prot · G50941 · 1981-12-31 00:00:00 — Det har, som jag antydde inledningsvis, skett mycket pådetta område . Landstingen i gemen har byggt ut dennavårdform kraftigt. Och utbyggnaden fortgår, även om det naturligtvis inte skeri samma snabba takt som tidigare, helt enkelt beroende på all de flestalandsting har byggt ut omsorgen hyggligt. Det finns naturligtvis landsting som fortfarande släparefter på delta område. Och här vill jag säga alt de får inte la riksdagensbeslut - om den följer utskottets förslag - till intäkt för att skära nedutbyggnaden. Delta alt staten inte i fortsättningen kommer att ha sammainflytande över verksamheten som tidigare, all landstingensunderställningsskyldighel beträffande omsorgsplanerna försvinner, betyder inteall landsfingen får sätta denna verksamhet pä sparlåga. Här anser jag attföräldraopinionen och annan opinion har en viktig uppgift. Om - jag säger om -det skulle visa sig all något landsting struntar i omsorgsplanerna, ja, då trorjag alt dessa organisationer har kraft nog all skapa den opinion somlandstingsledamöterna inte kan slå emot. Jag är oplimisfisk nog att tro att del inte kommer allmärkas någon förändring genom att statens engagemang i byggnads- ochplanfrågorna upphör. All erfarenhet visar att dubbelkommandot mellan stat ochlandsting och kommuner blir både omständligt och dyrbart. Del lar lid ochkraft. Och del är inte säkert alt del blir bättre för den sakens skull. Vi hari vårt land kommunalt självstyre. Det vore ett underbetyg till de kommunalaförtroendemännen och -kvinnorna om de inte skulle motsvara förtroendet sommedborgarna ställer på dem i detta fall. Men när jag sagt detta vill jagunderstryka att del är vikfigl att de motsvarar förtroendet och all de ihandling visar all de mycket väl kan sköta den uppgift som samhället ålagt demutan att för den skull behöva ha någon statlig överhöghet. Jag vill också poängtera all när utskottet bedömt detlämpligt att landstingen själva i fortsättningen skall handha denna fråga,bygger detta vårt ställningstagande på alt vi har goda erfarenheter avlandslingens verksamhet på del här området. Utskottet summerar i sitt betänkande att den utvecklingsom skett efter omsorgslagens tillkomst i första hand varit en följd avlandstingens insatser. Men vi har också sagt alt genom sinkompetens på området varit pådrivande i utbyggnadsarbetet. Vi understrykerockså, som 8 protokoll 1981/82:39-41 Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda Marklundframhöll, det arbete som FUB utfört. Man kan säga all dessa tre sakertillsammans - dels landslingen, dels kontroll öververksamheten i inledningsskedet och dels FUB;s verksamhet - har varitframgångsrika när det gällt att föra vårt land fram till främsta ledet när detgäller omsorgen om denna handikappgrupp. Utskottet har enhälligt anslufit sig till förslaget frånregeringen om att underslällningsskyldighelen till skallupphöra. Vi finner att liden är mogen för delta steg. Hade förslaget kommit förett antal år sedan, hade skäl kunnat åberopas av det slag som motionärerna i debåda motionerna anför liksom bl, a, hargjort . är lägetett annat. Landslingen har stor erfarenhet av denna verksamhet, och någon farai att släppa efter på kontroll har inte utskottet kunnatfinna. Utskottet säger också att ett bibehållande av de nuvarande reglerna t,o, m. kan verka fördröjande i ett läge där utvecklingen går mot mindreinslitufioner. Förslaget har också tillstyrkts av omsorgskommillén. Det tarvi som ett uttryck för all det är ett riktigt förslag. Del är ju ändock denkommittén som har störst kännedom på området. Utskottet uttalar "att det här aktuella beslutet intefår tas till inläkt för att i besparingssyfte sänka de utvecklingsstördas standard",Det är ett påpekande som måste observeras av landstingen, I en av de två motioner som utskottet har haft alt taställning till och i del särskilda yttrandet av har man hystbetänklighet mot all denna fråga tas upp enskilt. Man har velat poänglera altden skulle avgöras först