prot · G50961 · 1981-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1981/82:61 Förhandlingarnaleddes av förste vice talmannen. 1§ Svar på interpellation 1981/82:99 om skatteflykt Anf.1 Ekonomi- och budgetministern : Fru talman! hartill mig ställt följande frågor. Vilka åtgärder har regeringenvidtagit för att reglera de skattemässiga villkoren för räntefria ellerlågförräntade lån till anställda? Anser budgetministern att ettförfarande, som närmare beskrivits i interpellationen, med en kooperativekonomisk förening i syfte att erhålla skattemässiga förmåner bör tillåtas avskattelagstiftningen? Anser budgetministern att lagenmot skatteflykt i dess nuvarande utformning uppfyller lagstiftningens syfte? Jagvill inledningsvis nämna att berörda statsråd inom regeringen noga följerutvecklingen på skatteområdet och då inte minst olika förfaranden som utnyttjasför att uppnå inte avsedda skatteförmåner. Åtskilliga förslag har också lagtsfram och genomförts för att bekämpa skattefusk och skatteundan-dragande. Dettaarbete är inte på något sätt avslutat. Redan i vår kommer regeringen attföreslå ytterligare åtgärder. Flera utredningar arbetar också med förslag somkan bli aktuella i ett något längre perspektiv. Jagvill emellertid i detta sammanhang peka på vissa av de svårigheter som ärförenade med kampen mot skatteundandragandet. Det går inte att tillskapa någonenstaka bestämmelse som kan fånga in allt man inte vill acceptera. VerkHghetenär så komplicerad att den utesluter patentlösningar. Tvärtom är det så, att manmåste vidta många olika åtgärder för att uppnå de avsedda effekterna. Detflesta åtgärderna ger sedda var för sig endast mindre bidrag till kampen motskattefusk och skatteflykt. I allmänhet tar det också efterikraftträdandet av en ny lag, innan konkreta resultat kan avläsas. För- och nackdelar medolika tänkbara åtgärder måste också noga bedömas.Det är ett självklart önskemål att skattekontrollen skall fungera effektivt.Mot detta måste dock vägas både de enskilda skattebetalarnas önskemål om enrimlig omfattning på vad de skall vara skyldiga att uppge för myndigheterna ochangelägenheten av att undvika regler som i sig skapar ökad byråkrati med däravföljande olägenheter. Kraven på rättssäkerhet får inte heller bagatelliseras. Vad sedan gäller de särskilda frågor som till mig vill jag nämna följande. Frågan om räntefria eller lågförräntade lån till anställdahar tagits upp i departementspromemorian (Ds B 1981:16) Reformeradinkomstbeskattning. De ändringar i fråga om underskottsavdragen som föreslås iden promemorian påkallar enligt min mening även ändrade regler för beskattningenav nyssnämnda ränteförmåner. Jag avser också att lägga fram förslag om detta iden proposition som skall föreläggas nu i vår. Den andra frågan som ställts avser ett i massmediauppmärksammat fall, dåren form av kooperativ ekonomisk förening därmedlemmarna avses tillgodogöra sig ett på visst sätt uppkommet överskott iföreningens verksamhet i form av återbäring. Det har gjorts gällande att dennaåterbäring skulle vara skattefri, trots att den i väsentlig del motsvaras avränteinbetalningar från medlemmarnas sida, för vilka dessa antas åtnjuta avdragsrätt.Frågan gäller om ett sådant förfarande bör tillåtas av skattelagstiftningen. Allmänt vill jag som min mening uttala att det inte finnsnågon anledning att ändra nuvarande skatteregler för återbäring ikonsumentkooperativa ekonomiska föreningar av typ . Här finns det godaskäl för att återbäringen skall vara avdragsgill för föreningen och skattefriför mottagaren. I der aktuella fallet rör det sig emellertid, såvitt kanbedömas från tillgängliga uppgifter, om en konstruktion som på väsentligapunkter avviker från den som representeras av . Påståendet att dagensregler därigenom skulle kunna missbrukas för att uppnå stora skatteförmånervilar emellertid på helt oprövade antaganden. Saken har över huvud taget inte,såvitt mig är bekant, prövats i någon enda taxering och än mindre finns någotprejudicerande avgörande. För