prot · G50920 · 1981-12-31 00:00:00 — Vart tarpatienterna vägen när man skär ned antalet vårdplatser? Det är en högeligenintressant fråga. Den vård de kan få på en välutrustad avdelning i sluten vårdkan inte ersättas med vård på några läkarstationer ellerprimärvårdsinstitutioner, ens om de vore utbyggda i vårt län eller andra län,vilket de inte är. Jag konstaterar på nytt alt vi har fått en betydandeförsämring. Människors möjligheter att få god sjukvård kommer att minska, delär kontentan av det hela. Beträffande den kategori som ibland harkallat frivilliga vårdplatser och talar om som utomlänspatienter hänvisarjag till vad chefen för medicinska kliniken i , professor ,sade i efter det att statsrådet hade varit i Uppsalaoch talat om den här frågan. Dessa utomlänspatienter är ofta remitterade tillAkademiska sjukhuset av överläkare på andra sjukhus i landet. Det är viktigafall som inte kan behandlas på något annat ställe än på Akademiska sjukhuset.Om de inte kan tas emot där kan de inte någon annanstans få den vård debehöver. Vart skall en överläkare i t. ex. remittera en patient om denvård som behövs och som bara finns i försvinner? Effekten av att man skär ned sjukvårdsanslagen blir alltsåförsämringar, oavsett om det sker genom alt ramar minskas eller atl man läggeröver ansvaret på landstingen. Det blir mindre pengar till sjukvården, denviktiga offentliga sektorn. Detta drabbar patienter, anställda och andra. Om verksamheten vid i 27Förste vice talmannen (); Hålsovårdsministern säger att bara man ärfast och bestämd kan det bli betydligt mindre nedskärningar än de som förstdiskuterades. Jag tycker inte att epiteten fast och bestämd är vad man villförknippa med hälsovårdsministerns agerande i detta sammanhang. Sanningen är juden att hälsovårdsministern har vacklat från den ena positionen lill den andra,men också har gjort vissa medgivanden som tacksamt har noterats. Och sägerhon också att man skall kunna förlägga barn- och ungdomspsykiatriska klinikensverksamhet utanför den reguljära ramen. Men fortfarande bygger mycket avstatsrådets medgivanden på atl man skall föra över 5 milj. kr. Om verksamheten vid i läkarlönernatill övriga personalkostnader. Det är ett resonemang som över huvud taget intehåller, . Man har också gjort vissa andra omjusteringar, efter vadjag förstår. I stället för alt skära ned av vårdplatserna, som delursprungligen var fråga om, är man nu inne på att minska öppenvården vidsjukhuset, trots att det inte finns några öppenvårdsresursertillgiingliga som kan hand om de patienterna. Det borde leda lill entankeställare; Vad skall vi göra med dessa patienter? Det kan väl åndå inte varaså all de regionsjukvårdsavtal som skrevs och som löperpå skall vara helt styrande för om en svårt sjuk människa skall få vårdeller inte? Del menar uppenbarligen hiilsovårdsminislern. Barnleukemier,patienter med brännskador, hjårlkirurgipalienter skulle alltså avvisas, därförall dessa sjukdomar inte räknas som regionspecialileter! Del är etthäpnadsväckande resonemang. Skall jag tolka statsrådets svar så att dessa fårskylla sig sjiilva för atl de har drabbats av dessa sjukdomar? Eller menarstatsrådet alt de landsting där patienterna finns - del är normalt mycket fåpatienter i varje landsting - skall bygga upp parallella resurser för alt kunnage dessa människor den vård som de behöver? Del skulle innebära betydligtstörre kostnader och sämre kvalitet på vården, därför all underlaget är förlitet för alt ge vårdpersonalen den erfarenhet den behöver. Tror statsrådet fortfarande atl det bara år genom atlskära ned övertiden som man kan klara de 10 miljonerna når del gällerläkarlönerna? Jag blir litet bekymrad när IngegerdTroedsson säger alt jag har vacklat. Sanningen är ju faktiskt den att man - jagvet inte hur många gånger- från direktionen! har kommit med olika bud.Jag kan alltså icke klandras för att jag säger en sak på basis av vissauppgifter som jag får och en annan sak när jag får nyauppgifter och ytterligare nya uppgifter . Det