prot · G509101 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag skall inte fortsätta denna miniekonomiska debatt med än genom att säga, att jag tycker att hans resonemang förfärande mycketliknar Ebberöds banks utlåningspolitik. 35 (vpk): Det finns nu i vägar, och 276 000 av dem är faktiskt enskilda vägar. Man frågar sig ibland varför dessa vägar behövs. Som KurtHugosson sade utförs av persontransportarbetet på vägarna. Det är enuppgift som lämnas i TSV;s anslagsframställning. Av de 88 procentenheternasvarar personbilar för 79 och bussar för 9. Också det är kanske en överraskandebild. Tilldetta kommer att av godstransporterna sker med lastbilar. Denna tungatransportdel noterar f. ö. den kraftigaste ökningen de senaste decennierna.Landets vägnät dignar under en växande börda. Redan har20 % av det belagda vägnätet oacceptabla skador. Detta vägnät, som utgör enrelativt liten del av vägnätet - av totalt väg i landet -, har den tyngsta trafiken. Vägskadorna ökar slitaget på fordonen liksomförbrukningen av bränsle och däck. Det finns också ett klart samband mellanökad olycksfaUsfrekvens och dålig vägstan-dard. har försökt göra enkalkyl över de kostnader som drabbar trafikanterna och samhället genom ökatantal olycksfall, trasiga fordon, inställd trafik, längre transporttider,försenad ankomst till arbetet osv. Verket kom för innevarande budgetår framtill summan ca 300 milj. kr. Anledningentill skadorna är att det enligt inte finns tillräckliga anslagsmedelför att man skall kunna vidmakthålla standarden på en stor del av vägnätet.Detta är ingenting sensationellt. Var och en som har att förvalta enkapitalresurs vet att om man underlåter att hålla efter skador, reparera ochmotverka slitage, drabbas man av en kapitalförlust. Detta är en ganska trivialsanning. försöker nu hjälpligt lappa och laga dessa vägar förstunden, men orkar inte vägnätet dag ut och dag in bära nuvarandetrafikbörda. Vi upplever därför något av en vägkris i landet, 1979fattade ett trafikpolitiskt beslut, som innebar att landets olikadelar skulle erbjudas en tillfredsställande vägtransportstandard till lägstamöjliga samhällsekonomiska kostnader. Men redan året efter detta beslut gjordesavkall på målsättningen, och kommer man på driftsidan att befinna sigen halv miljard under den nivå bestämde för att man skulle kunnavidmakthålla vägnätets standard. Kommunikationsministernföreslår nu 3 171 milj, kr. till vägdriften, och han gör gällande att detta ären realhöjning. Det är riktigt, men summan av denna realhöjning är bara ca 15milj. kr, i jämförelse med summan för innevarande budgetår. Detta föranlederföljande kommentar av vägarbetar-nas förbundsordförande: "med den låga nivånförra året är ökningen så obetydligatt det är oförskämt att tala om ökning när man ser resultatet av regeringensvägpolitik". Utskottetsbeskrivning av förhållandet med medelsanvisningen är helt korrekt. Vägverkethar enligt planeringsnivå B (vidmakthållandealternati-vet) och med utgångspunkti verksamhet angivit ett i realiteten oförändrat driftsanslag av 3 470milj, kr, för att man skall kunna hålla den reella nivån. På grund av den oenighetmellan de borgerliga partierna som råder inte bara i trafikutskottet utan äveni flera andra utskott, sker nu en ökning av driftsanslaget med 75 miljoner fillföljd av att förslaget i socialdemokraternas motion har blivitmajoritetsförslag i utskottet. Vpk ville för sin del anvisa ytterligare 25miljoner till driftsanslaget för statliga vägar. Medden vanliga mofiveringen att vi måste spara prutar regeringen kraffigt på debelopp som anser sig behöva. Härigenom förfaller vägarna, och detkapital som tidigare satsats förstörs. Konkret tar sig denna s, k, sparsamhetuttryck i att driften, underhållet, byggandet och personalen minskar.Personalen har på relativt kort fid nästan halverats, som antaletvägfordon ökat. Det betyder också att underhållet försämras. Detta gäller i höggrad de s. k. svagtrafikerade vägarna, som utgör en stor del av vägnätet. Fördessa sker nu en 