dagen finns alltså ingenting som tyder på attförfaringssättet skulle godtas i skattehänseende. Jag har också erfarit attriksskatteverket uttalat att avdrag inte bör medges för de belopp sombenämnts räntor, eftersom det inte kan anses föreligga något verkligtskuldförhållande mellan medlemmen och föreningen. Vad slutligen beträffar lagstiftningen mot skatteflyktvill jag säga att fråga är för tidigt väckt. De nya reglernaträdde i kraft . De har alltså ännu inte hunnit prövas vidnågon taxering. Det förhållandevis ringa antal fall där förhandsbesked harlämnats av kan enligt mitt förmenandeinte läggas till grund för någon bedömning av lagstiftningens effektivitet. Manfår också komma ihåg att ett av syftena med de nya reglerna var att uppnå enallmänpreventiv effekt, dvs. att avhålla skattskyldiga från mer dubiösatransaktioner. Inte ens om skatteflyktslagen skulle komma att utnyttjas mycketsparsamt kan man av detta dra slutsatsen att den intefyller någon funktion. Enligt vad jag erfarit är det f. ö. inte korrekt attnämnden i samtliga prövade fall förklarat att lagen inte skulle varatillämplig. Slutligen vill jag erinra om att man redan från börjanbeslutat att de nya reglernas effekter i skilda hänseenden skall utvärderas avjustitiekanslern. Denne skall till regeringen avge enrapport om detta. Först därefter kan man enligt min åsikt mer bestämt uttalasig om lagstiftningens betydelse. 2 (): Jag vill tacka ekonomi- och budgetministern för svaret. Jag tror att det finns anledning att jämföra deninställning fill skatteflyktsproblemet som redovisas i det härinterpellationssvaret med tidigare attityder och värderingar från de borgerligapartiernas sida. hävdade man nämligen att den enda lösningen påproblemet med skatteflykt och även skattefusk var ett lägre skattetryck,framför allt en sänkning av marginalskatten. Längst gick naturligtvismoderaterna, som mer än antydde att skatteundandragande var en närmast naturligreaktion från de skattskyldigas sida inför det man kallade en konfiskatoriskbeskattning. Men också bland folkpartister och centerpartister talades detåtskilligt mer om behovet av sänkta skatter än om behovet av direktaingripanden mot skatteflykt och skattebrott. Den här inställningen dominerade också den förstaborgerliga regeringen val. Visserligen sänkte man ingalundaskattetrycket, tvärtom. Men man fortsatte med talet om skattesänkningensnödvändighet, och några inifiativ av betydelse mot skatteflykt och skattebrotttogs, inte trots att allt pekade på en snabb tillväxt av bådadera i denekonomiska krisens . Socialdemokratiska förslag om lagstiftning på dettaområde röstades regelbundet ner av den borgerliga riksdagsmajoriteten. Ettflagrant exempel var just lagstiftningen om en generalklausul för att hindraskatteflykt. Trots att det 1976 förelåg ett färdigutrett förslag om en skatteflyktslagtog det och en regeringskris, innan folkpartiregeringen kunde läggafram en lagrådsremiss i ärendet. Trepartiregeringen nr 2 fortsatte att demonstrera sinlikgiltighet inför skatteflykt och skattebrott. Så sent som avslogspå nytt en rad socialdemokratiska förslag fill åtgärder från samhällets sida.Det enda som åstadkoms, uppenbarligen efter stora strider inomtrepartiregeringen, var ett förslag till en provisorisk lag mot skatteflykt meden enligt vår mening starkt urvattnad generalklausul. Men har det otvivelaktigt hänt någonting.Ekonomi- och budgetministern har sålunda rätt när han säger att flera åtgärdermot skatteflykt och skatteundandragande har vidtagits. Ytterligare förslag äratt vänta, och flera viktiga utredningsuppdrag har delats ut. I självaverket är center-folkparti-regeringen i full färd med att genomföra betydandedelar av de reformer och förändringar på det här området som aktualiserats avsocialdemokraterna under gångna år, men som trepartiregeringen konsekventavvisade. Värst att notera är också att det i svar inte finns denminsta arkeologiska rest av den tidigare huvudlinjen, dvs. att skatteflykt kanbekämpas i princip