri, på ett kontor eller hemma ihushållet hanterar varor och förpackningar som är miljöfarliga eller kanåtervinnas vet ofta inte om detta. Varor som är arbetsmiljörisker förses med varningstexterpå förpackningarna och med hanteringsföreskrifter. A vfallshantering och återvinning Motsvarande märkning av varor somär ofarliga att hantera på arbetsplatsen men som däremot utgör miljöriskereller nedskräpningsproblem är ovanlig. Om varor som är farliga för miljön mer allmänt försågs medpåskrift som utvisade detta skulle det ha tre viktiga fördelar, 1, Det skulleunderlätta hanteringen på arbetsplatserna och bidra till att förebygga onödigautsläpp och annan ovarsam hantering, 2, Kommunernastillsyn av miljöfarlig verksamhet skulle underlättas och kostnaderna skullekunna sänkas. Informationen är nu oftast så dålig att det går åt ett betydandearbete bara för att tillsammans med ett företag klarlägga vilka miljöfarligavaror som över huvud taget hanteras på företaget, 3, Företag,konsumenter och andra skulle i en del fall kunna stimuleras att välja mermiljövänliga alternativa produkter. På ett liknande sätt skulle det i många fall kunna varavärdefullt om förpackningar eller varor som kan återvinnas eller som av andraskäl bör samlas in separat försågs med påskrift om varans eller förpackningenslämpliga slutbehandling, 15 § lagen om hälso- och miljöfarliga varor finns redan bestämmelserom märkning av miljöfarliga produkter. Problemet tycks vara att dessalagbestämmelser har fått för liten praktisk betydelse i produktkontroll-och miljöskyddsarbetet, och jag har i motion 1041 till innevaranderiksmöte yrkat 1, att riksdagenhos regeringen anhåller om utredning angående undanröjande av hinder förekonomiskt fungerande återvinning, 2, att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angåendemärkning av vissa batterier och andra miljöfarliga varor, I betänkandet behandlas ett flertal motioner som också tarupp dessa frågor. Vi har från sida vid ett flertal tillfällenunder aktualiserat de yrkanden som vi nu återigen har framfört. Denhär gången ställer utskottet sig bakom våra yrkanden i motion 1041 och föreslåratt ger regeringen ett tillkännagivande på dessa punkter. Iutskottets betänkande föreslås tre tillkännagivanden. Det gäller för det första lokaliseringen av ;shuvudkontor. I motionen krävs att klart skall uttala sig för vardetta kontor skall ligga. Det är en fråga som inte direkt hör hemma påriksdagens bord. Vad vi från utskottets sida har sagt är att det är naturligtatt ;s huvudkontor ligger i anslutning till huvudanläggningen. För detandra föreslås från utskottets sida ett tillkännagivande till regeringen närdet gäller giftiga tungmetaller i batterier och andra kvicksilverhaltiga avfallöver huvud taget. För det tredje föreslår utskottet att regeringen ges tillkänna vad utskottet anfört om principerna för återvinning och producentensansvar i det avseendet. Vi har i två tidigare anföranden hört motiveringar förreservationerna och en del motioner. Jag må säga att reservanterna har dåligtpå fötterna. kommer inte med något tungt vägande argument för de bådareservationer som är fogade till detta utskottsbetänkande, I reservation 1 talas om mellanlagringen av miljöfarligtavfall. Man kräver att regeringen skall ingripa och ta upp överläggningar medkommunerna. Utskottsmajoriteten säger i denna fråga följande: "har meddelat kommunerna att företaget nu harkapacitet att ta hand om rhiljöfarligt avfall från kommuner som infört utvidgatkommunalt renhållningsmonopol. Utskottet finner för sin del angeläget att dekommuner som ännu ej infört utvidgat monopol när det gäller miljöfarligtavfall utnyttjar den möjlighet som sålunda öppnats för dem att lösa sinaproblem med det miljöfarliga avfallet och utgår från att så även kommer attske," Enligt uppgift ser med tillförsikt på möjligheternaatt