11-procentig reducering av underhållet. Men även det belagdavägnätet drabbas av nedbrytning och kraftig deformering. Kanman då inte alls spara pä vägsidan? Skall man helt bortse från den möjligheten?Nej, enligt vpk är detta möjligt, men i så fall genom ett långsiktigt utformat,konkret program för en ny trafikpolitik, där satsning sker påkollektivtrafikmedel, där tung trafik i ökad omfattning förs över tilljärnvägar, inrikes sjöfart och kustsjöfart samt där bilismen målmedvetetreduceras genom samhälleliga åtgärder. På detta långsikfiga sätt kanmiljardbesparingar ske vad gäller såväl energi och miljö som vägkostnader. Mensom läget är f. n., med en mycket omfattande vägtrafik och en fill synesohejdad bilism, måste vägarna självfallet hållas i ett skick som bidrar fillframkomlighet och minskade olycksrisker för människorna. Den förstöring avvägnätet som sker innebär att det kommer att ta många tiotal år att bygga ifatt vägstandarden. Vpkbetonar i sin motion främst det sekundära vägnätets eftersläpning. Dessa vägar,som utgör en mycket stor del av det totala vägnätet, går genom spriddbebyggelse - ofta utan järnväg. Just på dessa vägar går också de förskogsindustrin så viktiga råvarutransporterna och de långväga olje- ochvarutransporterna. Utskottettalar nu om att , genom en anpassning av organisationen till deminskade anslagen, har kunnat hålla en jämn väghållningsstandard i helalandet. Jag har läst detta och grunnat på vad man menar. Hurförhåller det sig med denna jämna väghållningsstandard? I ,varifrån jag kommer- och det torde gälla även andra skogslän, mer eller mindre- är andelen belagda vägar lägre än riksgenomsnittet. När det gäller vägar med10/16-bärighet,dvs. 10 tons axeltryck och 16 Nr 101 tons boggietryck, liggerVästernorrlands län betydligt lägre än riksgenom- TnrsdTPpnden snittet, trots skogsindustrinsstora behov av transport av virkesråvara från 18 mars1982 inlandet, vilket skulle motiveraminst samma andel vägar med 10/16-bärighet som landet i övrigt. För att möjliggöra en ökad användning skedde en Anslaetill väsvä- uppskrivning av bärigheten. Man gjorde helt enkelt eninventering av sendet vägbeståndet, och på papperet skrevman upp bärigheten från 8/12 till 10/16 utan attegentligen tekniska åtgärder hade vidtagits för att öka bärigheten. Det innebäratt stora delar av vägnätet i nu måste stängas av varje vår. Temporärtmåste ibland av länsvägarna avstängas för viss trafik. Sönderkörda vägarökar underhållskostnaderna, trots skärpta bestämmelser mot överlaster. Frånfackföreningarnas sida har med rätta påtalats att indragningarminskat personalen med 1 500 personer . För den närmastefemårsperioden måste , enligt , kraftiga personalminskningar ske.Det rör sig om ca 2 000 personer, som tvingas bort på grund av minskat anslag.Det är klart att dessa människor representerar en arbetsmarknad. Och denrekrytering till som normalt skulle ske stannar av, vilket leder tillatt ett mindre antal ungdomar än vanligt kan få möjlighet till arbete. Det äralltså samma konsekvens som vi är vana vid när det gäller stopp förrekryteringar, dvs. att ungdomarna i första hand kommer i kläm. Det saknasminsann inte jobb för vägarbetare, om anslagen finns. För den som känner tillsituationen i våra skogsbygder, med deras ständigt försämrade service- ochsysselsättningsunderlag, framstår den nu signalerade nedläggningen avfemtiotalet vägstationer som ytterligare ett hårt slag. Någon säger kanske atten vägstation bara är en Uten arbetsplats, med 15-20 anställda. Ja, det kan såvara, men i en norrländsk Uten by eller ett samhälle är det en viktigarbetsplats, som har stor betydelse inte bara för vägdriften utan också för övrigtunderlag för service m.m. På s. 19 i betänkandet talas om att skall tahänsyn till samhällsekonomiska och arbetsmarknadspolitiska synpunkter och därigenommotverka negativa effekter. Man frågar sig osökt: Hur skall kunna tasådana samhälleliga hänsyn, då inte regeringen gör det? När vpk i motion 605föreslår en viss höjning av driftsanslaget