bara med sänkta skatter. Det finns ett gammalt uttryck som talar om metamorfoser,dvs. Yfligt sett verkar det vara en sådan som folkpartietoch har genomgått . Eller också är detsom nu hänt bara ett resultat av att moderata samlingspartiet inte längre ingåri regeringen och alltså har släppt sitt järngrepp om sina två mindre bröder,åtminstone i den här frågan. Det kunde vara intressant att höra version avden här utvecklingen. Det är inte utan intresse vilken tolkning som är denriktiga. För om det är så att , och eventuellt också , i fyraoch velat ingripa mot skatteflykten men böjt sig förmoderaternas motstånd, säger det en hel del om maktförhållandena i borgerligakoalitionsregeringar och ger ytterligare ett skäl för hur viktigt det är attbekämpa högerkrafterna i svensk politik. Möjligen säger det också något om vadsom skulle hända, om på nytt kom i regeringsställning. Hur glada skall då de hederliga skattebetalarna vara överden aktivitet som center-folkparti-regeringen nu visar? Ja, det berornaturligtvis på effektiviteten och uthålligheten i statsmakternas insatser motskatteflykt, skatteundandragande och skattebrott. Min interpellation hade somett av sina huvudsyften att utröna hur det är ställt i det avseendet inom dennu sittande regeringen. gör i sitt svar på interpellationen någraprincipiella reflexioner, som jag i flera avseenden kan instämma i. Det gällerframför allt insikten om att det är många olika åtgärder som krävs för attkomma till rätta med skattefusk och skatteflykt. Det gäller också detsjälvklara konstaterandet att åtgärdernas för- och nackdelar också på det härområdet måste avvägas mot varandra. Men jag är inte säker på att vi i det avseendet har sammauppfattning. ställer mot varandra det han kallar önskemålet om eneffektiv skattekontroll och kravet på rättssäkerhet. Med all respekt för budgetdepartementetsjurister vill jag hävda att man har missförstått innebörden av begreppeträttssäkerhet i det här fallet. På skatteområdet måste rättssäkerhet betydaför det första att skatt betalas enligt gällande lagar och regler och för detandra att reglerna tillämpas på samma sätt för alla skattebetalare. Hur eneffektiv skattekontroll skulle stå i motsats till rättssäkerhet får alltbudgetministern visa, innan jag tror honom. Snarare är det så att en effektivkontroll av att skattelagarna följs är en oundgänglig förutsättning för atträttssäkerhet skall kunna uppnås. De konkreta frågorna i interpellationen gällde tre fall,där regeringens nyväckta intresse för åtgärder mot skatteflykt sätts på prov.Svar på en av frågorna har lämnats av . Denna myndighet harbara uttalat att de s. k. räntorna i den s. k.kooperativa inköpsföreningeninte bör leda till någon avdragsrätt för medlemmarna. Något annat svar hade varitnärmast sensationellt. Ett så pass flagrant fall av missbruk av skattelagarnakunde helt enkelt inte fä passera. Det enda anmärkningsvärda är väl attriksskatteverket behövde ha på sig för att nå fram till den härslutsatsen och att tankeprocessen kunde föras till ett lyckligt slut precisdagarna innan budgetministern skulle besvara min interpellation här iriksdagen. Men det är väl sådant, fru talman, som brukar kallas märkligasammanträffanden och möjligen också lagstiftning via interpellationer. På min fråga om skatteförhållandena för räntefria ellerlågförräntade lån till anställda ger budgetministern det välkomna beskedet attförslag om ändrade beskattningsregler skall komma i den storaskattepropositionen senare i vår. Jag utgår då från att detta skall innebäraatt ränteförmånerna på den typen av lån behandlas som löneförmåner enligt detförslag som brottsförebyggande rådet, BRÅ, lade fram sedan.Skillnaden mellan lånens ränta och rimlig marknadsränta skall alltså tas uppsom skattepliktig inkomst av den anställde, dvs. Detaktualiserar i så fall en viktig fråga som jag måste ställa tillbudgetministern; Kommer den här skatteplikten att gälla också lån som redan hartagits upp av de anställda? Om det är fallet, kan då det