är inte attvackla, det är bara aft försöka ta hänsyn till att del kommer fram nyauppgifter. Sedan vill jag i delta sammanhang säga till OswaldSöderqvist att , som han citerar, har sagt en hel del som jaggärna svarar på, men jag har icke för vana atl som statsråd kommenterauttalanden av en enskild statstjänsteman hår i kammaren. Utomlänsvården, som åtminstone vi tre vet vad det är förnågonting, vill jag lill sist bara kommentera för alt ge några ytterligarefakta. Till grund för anslagsframställningen, som var daterad den15 juni , låg en beräkning av utgifterna för /81. Deninnebar att utgifterna för omkostnader och för andra löner än läkarlöner skullebli drygt 540 milj. kr. Då fanns också det kameralbokslut som jag har talat om,och enligt det blev utgifterna 550 milj. kr., eller 15 milj. kr. Då hade länets bidrag för vården beräknats till 286 milj. kr., men detblev 297 milj. kr. i stället - 11 milj. kr. högre än vänlat. Landstingskommunenfick något fler vårddagar till sitt förfogande än beräknat, därför atl deövriga landstings- kommunernautnyttjade färre än beräknat. Det innebar att deras vårdavgifteruppgick till ett belopp som var 18 milj. kr. mindre än vad som hade beräknats.De fick då 18,5 milj. kr. över alt använda för andra ändamål. Det var ju braför de landstingskommunerna, men staten fick en utgift för driften av sjukhusetpå 22 milj. kr. mer än vad man hade räknat med. Dessutom ficklandstingskommunerna ta sin del av kostnadsfördyringen med 15 milj. kr. Det är alltså så, att lika litet som det går att öronmärkasängarna, lika litet går det för någon politiker att bestämma hur många somskall bli sjuka. Vad vi kan bestämma är att vi skall ha platser tillgängliga såatt vi kan klara dem som verkligen år i starkt behov av vård, och del skall viförsöka sköta. Om åtgärder för att stärka religionsundervisningen iskolan 29 Förste vice talmannen (): Hälsovårdsministern bestrider att honvacklat. Vad jag sade var att statsrådet successivt har gjort vissa medgivanden- och det är förtjänstfullt, det uppskattas i allra högsta grad. Menuppenbarligen är det så att de medgivandena inte är tillräckliga om man skallkunna ge en i stort sett oförändrad vård. Redan har av vårdplatsernaskurits bort . Uppenbarligen förbereds utöver vissa ytterligare stängningaren nedskärning med 35 000 besök i den öppna vården vid sjukhuset, utan att manhar någonting alt sätta i stället. Dessutom har man uppenbarligen inte på någotvis kunnat klara ens en enda miljon av de nedskärningar som man skall göra påläkarsidan. Budgeten bygger naturligtvis på ett delvis föråldratunderlag. Del står fullständigt klart alt kostnadsökningen har blivit betydligtstörre än det sedvanliga index som man räknar efter. Detta bär ingen enskildperson ansvaret för. Det ligger i sakens natur att det är så - alla är likaansvariga eller lika litet ansvariga. Men bakgrunden är ju atl ett enigt landsting har varitberett att tillskjuta de medel som skulle krävas för en i stort sett oförändradverksamhet. Det är -jag vill upprepa del - inte fråga om atl staten skalltillskjuta mer medel. Uppenbarligen är det också så att de medgivanden somtydligen kommer att föreslås i kompletteringspropositionen och som jag ännuinte har fått del av kommer att vara otillräckliga. Jag antar alt detta innebärall vi kommer att mötas igen i diskussion kring de ramar som behövs inom enganska . Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar påinterpellation 1981/82:16 om åtgärder för att stärka religionsundervisningen iskolan har frågat mig vilkaytterligare åtgärder regeringen ämnar vidta för att stärkareligionsundervisningen i skolan. 