när omsorgskommilléns förslag i sin helhet föreligger. Ja, därom kan man naturligtvis ha olika meningar. Mensaken ligger ju till så här. Slat-kommun-gruppen, som har all lösa frågor därstaten och kommunerna är inblandade, tog i ett betänkande upp frågan omlandstingens underställningsskyldighel till . Den föreslog attunderställningsskyldigheten skulle slopas. Dess förslag remitterades tillsocialstyrelsen och liksom till FUB. Omsorgskommillén - somutrett omsorgsfrågorna och är expert på frågor som rör omsorgen - tillstyrkteförslaget. Denna fråga hör enligt min bedömning inte samman med defrågor som rör huvudmannaskapet och allt annat som utredningen har sysslat med.Del är en omdömesfråga. Jag kan förslå dem som är tveksamma i sak. Tror maninte på landsfingen, då har man ett visst fog för att vara kritisk. Men trorman på deras intresse och vilja all göra något, då tycker jag alt regeringensförslag kan antas. I den motion som talade för anför man altförslaget kan komma att innebära en standardsänkning för de utvecklingsstörda.Vidare påstås det att det finns skillnader mellan olika delar av landet då delgäller omsorgen av de psykiskt utvecklingsstörda. Detta ger stöd för alt destatliga reglerna inte bör slopas, säger man. Till detta är alt säga att det i och för sig är rikligtatt det råder något olika standard mellan de olika landstingen, men såförfärligt stor skillnad är del Detberor naturligtvis delvis på landstingens egna ambitioner. Men om detta ärriktigt - och det är det - då visar del bara alt inte ens med socialstyrelsensslutliga bestämmande över landstingens utbyggnadsplaner har man nått likastandard. Det blir svårt, tycker jag, att argumentera för bibehållande avstatlig överhöghet över landslingen. Jag yrkar bifall tillsocialutskottets enhälliga förslag. 62 (vpk) replik: fortsätter med detta att köraöver mjukt, som det brukar hela. Han erkänner all del finns en naturlig oro.Han medger att den oron har kommit till uttryck myckel kraftigt. Men så kommerde argument som vi under den här diskussionen, i press och på annat sätt harlärt oss alt känna igen, inte minst detta att man redovisar vad som har häntoch att det som har hänt skulle vara belägg för att det inte finns någonanledning till oro. Del är väl ändå så, , att det är justsocialstyrelsens inflytande som har drivit fram utvecklingen. visserligen som en av tre hörnpelare - den tredje var dåFUB. Uppenbarligen är det då enligt socialutskottets mening landstingens inflytandeoch påverkan som är del viktiga. Sedan anser att man har blandat ihopbegreppen i diskussionen och tagit fasta på den här oron, därför att man hartrott att förslaget också skall gälla inspeklionsrälten. Men då tror jag altGöran - jag hoppas alt detta inte gäller hela socialutskottet - harföljt diskussionen dåligt. Nog tycker jag att det myckel tydligt har framgåttatt man i och för sig är på det klara med all inspeklionsrälten skall finnaskvar och alt man har noterat det. Man betonar emellertid myckel starkt attdelta som ersättning inte räcker med tanke på vad som ändå harhaft att säga till om på detta område. Man har byggt ut hyggligt, säger vidare,och därför finns det ingen anledning att ta utbyggnaden till intäkt för attnedskärningar nu skulle göras. Men har, som jag sagt, varit endrivande kraft, och del är väl ingenting som tyder på att socialstyrelsenskulle vara inställd på all bromsa någon utveckling på detta område. sade vidare att förslaget har tillstyrktsav omsorgskommillén. Men nog hade det väl då varit befogal alt hadefåll göra sina bedömningar ufifrån ett i sin helhet remissbehandlal förslagfrån omsorgskommillén? Ett sådant förslag hade kanske minskat oron. har deberörda ju inte fått någon möjlighet all påverka propositionens utformning. Med anledning av påståendet all skillnaderna mellan olikadelar av landet på det här området skulle bero på olika ambitioner vill jagfråga , om han verkligen tror alt ambitionerna ökar med ettbeslut i den riktning som talar för - för del blir väl tyvärrett beslut i den riktningen. Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda 63GÖRAN () replik: Nej, jag tror inte alls all ambitionerna ökargenom att vi fattar delta beslut, men del finns anledning att tro att opinionenför FUB inom landslingen kan verka till mycket stor fördel för dem somförbundet arbetar för. skall göra klart för sig all landstingenhar ekonomiska svårigheter men att de trots detta har byggt ut omsorgsverksamhetenpå ett sätt som jag tycker hedrar dem. Det är inte tu tal om den saken. säger alt har betytt mycket.Ja, men har i detta fall inte något ekonomiskt ansvar utöverdet som den själv vill satsa på. Jag tycker att man kan högakta bådesocialstyrelsen, FUB och landsfingen för vad som har gjorts i del häravseendet. Jag tror inte alt det blir sämre, om de statliga bestämmelsernaupphävs. Det vill jag säga fill . 64 (vpk) replik: Om det nu är olika med landslingensambitioner och möjligheter att göra någonfing på del här området, är det tyvärrockså olika med FUB:s möjligheter. FUB har en kraftfull central organisationoch kan säkerligen bilda opinion på ett bra sätt, rren det är inte alldelessäkert all förbundet har förutsättningar för detta överallt i landet. Det finnsockså mindre starka organisationer inom FUB, som får större möjligheter när dehar en central myndighet alt använda som snöplog i sina strävanden attförbättra situationen för dem vilkas intressen de är satta att bevaka. kom vidare plötsligt också in påsocialstyrelsens ekonomiska ansvar. Men det har ju här i riksdagen- och så har väl även varit fallet i diskussionen i övrigt - talals ommänniskor inom som har använt omsorgslagen till alt driva framförbättringar. Det har i den diskussionen inte handlat om ekonomi. 65 () replik; talar omFUB;s möjligheter att göra sig gällande i opinionsbildningen. Jag tror att FUBcentralt är så starkt att del kan hjälpa de små organisationerna, om det skullebehövas. Jag tror all dess påverkan på landstingsledamöterna kommer alt bli såstark att den mer än väl uppväger borttagandet av den statliga överhöghetenöver detta område. Del är många talare anmälda till den härdebatten, trots att socialutskottet enhälligt tillstyrkt regeringensproposition. Låt mig därför bara säga att jag tycker alt det är bra, av denanledningen att det vittnar om att del är många i kammaren som har ett stortengagemang i sakfrågan. Bara däri ligger en garanti för de utvecklingsstördastrygghet. De regler om statlig kontroll av omsorgerna om psykisktutvecklingsstörda som regeringen nu föreslår skall avskaffas representerar ennumera föråldrad syn, bådepå landstingskommunerna och på handikapporganisafionerna. I propositionen harregeringen redovisat de motiv som fanns så sent som i slutet av 1960-talel föratt föra in bestämmelser om underställning av omsorgsplaner, om godkännande avinrättningar och verksamheter, i omsorgslagen. Men - och det är fakfisklviktigare - där finns också en redogörelse för varför dessa bestämmelser nu börutmönstras. Jag skall inte trötta kammaren med att läsa högt urpropositionstexten. Jag kan i stället notera att socialutskottetenhälligt biträder regeringens skäl för denna ulmönstring. Det tycker jagnaturligtvis är bra, herr talman. Utskottet har utöver vad som står ipropositionen tillagt att enligt dess mening ett bibehållande av reglerna omatt skall meddela sådant godkännande kan verka fördröjande påutvecklingen till mindre institutioner. Uskotlet har alltså visat påytterligare ett viktigt argument. Jag delar utskottets mening på den härpunkten. Som redan har sagts i debatten har proposifionentilldragit sig uppmärksamhet i den handikappolitiska debatten. Riksförbundetför utvecklingsstörda barn, ungdomar och vuxna, FUB, och vissa andraintressenter har uttalat oro för all ett bifall till regeringens förslag skulleleda till standardsänkning inom omsorgerna. Jag anser, precis somsocialutskottet, all del saknas fog för sådana farhågor. Omsorgerna om de psykiskt utvecklingsstörda har under ettdrygt