långa dröjsmålet medatt ge besked om rättsläget försvaras? Budgetministern måste vara medveten omatt systemet med räntefria eller lågförräntade lån till anställda harexpanderat snabbt . Detta gäller inte bara volymmässigt,utan lånen har även getts till helt andra kategorier anställda än de somtidigare fick sådana lån som en del av sina löneförmåner. Det jag tänker på är de s. k. företagsanknutnaaktiefonderna. De dök upp som ett resultat av de nya skattesubventionernaför aktieköp via sådana fonder. Ett antal storföretag har bedrivit intensivakampanjer för att få de anställda att gå in i de företagsanknutna fonderna medräntefria lån för att finansiera aktieköpen som ett väsentligt lockbete.Rimligen måste dessa anställda uppleva arbetsgivarnas generösa låneerbjudandensom något illusoriska, om det visar sig att ränteförmånerna leder till ökadskatt. Jag måste fråga varför han inte kunnat ta litet mindre tidpå sig för att komma fram till att BRÅ hade välgrundade skäl för denuppfattning man redovisade . På min fråga om lagen mot skatteflykt i sin nuvarandeutformning uppfyller lagstiftningens syfte svarar budgetministern att han intevet. Det förhållandet att lagen inte visar sig kunna tillämpas kanenligt budgetministern inte läggas till grund för någon bedömning av lagenseffektivitet. Inte ens om lagen aldrig tillämpas kan man enligt dranågon sådan slutsats, eftersom ett av syftena var att uppnå en allmänpreventiveffekt. Jag kan inte finna att de här ståndpunkterna ärtillfredsställande besked i den fråga jag tog upp i interpellationen. Problemetgäller ju om generalklausulen i sin borgerliga version är så snävt konstrueradatt det bara är undantagsvissom en skatteflyktsoperation kan falla inom lagens tillämpningsområde. I sin nuvarande form kräver lagen att ett visst förfarandeför att kunna anses vara skatteflykt både måste kringgå en bestämdskattebestämmelse och framstå som en omväg i förhållande till något annatförfarande. I facktidsskriften Skattenytt nr 1981 har tvåsakkunniga på det här området gjort den bedömningen att den här snävageneralklausulen ger starkt begränsade möjligheter att ingripa även motuppenbara fall av skatteflykt. Generaldirektören kallargeneralklausulen urvattnad med elt betydligt mer inskränkt tillämpningsområdeän de ursprungliga förslagen. har den borgerliga regeringensändringar skapat nya svårlösta problem, enligt . DocentenSture sammanfattar sin kritik så här: "Lagen mot skatteflykt tycks bli problematisk atttillämpa och det är troligt att en del stötande skatteflyktstransaktionerfaller utanför lagens tillämpningsområde." Jag förstår inte hur budgetministern kanbortse från den här kritiken. Om det är så att direkt stötandeskatteflyktsoperationer inte kan förhindras genom generalklausulen motskatteflykt, måste man fråga sig om inte lagen är meningslös. Man kan t. o. m.ifrågasätta om lagen inte är skadlig eller farlig, eftersom den indirektlegitimerar vissa skatteflyktsoperationer genom att det framgår att dessa inteomfattas av lagen. Då tycker jag att man inte alls kan göra som ochförsöka fly från problemet genom att hänvisa till helt obestyrkta antaganden omatt lagen har en allmänpreventiv verkan. Helt oberoende av om skatteflyktslagen ärtillräcklig för sina syften eller inte - och vi anser alltså att den är klartotillräcklig - är det en annan fråga som förtjänar att övervägas i detfortsatta arbetet mot skatteflykt och skatteundandragande. Jag tror att och jag kan bli ense om attbetydande resurser, både ekonomiska och intellektuella, utnyttjas för att hittanya vägar att undgå skattelagstiftningens bestämmelser och bakomliggandesyften. Vi borde också kunna bli ense om att samhället hela tidenär minst ett steg efter i den här verksamheten. Vi kommer ofta för sent eller ivarje fall så pass sent att stor skada har hunnit åstadkommas både ekonomisktför samhället och på den allmänna skattemoralen. Delvis torde det bero på att de samhällsresurser som kanmobiliseras mot skattesmitarna trots allt är