3 protokoll 1981/82:20-22 Om åtgärder för att stärka religionsundervisningen iskolan har vidarefrågat mig vilka åtgärder regeringen ämnar vidta för att föra fram den nyabibelöversättningen i undervisningen. läroplan för (Lgr 80) betonasreligionskunskapens betydelse. Ett övergripande tema och huvudområde för allskolans undervisning skall enligt läroplansbeslutet vara de stora samlevnads-och överlevnadsfrågorna, och därvid inte minst de etiska och religiösaaspekterna på människans tillvaro och framtid. betonade, isamband med riksdagsbeslutet 1979, den stora betydelse vårinställning i tros- och livsåskådningsfrågor har för vårt förhållande tillandra människor, likaväl som för vår inställning lill de stora världsfrågorna. Regeringen fastställde mål och riktlinjer samtkursplaner i Lgr 80. I målen för samhällsorienterande ämnen anges att skolanskall hjälpa eleverna att bearbeta frågorna inför livet och tillvaron. Elevernaskall få vidgade kunskaper om den kristna religionen med i centrum.Religionskunskapen har vidare fått en särställning i läroplanen genom alt denär det enda orienteringsämnet för vilket särskilda delmål och huvudmomentangivils. De brister i undervisningen i religionskunskap som mångagånger finns kan enligt min mening i stor utsträckning tillskrivas det faktumatt många lärare betraktar religionsämnet som svårt och upplever sina egna kunskaperi tros-och livsåskådningsfrågor som otillräckliga. Fr. o. m. /83kommer kommunerna själva i stor utsträckning att disponera de resurser somfinns för lärarfortbildning. Ett särskilt anslag för lokal skolutvecklingkommer att införas. Jag är övertygad om att denna ökade lokala frihet kommeratl användas bl. a. för att möta det behov av fortbildning i religionskunskapsom många lärare har. I propositionen (1980/81:97) om skolforskning ochskolutredning angav föredraganden utbildning i religionskunskap som ettprioriterat område för lärarfortbildning. Som ett exempel på intresset försådan fortbildning kan jag nämna att länsskolnåmnden i -bl. a.mot bakgrund av milt uttalande om förstärkt ställning för religionskunskapen -planerar alt i samarbete med starta ett fortbildningsprojekl omreligionsundervisningen. Nyöversättningen av är en stor kulturelloch religiös händelse som också är av stor betydelse för skolansreligionsundervisning. Bibelöversättningen har väckt intresse i vida kretsaroch kommer med all sannolikhet att leda till ett ökat intresse för religiösafrågor såväl i skolan som i samhället i övrigt. Flera förlag ger ut Nyatestamentet i en sammanlagd upplaga på 500 000 exemplar. Från åtminstone någotförlag kommer en särskild lärarhandledning att ges ut. Jag räknar med att mångaskolor kommer alt köpa i dess moderna version. Det är min fastaövertygelse att tillgången till på ett modernt och, inte minstför ungdomar, mer lättillgängligt språk starkt kommer alt öka intresset såvälför religionsundervisningen i stort som för ett direkt användande av iundervisningen. Sammanfattningsvis menar jag all det genom dels den nyaläroplanen för och andra reformer på skolområdet, delsnyöversättningen av för framliden finns goda förutsättningarför en förstärkt ställning för religionsundervisningen i skolan. 31 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. efter det att hade tillträtt somskolminister framträdde hon i olika intervjuer och sade att hon ville förstärkareligionsämnets ställning i skolan. Jag tror för min del att det var många somhälsade detta med tillfredsställelse. Borgerliga regeringar hade suttit i fyraår, och ingenting särskilt hade egentligen hänt på detta område. 1 självaverket hade ju en liten tidsmässig försämring skett i fråga om ämnet. Ibehandlingen föreslog vi från socialdemokratiskt håll atl man skulle ökatimantalet för de samhällsorienterande ämnena på högstadiet. På det sättetskulle man ha fått utrymme också för en viss ökning av religionsundervisningen.Men det förslaget avslogs som bekant av den borgerliga majoriteten. Mot denna bakgrund undrar jag vad syftarpå, när hon i åtminstone två tidningar. Kristendom och Skola nr 4 och denkyrkliga tidskriften Med, nr 10 , bl. a. säger att religionsämnetsställning och utformning i skolan framstår som en politisk skiljefråga. Desocialistiska partirepresentanterna var mindre intresserade för en klartmarkerad kristendomsundervisning med och i centrum, men medsamtliga icke-socialistiska