årtionde efter omsorgslagens tillkomst utvecklats snabbi, även i jämförelsemed andra angelägna delar av handikappområdet. Jag vill gärna påstå althuvudmännens starka engagemang i dessa frågor och FUB;s intressepoliliskaverksamhet liksom samarbetet mellan dem har varit de avgörandeförutsättningarna för denna vikfiga utveckling. De statliga insatsernakoncentrerar sig dels till del fortlöpande förslärktaekonomiska stödet tillhuvudmännen, dels till all två statliga myndigheter - ochskolöverstyrelsen - är rådgivare och tillsynsmyndigheter. Ämbetsverkensuppgifter i dessa avseenden markeras också starkt både i propositionen och iulskoltsbetänkandel. För säkerhels skull vill jag ändå även här i riksdagenunderstryka de synpunkterna. Regeringsförslaget alt ta bort vissa regler somåterspeglar en förlegad syn har på en del håll också uppfattats som ett sättalt försöka minska befattning med omsorgernas utveckling. Såär inte fallet. Tvärtom vill jag liksom utskottet betona alt erfarenheten ochkompetensen hos är en stor tillgång i det fortsatta arbetet påall förbättra livsvillkoren för psykiskt utvecklingsstörda och andrahandikappade. Enligt min syn utgör alltså omsorgshuvudmännens inriktningav sin verksamhet liksom , och medverkan,en garanti för de utvecklingsstördas rättigheter i samhället. Det ärregeringens avsikt alt även i fortsättningen slå vakt om dem. Jag vill gärna tillägga att jag med en viss förvåning harnoterat att i ett särskilt yttrande, som ingen i utskottethar biträtt, har funnit all regeringens handläggning av frågan har varitanmärkningsvärd. Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda Vi harockså hört henne säga det här. Hon vände sig mot att stat-kommungruppensförslag på några maskinskrivna sidor har bedömts för sig och alt man inte haravvaktat beredningen av omsorgskommitténs betänkande. Det förvånar mig attAnna-Greta Skantz har en så oprogressiv uppfattning, att all utveckling, attall förändring skall stanna inom ett område som skall behandlas eller harbehandlats av en kommitté. hade ju ingen invändning i sak.Utskottet är helt enigt i sakfrågan, och dess betänkande överensstämmer medregeringsförslaget. yttrande är ett försök att på en gångdela ulskoltskamraternas mening och inför FUB ge sken av all hon tycker somFUB. Sådana försök alt sitta på två stolar brukar misslyckas, och jag tror attAnna-Greta Skantz som en erfaren riksdagsledamot inser det. Jag uppskattarmycket som handikappolitiker, men i detta sammanhang blev jagsom sagt något förvånad. Jag vill emellertid sluta med att säga till Anna-GretaSkantz alt omsorgskommilléns förslag om flerhandikappade, som nämnde, är föremål för beredning i departementet. Regeringen kommer attredovisa sin inställning till del förslaget i budgetpropositionen i början avjanuari. 67 () replik; Statsrådets anförande styrkte mig i minuppfattning att propositionen har kommit till i en väldig brådska. Brådskan varså stor all statsrådet måste gå upp här i talarstolen och förtydliga ochkomplettera propositionen. Anförandet innehöll ju inte någonting nytt. Sedan tackar jag för omtanken ommig. Jag försäkrar att anledningen till att jag har avgivit ett särskiltyttrande helt och hållet är alt jag anser del vara fel alt rycka ut en fråga istället för att vänta och lägga förslag tills man har en samlad bedömning. Jaghar inte sneglat ål FUB eller någon annan handikapporganisation. För mig är delinte fråga om att sitta på två stolar -jag har velat markera att jag inte anserall man skall behandla så viktiga frågor som dessa på del sätt som regeringenhar gjort. Det är därför som jag har vall att avge ett särskilt yttrande. Delanförande som jag höll avslutade jag också med att uttalaförhoppningen att regeringen inte skulle plocka ut fler frågor frånomsorgskommilléns förslag, utan att vi skulle få en samlad bedömning avförslagen. Del är avsikten med mitt särskilda yttrande och ingenting annat. 