ta emot miljöfarligt avfall för export eller lagring i avvaktan på att denplanerade centrala behandlingsanläggningen kan tas i drift. Exportmöjligheternaanses f, n, vara tillfredsställande. Detsamma gäller kapaciteten att lagrapumpbart miljöfarligt avfall. Även beträffande deponering av avfall i s, k,mellanlagringsstationer anser sig vara på god väg att uppnåtillfredsställande lösningar. Enligt kan därför kommuner som ännu inteinfört utvidgat kommunalt renhållningsmonopol i fråga om miljöfarligt avfallräkna med att tar hand om sådant avfall, därest kommunen fattar beslut omatt införa monopol enligt 4 § renhållningsförordningen. Den andra reservationen gäller återvinning av returpapper.Den springande punkten är att man från socialdemokrafisk sida vill haöverläggningar. Utskottsmajoriteten säger: "Med hänsyn till att frågan ompappersinsamlingen f, n, är föremål för överväganden i jordbruksdepartementetfinner utskottet icke erforderligt att vidtar någon ytterligareåtgärd med anledning av mofionerna," Det är alldeles uppenbart att jordbruksdepartementetarbetar med denna fråga, och dä behövs inte något tillkännagivande.Departementet söker redan lämpliga vägar för att de beslut som är fattade skallkunna verkställas, vilket i princip är det som socialdemokraterna önskar sig iden andra reservationen. Detta ger ytterligare belägg för att dessa båda reservationerinte har så mycket med sakfrågan att göra när det gäller att påskyndaverksamheten på detta område. Betänkandet är alltså ganska bra. Detsamma kansägas om det arbete som på detta område har utförts i regeringen ochregeringskansliet. Och de tre tillkännagivanden som vi i utskottet har kunnatenas om betyder också ett påskyndande av den verksamhet som pågår för att viskall få en så effektiv återvinning som möjligt när det gäller avfallshanteringen. Jag yrkar, herr talman, bifall till utskottets hemställani betänkande 24 i dess helhet och avslag på reservationerna och de motioner somdet här har vrkats bifall till. A vfallshantering och återvinning 43 HÅKANSTRÖMBERG (s) replik: Man kan fråga sig hur passiv regeringenskulle vara för att det skulle komma ett påpekande från har praktiskt A vfallshantering och återvinning taget inte gjort någonting åt dessa frågor pä , varesig när det gäller mellanlagringen av det miljöfarliga kemiska avfallet ellernär det gäller uppsamling av returpapper. Visserligen håller på att försökaordna mellanlagringsstationer för sådana kommuner som har kommunalt renhållningsmonopoläven på den kemiska sidan. Men det gäller bara vissa kommuner - lyckligtviskanske de stora kommunerna - och i stora delar av vårt land har man ännu intekunnat hitta möjligheter till mellanlagring. Regeringen måste på något sättbistå och andra myndigheter i försöken att lösa dessa frågor, så att mankan undvika att ha kemiskt avfall liggande, mycket okontrollerbart, ute påindustriområdena. Industrierna själva ber att få hjälp med att ta hand omavfallet, för de har inga sådana möjligheter . Det är samma sak när det gäller pappersavfallet, I dagtvingas industrin importera hushålls- och avfallspapper för att kunna täckabehovet och för att utnyttja den kapacitet som man- satte i gång att bygga förefter regeringsbeslut. Detta om något är frågor som vi verkligen börta itu med. Det är resurssparande att utnyttja avfallet, om det görs enuppsamling av papperet. Men det är framför allt ur miljöskyddssynpunktverkligen viktigt att vi börjar ta hand om det berg av giftigt kemiskt avfallsom finns ute i landet. 