partirepresenlanters stöd genomdrev formulering som läroplanen har , noterar reportern i Kristendom ochSkola. Jag ifrågasätter naturligtvis inte alls att ha ett större och djupare intresse än andra för religionsämnet. Men det ärändå svårt, tycker jag, alt rannsaka hjärtan och njurar på den här punkten. Serman till utbildningsutskottets skrivningar och beslut, så framkommeringenting som talar i den riktning som så markerat poängterar i nämndaintervju. Och dess bättre, herr talman, rådde det i stort settenighet om religionsämnet. Själv angav jag i en debatt i 1975 någramål för undervisningen, som jag inte här behöver upprepa, eftersom de står imin interpellation. I det uttalandet instämde den dåvarande skolministern, . Jag hänvisar i det avseendet till min interpellation. För dem som med tillfredsställelse hälsade om att religionsundervisningen skulle förstärkas - och till dem hördenaturligtvis vi inom - måste nog dagens svar medförabesvikelse. Det innehåller i stort sett ingenting. Möjligen kan man undanta enmening om att ett särskilt anslag för lokal skolutveckling kommer att införas.Jag skulle vara glad om ville redogöra närmare för den meningen.I vad mån kommer detta anslag att gälla icke behöriga religionsläraresfortbildning? Det är, som säger, egentligen huvudfrågan i den härdebatten. I själva verket finns det ju en rädsla för att kommunerna inte kommeratt Om åtgärder för att stärka religions undervisningen iskolan Om åtgärder för att stärka religions-imdervisningen iskolan prioriterafortbildning av religionslärare. Vi har som bekant många religionslärare sominte är behöriga att undervisa i ämnet. Kommunerna kommer att ha ont om pengar,och kommer inte alt ha något större inflytande över detta, såvittjag nu kan förstå. Läroplanen och av regeringen fastställda mål ochriktlinjer - efter beslut och rekommendationer-är det i stort settinget fel på. Vi är eniga på den punkten, efter vad jag förstår. Vad som bristerär - som mycket riktigt påpekar och som jag understryker här -atl många lärare betraktar religionsämnet som svårt och upplever sina egnakunskaper i tros- och livsåskådningsfrågor som otillräckliga. har ansvaret för fortbildningen överförts tillkommunerna. Lärarna har inte längre själva den möjlighet som de hade tidigare -om jag har fått rätta informationer- atl begära vidareutbildning. Det ligger ikommunens hand att avgöia om det flnns ett behov av sådan vidareutbildningeller inte. Vi skall från göra allt vad vi kan för atldriva på kommunerna på den punkten, eftersom det härvidlag finns ett stortbehov. Vi anser att religionsundervisning naturligtvis är ytterstviktig. Men utöver vad jag har sagt i min interpellation vill jag anföra någraytterligare synpunkter, som jag tycker är viktiga att ta fram. Såvitt jagförslår måste pedagogiken utvecklas vidare. Det är väsentligt. Vi behöver förden sakens skull inråtta den professur i religionspedagogik som UHÄ harhögprioriterat. Trots återhållsamhet i övrigt har UHÄ velat lyfta fram dentjänsten från /84. Detta skulle främja forskning, utveckling ochutbildning på alla nivåer. Det finns en omfattande internationell forskning,som också skulle kunna tillgodogöras i den svenska debatten. Lärarutbildningenmåste inrymma religionspedagogisk utbildning på alla nivåer och gälla såvällågstadie- som mellanstadie- och högstadielärare. Ämnet religionskunskap börkomma med i SÖ:s sommarkurser av ämnesfördjupande karaktär. Om högstadielärareskall gå in i religionsundervisningen utan behörighet - och det är i mångafall nödvändigt - är det särskilt nödvändigt att de får utbildning. Lärostoffetskall vara stimulerande för den personliga utvecklingen samt - och delta ärviktigt - la hänsyn till barnels mognadsgrad. Del är, framhåller de som sysslarmed religionsundervisning, oerhört viktigt att man just tar hänsyn till barnensmognadsgrad under den långa tid då de går i skolan och får religionsundervisning. En fjärde punktär att religionsundervisningen, som vi vet, berör värderingsfrågor. Det ärviktigt