68EIVOR (vpk) replik: Under det år som snart är slut,, har det förekommit åtskilliga attacker från regeringen mot dehandikappades välfärd. Jag har försökt all i mina tidigare inlägg belysa, attjag upplever även förslaget om att slopa godkännande avlandslingens planer för omsorgen om de utvecklingsstörda som ett exempel påsådana angrepp. Det har skett mycket på omsorgsvårdens område under1970-ialel, däri har alldeles rätt. engagemanghar, menar jag, varit en viktigt bidragande orsak till de förändringar som hargjorts. underströk att utskottet skriver all godkännandeav inrättningarna kan verka fördröjande på utvecklingen mot mindreinsfilutio-ner. Jag glömde att la upp delta i en tidigare replik, och jagvill nu ställa frågan fill både och : Vad byggerman den skrivningen på? För mig är det en fullständig gåta. Det är ju justsocialstyrelsen som har drivit fram utvecklingen mot mindre enheter, och jagkan inte se alt det finns någonting som tyder på all skullevilja bromsa den utvecklingen. Sedan ägnade sig liksom utskottet åt allberömma FUB, och jag vill upprepa alt del är väl del som brukar kallas för altköra över mjukt. För om man verkligen hade den respekt för FUB och dessverksamhet som man här ger sken av, borde man väl också ha lyssnat på organisationeninnan man skrev propositionen och innan utskottet godkände den. Jag vill påslåalt om godkänner propositionen, innebär det inte att man öppnar förutveckling av omsorgen om de psykiskt utvecklingsstörda ulan tvärtom. Mankommer att befrämja eft stillastående, ja kanske t. o. m. tillbakagång. Jag är inte beredd att så lättvindigt somsjukvårdsminislern och utskottet avfärda den samlade erfarenhet somrepresenteras av FUB och landels främste expert på området. Det har fortfarandeinte, som jag har upplevt del, framförts ett enda godtagbart argument för attfrågan om godkännande av planerna måste ryckas ut ur sittsammanhang och beslutas innan omsorgskommitténs betänkande behandlas i sinhelhet. Samarbetet är avgörande för utvecklingen, säger . Varför lyssnar man då inte på de organisationer som man säger sigvilja samarbeta med? Varför har man över huvud taget inte hört t. ? Varför kör man över FUB? Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda sade att jag har stått häroch förtydligat och kompletterat men att mitt anförande inte innehöll någotnytt. Nej, självklart. Jag har nämligen inte ändrat min mening sedan jag skrevpropositionen, och jag har inte ändrat uppfattning medan den här debatten harpågått. Snarare har jag kanske blivit stärkt i min uppfattning. Därför kan mittanförande här inte innehålla något nytt. Sedan vill jag faktiskt säga till altinte något förslag i världen blir bättre, klokare eller förståndigare av låter det ligga i en skrivbordslåda en längre lid, när det faktiskt är ettganska enkelt förslag. Att man bara väntar behöver inte alltid betyda attnågonfing blir bättre. Del kan vara skäl nog för att vi gick till medden här propositionen. frågade vad utskottet menade med en fördröjningi fråga om utvecklingen av mindre institutioner. Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda ulskottetmenar, men när jag instämmer med utskottet gör jag del därför att del larfaktiskt lid all granska planer, och om man skall bygga flera mindreinstitutioner, blir del rimligen flera mindre planer. 70 () replik; Det är ju ovanligt här i att ettstatsråd går in i debatten när det är ett enigt utskott. Del, menar jag, kaninte tyda på någonting annat än att statsrådet har ett behov av att förtydligaeller lägga till rätta. Del var därför jag gjorde del uttalande som jag gjorde. Sedan är det naturligtvis riktigt att ett förslag inteblir bättre om man lägger del i skrivbordslådan och lar fram del vid en senarelidpunkt. Men just i fråga om det här förslaget tror jag för min del att dethade varit fill fördel för alla parter, om det hade kommit upp i samband medatt man hade behandlat omsorgskommitténs förslag i dess helhet. Eftersom remisstiden går ut , hadefördröjningen inte behövt bli så många månader. Jag tror att man mycket välhade kunnat vänta på remissbehandlingen. 