förhållandevis små. Men det kanockså bero på att de former vi arbetar i inte är tillräckligt smidiga ochframför allt inte tillräckligt snabbt ger resultat. Jag tycker att detiHustreras inte minst av de olika fall som diskuteras i interpellationen. Utan att förringa de insatser som görs exempelvis avriksskatteverket och brottsförebyggande rådet vill jag säga att det vore värtatt pröva tanken på en särskild instans som på eget initiativ kunde ta upp nyatyper av s. k. skatteplanering och skattedispositioner, avgöra derasförenlighet med gällande lag eller aktualisera ny lagstiftning. Det skulle inte vara fråga om rättsliga avgöranden ienskilda fall. Inte heller skulle det här slaget av initiativ förutsättaanmälningar etc. från enskilda skattskyldiga. Vad som behövs är det militärernakallar ett "early warning system", ett system som mycket tidigt kansända ut varningssignaler både till statsmakterna och till de skattskyldiga. Vi måste inse att vad vi har att göra med i många fall ären organiserad brottslighet eller åtminstone ett organiserat myglande medriksdagens och regeringens lagstiftning. Och krävs det en effektiv motorganisation,om våra utfästelser om kamp mot skattebrott och skatteflykt skall kunna tas päallvar. 3Ekonomi- och budgetministern ; försöker göra en beskrivningav hur regeringarna har agerat i den här frågan, och det är enmycket subjektiv sådan beskrivning, må jag säga - det skulle ha varit först imaj 1981 som något hände i fråga om bekämpningen av skatteflykt och skattefusk. Jag tänker inte , fru talman, göra någon genomgång av demånga förslag som har lagts fram för att få effektivitet i skatteindrivningenoch undvika möjligheter till skattefusk i olika hänseenden. Det har skett fleragånger här i kammaren, enligt många protokoll. Det tjänar inte så mycket tillatt gå igenom den oerhört långa katalog som i och för sig går att redovisa. Låt mig ändå få säga att som jag har haftansvaret för budgetdepartementet har jag sett det som en huvudfråga att kommatill rätta med den ekonomiska brottsligheten och bekämpa skatteflykt i olikaavseenden. Jag känner inte alls att beskyllning träffar rätt. Man kunde fråga sig varför det blivit så stor aktivitet iden här frågan efter 1976. Om vi skulle titta efter hur det såg ut före 1976kunde vi konstatera att det faktiskt, , inte var mycket somhände då på det här området, utan det mesta har faktiskt hänt därefter. Sedan kan vi vara överens om att vi bör fortsätta den härkampen, och vi- bör göra det med gemensamma krafter - det har jag ingentingemot heller/. Jag tror att det här är en sådan fråga som kräver samförstånd ochkonstruktivitet från olika håll. Jag noterar att emellertid försöker tolkain någon ny attityd från min och regeringens sida - att vi inte längre skullehävda att ett högt skattetryck och orimliga marginalskatter är en pådrivandefaktor för dem som har intresse av att komma undan skatteinbetalningar. På denpunkten, , har jag samma uppfattning nu som tidigare, att detär problem just på det här området med mycket höga marginalskatter. Därför harvi hälsat med stor tillfredsställelse att vi tillsammans med socialdemokraternanu har kunnat åstadkomma en rejäl marginalskattesänkning. Det kommer inte attförändra situationen i ett slag - det sade jag i interpellationssvaret, och vivar överens om att detta inte är en patentmedicin som löser problemen, utan attdet är många åtgärder som kan förbättra situationen.Men att marginalskatterna har varit en motor för alla dem som har försökt attkomma undan skatteinbetalningarna, det tror jag bara är dumt att försöka pratabort. Det förhåller sig naturligtvis så att om man genom någon fiffig åtgärdkan fä behålla . av den senast intjänade pengen i stället för bara 15eller 20, som det kan vara fråga om ifall man har en hög marginalskatt, säger detsig självt att intresset för denna åtgärd finns. Det är tråkigt i och för sig,men vi skall inte prata bort att ett högt skattetryck är en viktig motor för demånga människor som vill komma undan