till statliga vägar, är syftet bl.a. att motverka de regionalpolitiska problem som följer med nedläggning av ettantal vägstationer. Det är fråga om att behålla såväl arbetsplatser somvägstandard, och det är en viktig fråga för många mindre samhällen i t. ex.Norrland. Vägbyggandet skulle jag också vilja säga några ord om. Vpkstöder där reservation 6, men vår grundinställning är att byggandet av dyrbaramotortrafikleder liksom andra exklusiva vägar kraftigt kan minskas, samtidigtsom vi anser att stora delar av tertiärvägnätet behöver förstärkas ochförbättras. gjorde 1973 beräkningar av meterpriset förbyggandet av motorväg resp. motortrafikled. Omräknat priser och medden procentsats som använder var medelpriset för motorväg/ motortrafikled . Det betyder att meterpriset på grund av a. petroleumprodukter snarare är . Landet har ca 100 milsådan väg, vilket i återanskaffningsvärde eller s. k. nuvärde motsvarar omkring7 miljarder. Det är alltså dyrbara satsningar som görs på exklusiva vägbyggen,medan brister alltjämt vidlåder det tertiära vägnätet. När vårt parti önskaranvisa ytterligare medel till byggande av statliga vägar, gäller det inte dennatyp av anläggningar. Vivill på samma sätt som socialdemokraterna anvisa ytterligare 20 milj. kr, tillbyggande av kommunala vägar och gator, och vi betonar då särskilt anordningarför kollektivtrafiken liksom cykelleder. Slutligen,herr talman, några ord om motion 1855 av m. fl. rörandeupprustning av mellan och Ange. Vägen är helt undermålig ochpå vissa avsnitt trafikfarlig, men den måste likväl användas för transport avtimmer i betydande mängd från exempelvis till och . Ibetänkandet står på s. 12 att projektet avseende väg 83 ingår i avsocialdemokraterna i skilda motioner aktualiserade vägbyggnadsprojekt, men såär inte fallet vad gäller de delar av väg 83 som berör län.Vpk-motionens avsikt är att man skall åtgärda de sämsta vägdelarna i förstahand och att åtgärderna skall omfatta hela sträckan för att i detförsta skedet göra vägen framkomlig. Meddet anförda yrkar jag bifall till yrkande 1 i vpk-motion 1981/82:605, tillmotion 1855 samt till de socialdemokratiska reservationerna 1,4, 5,6 och 36 (); Inledningsvis vill jag gärna påpeka att socialdemokraterna tydligenanser sig ha ett "ymnighetshorn" att ösa ur när det gäller anslagentill vägväsendet. Om jag räknat rätt, föreslår socialdemokraterna en sammanlagdökning av väganslagen med hela 570 miljoner. Men var tar man då dessa pengar?.Jo, man vill öka momsen med 3 miljarder. Detta är emellertid intespeciellt angelägen om att redovisa för vare sig bilägare eller väghållare. Enhöjning av momsen driver ju upp kostnaderna och inflationen i samhället och ärdärför inte acceptabel i ett läge där alla krafter måste sättas in för attgenom minskning av budgetunderskottet hålla inflationstakten nere. Man börockså komma ihåg att de samlade socialdemokratiska förslagen trotsmomshöjningen leder till en ökning av budgetunderskottet. Mot denna bakgrund ärdet därför självklart att vi från regeringspartiernas sida måste yrka avslag påsamtliga förslag till höjda väganslag såväl från socialdemokratiskt håll somfrån vpk-håll. Jag måste i detta sammanhang ändå ge vänsterpartietkommunisterna en eloge för att de håller sig till litet mer rimliga nivåer isina äskanden. Men det kanske beror på att man är mer medveten om att vi måstesatsa även på kollektivtrafiken. Den medvetenheten har f. ö. ocksåregeringspartierna. Förstnågra ord om väganslagens utveckling. I sammanhanget bör man kanske påpeka attdriftanslagen i inte ringa omfattning används för upprustning avglesbygdsvägarna. Jag skall här inte nämna mer än den procentuella utvecklingenav bidragen till statliga vägar. När det gäller anslagen till byggandet av riksvägar- det är ungefär 1 - har dessa ökat med 29,1 %.Länsvägarna är ungefär 8 . Där har ökningen av anslagen till byggandevarit 73,. Ifråga om driftsanslagen går det tyvärr inte att göra den här uppdelningen, mendet är i alla fall så att de statliga vägarna totalt