att värderingsfrågorna lyfts fram. Här har vi, herr talman, under årenhaft en lång debatt om objektivitet och neutralitet. Men enligt min mening börobjektiviteten tolkas i enlighet med lärostoffets sakliga innehåll. Det handlarom livssyn och värderingar, om förmåga att leva, om vuxensamhällets vilja ochförmåga att slå för värderingen och en vilja alt arbeta med livsfrågorna. Härkan ju skolan falla tillbaka på vad som står i läroplanen om mål ochriktlinjer, som har redogjort för här. Religionslärarenbör få lill särskild uppgift att ansvara för skolans etiska fostran. Den börju-som det har framhållits tidigare-alla känna ansvar för, men det finnsnaturligtvis en risk för att det alla känner ansvar för, det kännertillslut//te« ansvar för. Eftersom religionen i så hög grad rör frågor om etik,om rätt och fel, om gott och ont, om den enskilde och samhället, lämpar sigdetta ämne för alt vidga begreppet religion lill att röra också etik,livsåskådning och värderingar och, för att använda ett ganska slitet uttryck,livskvalitet. Religionsundervisningenbör göras aktuell. Det är sant att den tillhör vår historia och vår kultur, menden rörockså dagens situation. Vi märker det kanske framför allt negativt i detsom sker i och den muslimska världen. Dår är religionen starkt sammanflätadmed samhället, och man talar om muslimska stater, koncessionsbundna stater. Vimenar att del strider mot religionsfriheten. Men, herr talman, det existeraroch påverkar - på gott och ont - flera hundra miljoner människor, och vi märkersamma religiösa tendenser i och på , för att inte nämna ,och vårt eget samhälle. Del är olika riktningar som gör siggällande -fundamentalism och befrielseteologi, för att ta ett par. Det ärnödvändigt för unga människor, precis som det är för oss som är äldre, attkänna till detta för att kunna förstå vår omvärld. är vår viktigaste bok. har nukommit ut i en ny översättning, och en halv miljon exemplar är sålda, såsom fruTilländer säger i sitt svar. Alltså: En gammal känd bok som kommer ut i nyöversättninggår på rekordtid ut i en upplaga på en halv miljon exemplar-det måste betydaett oerhört intresse ute bland människorna. Jag hoppas liksom statsrådet att skolornaskaffar sig och använder det i undervisningen. Detta bör gällaockså daghem och förskolor, eftersom är en bok som tillhör vårt samhälleoch vår kultur. tillhör vår kultur, och det borde tillhöraallmänbildningen atl känna till dess innehåll. Hur skall man annars kunnaförstå även moderna författare, som aldrig verkar komma ifrån de bibliskamotiven och associationerna? Del är inte bara som rör sig med bibliskaassociationer. Vi som har ansvar för framtidens samhälle har också ettansvar att förmedla det bästa vi äger - och det menar jag är . Jag vill ha en levande, problemorienterad, nutidsbundenoch pedagogiskt väl utformad religionsundervisning. Jag hoppas att statsrådetTilländer i fortsättningen också vill medverka till detta. Svaret ger inte mycket utöver det som redan harbestämts i . Men, herr talman, det kommer en morgondag. Och vem som änblir skolminister hoppas jag att vi kan utveckla den här frågantill att bli vad jag för min del önskar att den skall bli. För attsammanfatta och ställa ett par frågor; Låt ossbörja med att få en professur tillsalt i religionspedagogik. Omåtgärder för att stärka religionsundervisningen i skolan Om åtgärder för att stärka religionsundervisningen iskolan Låt oss se tillatt fortbildningen blir en verklighet och all den utvecklas, eftersom det finnsett stort behov på den här punkten. Jag vill hasvar beträffande vad den lokala skolutvecklingen innebär för justreligionsämnet. Vad ämnarstatsrådet vidta för ytterligare åtgårder utöver dem som 1979beslutade om och som sedan från regeringens sida utvecklats i Mål ochriktlinjer? 