skatteinbetalningarna. Jag understryker alltså att jag har samma attityd i dagsom . Det gäller att på olika vägar komma till rätta med skatteflykten.Den inställningen kommer jag att behålla, och jag kommer att fortsätta attarbeta på samma intensiva sätt som på det här området. Så vill jag gå över till de frågor som ställt. Jag finner att egentligen inte har så mångainvändningar mot frågorna 1 och 2. Han vill ha ytterligare preciseringar av hurvi skall arbeta fram förslaget om en ändring av de räntebefrielser och nedsattaräntor som kan förekomma vid långivning till olika sparformer. På den punkten,fru talman, kommer jag naturligtvis tillbaka. Jag tror inte det är någon idéatt föra en detaljdiskussion på den punkten för dagen. kommerunder våren att få möjlighet att ta upp den diskussionen medregeringsdokumentet på bordet. Får jag bara när det gäller de här tre frågorna dröjanågot vid den om generalklausulen. Här gjorde gällande att viskulle ha lagt fram ett sämre förslag än vad socialdemokraterna ville. Hanåberopade ett par fria tyckare - jag tänker på , som inte uppträttsom företrädare för bankinspektionen, utan som mera yttrat sig om vad han självansett om den här frågan. Det må vara honom obetaget att tycka som han gjordeenligt det citat läste upp. Det väsentliga är att vi har fåtten lag mot skatteflykt i funktion. Jag vidhåller att detta i sig är en viktighändelse. Att det finns en allmänpreventiv åtgärd som hindrar många människorfrån att göra transaktioner som de annars kanske skulle frestas att göra. Nuvet de att det kan bli en prövning enligt lagen, och de aktar sig då för attgöra försök till skatteflykt, som var möjligt. Som jag sade i interpellationssvaret får vi vänta några årmed utvärderingen av om detta varit ett effektivt vapen. Vi har dessutomdirekt beställt en utvärdering av justitiekanslern, och då får avvakta vad den visar. Det hade f. ö., fru talman, om det känns såangeläget för , varit rimligt att socialdemokraterna som de hade regeringsansvaret själva hade lagt fram ett lagförslagmot skatteflykt eller en generalklausul års val. Då var det intesamma hets. Men vill man vara kritisk i efterhand. Vi har fåttlagstiftningen, låt oss vänta och se hur den fungerar. Sedan får vi göra enutvärdering av om den är bra eller ej. Anf.4 (); säger att han inte vill göra någongenomgång av reformverksamheten på det här området . Det tror jag ärklokt av honom; inte för att det skulle uppta i kammaren utandärför att han skulle ha så pass obetydliga ting att redovisa. Om det hände såmycket på de fyra åren är det också litet underligt att det f. n. framför alltär tidigare nedrustade socialdemokratiska förslag som regeringen håller på attgenomföra. Justitieministern blev intervjuad, när departementethade ett ovanligt utbrott i form av propositioner och utredningsdirektiv. Hanmedgav att det nu var en helt annan fart på arbetet i justitiedepartementet.Det hade hänt någonting, sade han i denna intervju, dock utan att angeorsakerna därtill. Det var orsakerna jag ville veta. Det är alldeles uppenbartatt det har skett en omsvängning i det här avseendet, och det välkomnar vi. Vitycker att det är bra, men det är av intresse för mig och andra att få veta hurregeringspartierna i grunden ser på dessa frågor. Jag blev inte så mycketklokare av det som sade, att han personligen haft de här åsikternasedan han tillträdde sitt nuvarande jobb 1980. Det är ett väldigt framsteg om vi kan komma bort från dendebatt som vi hade tidigare, därför att de flesta förslag som då togs fram iförsök att begränsa utrymmet för skatteflykt och för att bekämpa skattebrottutsattes för angrepp och misstänkliggöranden, som gällde dels den personligaintegriteten, dels rättssäkerheten och dels hänvisningar till det orimligakonfiskatoriska skattetrycket. Det är ingen tillfällighet attskatteflyktslagen, som vi hade framme i ett färdigt förslag men intehann lägga fram förrän valet kom emellan och skapade en borgerlig majoritet häri , då inte vann borgerligt gehör.