fått en ökning avdriftsanslagen . Därtill kommer att man medhjälp av dessa anslag kunnat belägga ungefär 1 grusvägar sedan vi bytteregering . Sånågra ord om vinterväghållningen. glömde att tala om attvägverket 1981 fick ca 100 milj. kr. över av de medel som anvisats förvinterväghållning. Trots alla uppskärrade larmrapporter, som ovädren vållade, lär förhållandet bli ungefär detsamma . Närdessutom olyckstalen varit de lägsta , så anser jag attKurt och en massa trafikjournalister varit ute i ogjort väder när dekritiserat vinterväghållningens finansiering. Detär kanske inte så förvånande att socialdemokraterna i opposition harspenderbyxorna på, men jag finner det minst sagt stötande att man i sinambition att göra politik av vägfrågorna helt åsidosätter den i lagar ochförordningar fastlagda arbetsfördelningen mellan riksdag och resp. verk. är ute på hal is, visar bl. a. skrivningen i reservation 4 på s. 29, därdet står; "Invändningarkan visserligen av principiella skäl göras mot att prövar frågan om prioriteringsordningen enskilda objekt och län emellan." På s. 30 i reservationen heter det: " finner utskottet" -dvs. socialde mokraterna - "en sådan specialdestination av ytterligare anslagsmedel dock böra godtas." Tvärtom!Sådana avsteg kan inte godtas, eftersom de kullkastar hela vägverketsplaneringssystem. Jag vill därför ta tillfället i akt att till protokollet läsain utskottsmajoritetens redovisning av gällande regler, såsom de redovisas pås. 13 i betänkandet. Jag kan nämligen inte formulera det bättre själv, utananser att det är lika bra att läsa in vad där står: "Attsom motionärerna föreslagit de av dem begärda ytterligare anslagsmedlen avriksdagen skulle fördelas på de i motionerna angivna enskilda objekten ellersärskilda länen finner utskottet helt uteslutet och avvisar därför bestämi:förslagen härom. har inte att ta ställning till frågor av detta slagoch bör inte heller göra det. Enligt gällande väglagstiftning ankommer detnämUgen - vartill utskottet i det följande återkommer - på de centrala,regionala och lokala vägmyndigheterna, som också besitter den erforderligasakkunskapen, att pröva frågorna härom. Såsom utskottet tidigare i olikasammanhang framhålUt är det en inte minst från planeringssynpunkt kompliceradoch tidskrävande process som i de enskilda fallen föregår vägfrågornas lösning.De stora kostnaderna för vägbyggandet och den begränsade medelstilldelningenhärför nödvändiggör noggranna avvägningar mellan olika projekt och mellanalternativa lösningar med avseende på arbetenas utförande m. m. Behov avsamordning med andra planerings- sektorer och intressen har därvid medfört ökade krav påvägplaneringens inordnande i den totala samhällsplaneringen. I vad gällerlänsstyrelserna har de ett avgörande inflytande på vägfrågorna dels genom sittallmänna planerings- och beslutsansvar på regional nivå, dels genom sinaspeciella uppgifter avseende bebyggelseplaneringen och natur- ochmiljövårdsområdena och dels genom de befogenheter som väglagstiftningen gerdem. Under alla skeden av vägplaneringen förekommer med kommuner och andraberörda intressenter ett omfattande samrådsförfarande som till sina huvuddragär reglerat i väglagstiftningen. Det system för planeringen av väghållningen,planläggning och projektering, som används av tillsammansmed länsstyrelser och kommuner är konstruerat så att erforderliga kompromisseroch anpassningar till regional trafikplanering och fysisk samhällsplaneringskall kunna tillgodoses. Enligt utskottets uppfattning är det mot bakgrundhärav av stor vikt att vägbyggnadsobjekten tillkommer i denprioriteringsordning som de regionala instanserna i samverkan med den centralafackmyndigheten uppställt. bör därför inte inlåta sig på en prövningav enskilda objekt eller fördelningen länen emellan av anslagsmedlen. Utskottet vill f. ö. erinra om att nu gällande planerings-och beslutsordning på detta område tillkommit efter ett omfattandeutredningsarbete och en rad beslut från statsmakternas sida samt fått enutformning