71 (vpk) replik: Som representant för vpk-gruppen tycker jagatt det känns ganska trevligt alt få höra ett statsråd säga alt del här med väntar inte behöver betyda att någonting blir bättre. Hur möts inte vi, när vi framlägger förslaghär, av orden; Del här får ni lugna er med, för vi har en utredning på gång.Vänta tills den har lagt fram sitt resultat! Nog skulle det väl också i del härsammanhanget ha varit befogat all vi hade haft möjlighet all besluta i ettsammanhang när utredningen var slutförd och remissen också. Del borde ha varitklart att skulle ha tjänat på att få göra en helhetsbedömning av dehär frågorna. Sedan säger all del tar tid all granskaplaner, och hon låter väldigt antibyråkratisk. Det är i och för sig bra, mendet är väl bättre att det tar lid att granska planer än att planerna uteblir. Bara ett par ord! Å ena sidan sägerAnna-Greta Skantz all del är en fördel om man väntar med det här förslaget, åandra sidan är hon överens med utskottet om att fillstyrka förslaget. Jag kanfaktiskt inte riktigt förslå hur det går ihop med logiken. För vill jag barapåpeka att den här frågan faktiskt var färdigutredd. 73ARNE (); Ännu så sent som fanns deflesta utvecklingsstörda i vårt land i särskolor och på vårdanstalter. Sedandess har något av en revolution ägt rum i omsorgsverksamheten. Del har varit enutveckling efter de målsättningar som stakades ut omsorgslag. 1970-lalels reformarbete har bl. a. inneburit att deutvecklingsstörda har fått en plats i samhället. De har kunnat flytta till etteget boende. Barn har kunnat stanna i sina egna hem. Ett stort antal har kunnatflytta till små inackorderingshem. Arbete har skapats. De utvecklingsstördaslevnad har kommit att normaliseras. Men ännu har vi mycket kvar att göra. Alltjämt bor ungefär10 000 av vårt lands 36 000 utvecklingsstörda på vårdhem och anstalter. Det är inget tvivel om att centrala maktatt granska och driva på utvecklingen har betytt mycket. Visst har den retatmånga landstingspolitiker - det vet jag av erfarenhet efter många årslandstingsarbete - men arbetet har givit gott resultat. är det meningen all nya målsättningar skall läggas fasti en utvidgad omsorgslag, formad av den s. k. omsorgskommittén. 1 dessbetänkande föreslås all omsorgslagen skall behållas och utvidgas till alt gällaalla grupper med fysiska handikapp - grupper i behov av hjälp. Men så - milt under remissbehandlingen av del förslaget -kommer regeringens märkliga utspel, propositionen med förslag om altsocialstyrelsens pådrivande tillsyn av omsorgsverksamheten skall inskränkas. Jag förslår den myckel häftiga reaktion mot förslaget somkom från , ungdomar och vuxna, FUB, frånDe handikappades centralkommitté, från anhöriga och allmänhet, från tidningar,radio m. fl. Man har allmänt frågat: Varför var det så bråttom attrycka ut den här bilen att man inte kunde låta den gå ut på remiss och få ettbesked från de många remissorganen? Var del inte en ovanligt klumpig åtgärd altpresentera det förslaget i ett läge där pådrivande ochbevakande arbete synes behövas mera än någonsin? Man ansåg socialstyrelsensroll nödvändig när det gäller aft följa upp målsättningarna för en ny lag. Menännu angelägnare med anledning av redovisningen från landstingsvärlden ombesparingsförslag, framtagna i enkätsvar från sjukvårdshuvudmännen, var ju attbevara roll. På ett tiotal sidor redovisas omkring 45 uppslag hurlandstingen kan spara på utgifterna för omsorger om psykiskt utvecklingsstörda.Uppslagsrikedomen är stor, förslagen är många och viltsyflande. Blanduppslagen kan vi finna följande: Man resonerar om möjligheterna att spara genom alt ökaklasstorleken inom särskolan. Man ifrågasätter om det inte går alt få flexibla normerför lokalytor för särskolor. Man tänker sig alt byta ut lunchmat mot middagsmat samtmiddagsmål mot kvällsmål och aft för , och byta utlunchmålet mot kaffe. Ett landsting har väckt tanken att omsorgslagarna skall fåbetala tjänster av typen skolmåltider, tandvård, dagliga resor osv.