44ESSE () repUk; Jag vill säga till att närdet gäller just mellanlagringen citerade jag från utskottsbetänkandet, och dethar också haft möjlighet att ta del av. Men för säkerhets skullskall jag läsa det citatet ytterligare en gång: "har meddelatkommunerna att företaget nu har kapacitet att ta hand om miljöfarligt avfallfrån kommuner som infört utvidgat kommunalt renhållningsmonopol. Utskottetfinner för sin del angeläget att de kommuner som ännu ej infört utvidgatmonopol när det gäller miljöfarligt avfall utnyttjar den möjlighet som sålundaöppnats för dem att lösa sina problem med det miljöfarliga avfallet och utgårfrån att så även kommer att ske," Detta är ju besked nog om att man är på väg att klaraproblemen med det miljöfarliga avfallet och att man nu är beredd att ta emotdet som kommunerna erbjuder. Dessutom anser vi från utskottsrnajoriteten attkommunerna skall utnyttja den möjlighet som här finns. Problemet är alltså påväg att ordnas upp, i motsats till vad säger. När det gäller papperet är det bara att konstatera att detockså finns en lönsamhetsaspekt. Har pappersbruken råd att importera papper,vilket måste kosta en hel del, måste det också finnas möjligheter att sättasådana priser på det svenska papperet att pappersinsamlingar på nytt blirlönande. Det finns papper att samla in, och det gäller bara att man frånindustrins sida har lika stort intresse av att se till att det är samma priserpå det svenska papperet som man betalar för det importerade inkl, transporter. Det finns alltså möjligheter att lösa frågan ompappersinsamlingen genom de överväganden som pågår inom jordbruksdepartementet.Att man skulle komma längre genom ytterligare överläggningar, som härframhålls av reservanterna, tillsammans med och berördaindustrier m. fl, utöver de kontakter man har, finns det ingen anledningatt förmoda. Därför kan vi säga att regeringens åtgärder är på väg att geresultat. Det gäller för oss alla att se till att det som vi frånutskottsmajoritetens sida har påvisat kan förverkligas genom regeringensåtgärder, 45 () replik: Den skrivning som läste uppkan vi socialdemokrater i utskottet inte ställa oss bakom. Den löser inteproblemen utan odlar dem bara vidare. Bakom de siffror som finns problemen för de kommuner som ännu inte har kunnat anta ettkommunalt renhållningsmonopol på den kemiska sidan. Man har intemellanlagringsstationer, och man ser ingen möjlighet att få ett ställedit man kan leverera det kemiska avfallet, I vissa fall har kunnat gå in och ordnamellanlagringen. Men en stor del av landets kommuner och betydande områden avvärt land har inte alls den möjligheten. Om det är så lätt att ta hand om detkemiska avfallet, , kan man fråga den industri som har sådantavfall varför den inte levererar det. Man får då till svar att det inte finnsnågot ,ställe dit industrin kan leverera avfallet. Det gäller ju kemisktfarligt avfall, som inte får komma på fel väg. Vi har såsom ettlysande exempel. Det förekommer också fall med tunnor som har kastats ivattendrag. Inser inte detta, när han läser sina vackraskrivningar? 46ESSE () replik: vill uppehålla sig bara vidden första meningen av de två aktuella meningarna i betänkandet och talar om dekommuner som infört utvidgat kommunalt renhållningsmonopol, I nästa meninguppmanar utskottet alla kommuner att utnyttja denna möjlighet. Som jag sade inledningsvis har förklarat attföretaget nu är berett att ta hand om miljöfarligt avfall från kommunerna.Därför måste vi ändå säga oss att det här inte gäller att skapa något nyttTeckomatorp, Det är sådant vi skall undvika. Regeringen och riksdagsmajoritetenhar intensivt arbetat med dessa frågor för att åstadkomma en annan tingensordning. representerar den grupp här i som självunder ett drygt fyrtiotal år haft möjlighet att ordna dessa förhållanden så attvi inte hamnat i det aktuella krisläge där vi nu befinner oss sedan slutet av1970-talet, I den situationen hade vi inte behövt komma, om det parti som HakanStrömberg representerar under sitt långa regeringsinnehav hade vidtagittillräckliga åtgärder. Sedan vi fick ta hand om regeringsansvaret och dettaärende, har vi ganska snabbt försökt lösa problemen,