som ur många synpunkter ansetts förebildlig. Den kännetecknas också,som utskottet framhållit, av stor flexibilitet,som är av betydande värde inte minst i nuvarande arbetsmarknadssituation." I sammanhanget vill jag dock understryka att jag delarKurt uppfattning att vägprojekt kan vara lämpliga och angelägna föratt skapa sysselsättning. Jag kan försäkra att just väg- och brobyggnationerkommer att utgöra en stor del i det sysselsättningspaket som är underutarbetande och som inom en relativt nära framtid kommer att presenteras. När det gäller de moderata reservationerna vill jag förstbara notera att utskottet i princip ställer sig bakom tanken på att prövamöjligheterna att t. ex. genom s. k. leasingförfarande i ökad omfattningersätta färjor med broar. Men enligt vår mening finns det ingen möjlighet attåstadkomma några besparingar av betydenhet redan under kommande budgetår. Däremotär det uppenbart att man på litet kan åstadkomma besparingar idriften genom att färjor blir ersatta med broar. Låt mig även redovisa vad som med anledning avcentermotion 1981/ 82:787 står på s. 7 i betänkandet: "Enligt vadutskottet erfarit har berörda finansieringsmetod aktualiserats redan under dengångna höstens budgetarbete. En lösning enligt motionärernas förslag harhitintills av principiella skäl avvisats från regeringens sida. Utskottet ärinte heller för sin del berett att utan närmare utredning biträda förslagethärom men förutsätter att vid den fortsatta beredningen av budgetfrågorna inomregeringskansliet ytterligare överväganden i ämnet sker. I avvaktan på enredovisning härför och eventuella förslag i nästa budgetproposition anserutskottet motionsyrkandena böra lämnas utan åtgärd." Jag tycker att det är värdefullt att hela utskottethar ställt sig bakom denna skrivning. Beträffandereservation nr 7 av , med krav på sänkt bidragsprocent till drift avenskilda vägar, är mina invändningar så mycket allvarligare. Trotsdet ansträngda budgetläget har kommunikationsminister föreslagit enhöjning av driftanslaget till de närmare 7 000 milen enskilda vägar från 242till 274,8 miljoner för kommande budgetår. vill i stället genom attsänka bidragsprocenten från minska detta anslag med hela 78miljoner. Någon liknande spariver när det gäller de betydUgt högre anslagentill de 570 milen statskommunala vägar har inte kunnat skönjas. Närjag ändå har ordet vill jag även kommentera Volvodirektören att bilägarna snuvas på en del skattepengar genom låga väganslag.Samtidigt anser han att det är bortkastat att satsa på SJ. Vad han förtiger äratt kommunerna har ökat sina satsningar -exkl. statligabidrag-från 2,3 till 4,6 miljarder. Detta har varit möjligt genom attFälldinregeringarna fyrdubblat de statiiga skatteutjämningsbidragen tillkommunerna, så att de nu uppgår till drygt 10 miljarder. Men även dessakommunala satsningar har främst kommit glesbygden till del, och det kanske inteLarserik tycker är så intressant. Men han bör då erinra sig att det ärpå glesbygdsvägarna som dagliga mjölk- och skogstransporter liksom skolskjutsaroch arbetsresor måste fram. Därför har Fälldinregeringarna omprioriteratväganslagen till glesbygdsvägarnas fördel. Det är alltså inte så, vilket SvenHenricsson vill antyda, att glesbygdsvägarna har eftersatts. Tvärtom: de harprioriterats av Fälldinregeringarna. organisation vill jag också utnyttja tillfället att till protokolletläsa in vad på trafikutskottets förslag i betänkande 1980/81:6beslutade ; "Utskottet vill med anledning härav framhållaatt vid den fortsatta prövningen bör tillses att vägstationerna får en imöjligaste n-iån lämplig lokalisering för att klara grusvägsservicen. För attklara dagliga livsmedels-och skogstransporter, skolskjutsar etc. framstår detsom mycket angeläget att trygga en godtagbar grusvägsstandard året runt. Beträffandevinterväghållningen i tätorter får då möjligheterna prövas att i ökadutsträckning utnyttja entreprenörer." Pågrund av den neddragning av antalet anställda inom som måste ske somen anpassning till teknisk utveckling, väganslagens storlek etc. måste ettston: antal vägstationer läggas ned. Så mycket viktigare är det då attkvarvarande vägstationer klarar underhållet av våra ca 4 grusvägar. Med hänvisning till det anförda yrkar jag bifall till reservation 2 ochi övrigt till utskottets hemställan på alla punkter. 