32 (): Jag vill komma med några kommentarer kringinterpellationssvaret, och jag börjar med uttalande omstärkning av religionsämnets ställning i skolan. Vid en frågestund hade jag ställt en frågatill skolministern beträffande förslaget att skolförordningen skall ändras såatt endast sammanfattningsbelyg ges i samhällsorienterande ämnen. Jag hadefrågat om hon ansåg att det bidrar till atl stärka religionskunskapsämnetsställning i skolan alt en elev kan få betyg i det enskilda ämnet. Jag fick inget svar på den frågan, och jag lär inte få deli dag heller. Min uppfattning är att den föreslagna ändringen inte skullestärka ulan tvärtom försvaga religionskunskapens ställning. Jag vill också beröra frågan om lärarutbildningen ochlärarbehörigheten. Vi tycks allesammans vara överens om att detta kanske är detviktigaste av allt. Det är väsentligt att undervisningen ges av behöriga lärare. Det har varit brist på behörigareligionskunskapslärare på högstadiet. Då har t. ex. ämneslärare medtvåämneskombination i andra ämnen fått åla sig ocksåreligionsundervisning utan att vara behöriga. Och det är många av dem som haransökt om tjänstledighet för atl läsa religionskunskap men vägrats detta medhänvisning till att den ämneskombination de då skulle få inte fanns iskolförordningen. fattade beslut om ny organisation förpersonalutbildningen, med anledning av förra skolministern om skolforskning och personalutveckling, som det också refererastill i interpellationssvaret. Där framhålls betydelsen av inte barafortbildningsinsatserna utan också utbildningsinsatserna - insatser sombreddar kompetensen hos högstadielärarna - och där anges att sådana insatserbör få hög prioritet. Häri ingår inom den samhällsorienterande sektornutbildning i religionskunskap, och det är nödvändigt att den utbildningen fårvara bland de högst prioritenide. Vi måste för religionsundervisningens skullsnabbt kompensera skolförordningens gamla bestämmelser om giltigaämneskombinationer genom att nu utbilda bort bristen på lärare i ämnet. Jag vill också peka på kyrkans, samfundens och föräldrarnasansvar i det här sammanhanget. Kyrkan och samfunden kan göra stora insatser föratl ge eleverna fördjupade insikter i den kristna läran, genom att bidra tillföreningsmedverkan i skolan. Utvecklingenav religionskunskapens och kristendomsundervisningens ställningenligt den nya läroplanen bör följas mycket noga, och visar det sig attförändringar behövs skall naturligtvis sådana också aktualiseras. var inte riktigt nöjd medsvaret och menade att det har rått enighet i om religionskunskapen.Så kan det väl vara, men det har faktiskt varit annorlunda i andra sammanhang. har säkert i friskt minne den debatt somföranleddes av utarbetandet av ny läroplan. Många kände då oro över att ämnetskulle försvinna. Därför framförde vi faktiskt från den icke-socialistiskasidan en avvikande mening, och de synpunkter som då framfördes tillgodosågs iläroplanen. Sådana synpunkter kom också från andra håll, och den opinion som dåväxte fram påverkade säkert - liksom naturligtvis den majoritet som också hademöjlighet att göra detta sedan - utformningen av läroplanen. Vi är överens om att ämnet är mycket bra beskrivet iläroplanen. Vad jag velat framhålla är inte att ämnet ges mer tid utan attlärarna ges stöd för att utnyttja de möjligheter som läroplanen ger, att vihelt enkelt genomför och lever upp till de beslut som redan är fattade. Vad talar om som en förstärkning rör sigfaktiskt bara , om man slår ut det på . sade att är vår viktigaste bok. Dethåller jag med om. Men det har varit en lid då det har funnits risk för attBibeln skulle försvinna som lärobok. Därför är jag glad för att gör denna markering här - och jag tvivlade inte heller på EvertSvenssons personliga inställning på den punkten. interpellation visar på ett positivtengagemang för religionskunskapens ställning i den svenska , och delmåste jag notera med tillfredsställelse. Men jag vill - med tanke påvad har sagt - uttrycka den förhoppningen att EvertSvensson representerar en bred opinion inom sitt parti. Det är nämligenbetydelsefullt att den uppfattning som kommer till uttryck i interpellationenoch som fört fram här verkligen är vad hela detsocialdemokratiska partiet tycker.