37 ()replik: påstår att jag har spenderbyxorna på mig och att jag harett ymnighetshorn att ösa ur. Självfallet är det inte så. faktiskti det här sysselsättningsmässigt mycket bekymmersamma läget ansett att ökadesatsningar på byggande är nödvändiga för att vi skall kunna komma till rättamed den höga arbetslösheten. Det tycks även partiledare numera geuttryck för. Han sade ju i debatten att ökade satsningar på broar ochvägar är bra satsningar. Också budgetministern säger det. Men det första RuneTorwald gör när han kommer upp i talarstolen är att yrka avslag på ett förslagsom överensstämmer med vad hans partiledare och även budgetministern gavuttryck för . säger nej till att vi anvisar några medelöver huvud taget. Detär typisk centerpartistisk politik. Man har en uppfattning ute i buskarna, mensedan när man skall fatta beslut i riksdag är man inte beredd attanvisa medel. Närdet gäller driftsidan är allting tydligen väldigt bra enligt 1975 har anslagen till drift av vägarna ökat , Men, ,kom ihåg att har vi haft en inflation, eller en kostnadsökning, påvägsidan på ! Det blir ett gap på . Det är mycketavslöjande. Det visar att Fälldinregeringarna på intet sätt har försökt att ensså att säga kompensera för den kraftiga inflation som man har varit med om attskapa genom en misslyckad ekonomisk politik. Vad jag redovisade i mitt inlägg var konsekvensernaav den femårsplan som gäller och som är baserad påregeringens anslag och på det trafikpolitiska beslut som vi fattade1979, En totalt enhällig vägverksstyrelse, i vilken även centerpartister ingår,anser att denna situation är fullständigt ohållbar. Vi kommer inte att klaravinterväghållningen. Jagkan tala om för att jag fått uppgifter om att vi kanske kanräkna med ökade kostnader, uppgående till 60, 70 eller 80 milj, kr,, i vår pågrund av tjälskador. De pengarna får vi ta från anslagen för skogsvägarna och glesbygdsvägarnasamt från driftunderhållsanslaget, som RuneTorwald talar så vackert om, Det är fel att stå här och hävda att ni har så attsäga prioriterat det tertiära och sekundära vägnätet. Vi tvingas ju i den nyafemårsplanen att kraftigt minska just driftunderhållet på det vägnätet. 38 ()replik: Det hade varit naturligare, om vi moderater hade angripits för vårabesparingsförslag av och inte av , men jag tänkerinte här starta något brodersgräl inom borgerligheten. Jag betonar att vi i detena fallet, i vår reservation nr 3, anvisar en väg till besparing förstatskassan på 3 milj, kr, genom att föreslå att bemyndigas att vialeasing skaffa sig pengar till broar, som - i enlighet med , som jag inte bestrider - när de byggs skapar sysselsättning och ökadestatsintäkter. Detgör alltid ont när man skall spara. Det går inte att bedriva en insmickrande,oreaUstisk ekonomisk politik som den socialdemokraterna stårför, utan om man skall spara så måste man precisera sig och tala om hur detskall gå till. För dem som drabbas känns det naturligtvis. Jag tror att det ärett av styrkebältena för moderata samlingspartiet, att vi talar om hur och varpengarna skall sparas i samhället. Vi godtar också att man gör invändningar ochbeklagar sig. Närvi på bidragsprocenten till enskilda vägar sparar in 78 milj, kr, vet vi attdet känns, och vi beklagar att vi i det här läget måste tillgripa sådana saker.Men jag tror att sådana besparingar är bättre än många andra som berör mycketömtåligare sektorer för människorna i vårt samhälle än det här är fråga om. 39 (vpk)replik: Bara några ord på grund av att kommenterade minapåståenden när det gäller glesbygdsvägarna. Jag känner naturligtvis bäst tillmiti eget hemlän, och vi har statistiska bevis för att graden av permanentvägbeläggning där är lägre än i riket i övrigt.