prot · G50946 · 1981-12-31 00:00:00 — Polisen kan också behöva ingripa för attupprätthålla ordningen, t. ex. för att förebygga att det kommer tillvåldshandlingar mellan slrejkvakler och personer som vill fortsätta arbeteteller för att tillse all trafiken pä platsen inle störs på ett sätt som inlekan accepteras. Bakgrunden till kommunisternas yrkande är alt motionärernaanser det vara fel all strafflagstiftningen kan tillgripas mot strejkandearbetstagare. Utskottet anser dock alt det som bör finnas gränser förden i princip fria arbelsstriden, bl. a. de gränser som dras upp genombestämmelserna i . Utskottet avstyrker således vpk-motionen även idenna del. Utskottet har i betänkandet också behandlat andra frågorombegränsning av slridsrätten på den offentliga och privata sektorn liksom frågorom förhandlingsförfarandel vid chefstillsättningar, arbetsdomstolens sammansättningm. Jag går inle här in på dessa frågor ulan hänvisar till vad vi har anförti vårt betänkande. Ser man till de laddade kanonerna i desocialdemokratiska motionerna, så finner man att det efter utskottsbehandlingennärmast bara återstår vad som skulle kunna kallas för litet lösa skott.Antingen har socialdemokraterna tonat ned kraven eller också lyser ettauktoritativt samlat stöd med sin frånvaro. Del gäller reservation 1, ochbeträffande den sade jag all t. o. m. LO går förbi 200-kronorsregeln medtystnad. Det gäller reservation 2, där socialdemokraterna i överger den socialdemokratiska motionen och lämnar sinapartikamrater i arbetsmarknadsutskottet åt sitt öde. Del gäller ocksåreservation 4, där både TCO och /SR säger nej till det socialdemokratiskaförslaget. Det gäller slutligen reservation 5 där mänga instanser, även medsocialdemokratisk majoritet, anser att man bör avvakta utredningsresultatet. Företrädarna för moderata samlingspartiet har tillbelänkandet fogat ett särskilt yttrande, där man ger sin syn på inriktningen avdel fortsatta reformarbetet på del arbetsrältsliga området. Dessa synpunkterger mig anledning påpeka atl moderaiernas företrädare i utskottet del oaktatställt sig bakom utskottets ställningstaganden utom på den enda punkt som jagtidigare berörde. Med dessa ord ber jag, fru talman, alt få yrka bifall tillarbelsmarknads-ulskottets hemställan i dess helhet i betänkande nr 4. 9 () replik; El ver började sitt inlägg med atlsäga all har varit pådrivande när del gällt medbestämmandet. Detskulle man ha varit efter del atl man haft en reell möjlighet därtill, nämligensedan hamnat i regeringsställning. visar med ettexempel hur pådrivande man har varit och säger atl man nu skall utredaledighelslagarna. Jag delar uppfattning all folkpartiettillsammans med övriga parfier faktiskt har varit pådrivande i den delen av detarbetsrältsliga området. Lyhördheten mot är juhundraprocentig. Men när det gäller atl utveckla medbestämmandet, så all arbetslivetblir mer demokratiskt och de anställda ges större möjligheter atl påverka denegna situationen, då påstår jag atl inle har tagit några som helstinitiativ. 'säger vidare atl man inte skall bry sig omvad en gammal avsutten moderat säger i dessa frågor. Jag påslår alt FilipFridolfsson varken är speciellt gammal eller avsutten. I en debatt här ikammaren sade han mycket klart att de borgerliga partiernas positivism i dessafrågor var vallaklisk. Jag tror alt del var ett myckel ärligt uttalande avFilip . Det märkliga i den debatten var atl varken ellercenterpartiet kommenterade hans påslående. berör den s. k. 200-kronorsregeln och sägerall LO i sin remiss inte speciellt har tagit upp den frågan. Jag vet inte hurmånga gånger LO skall behöva ta upp den frågan för att skall fåklart för sig all löntagarorganisationerna har exakt samma uppfattning som detsocialdemokratiska partiet. LO lar naturligtvis för givet atl dess informationhar gått fram även till . hävdar alt vi i vår reservation inte hartagit upp de berörda frågorna, men det har vi faktiskt gjort. Vi har förklaratatt del nu gäller att realisera den nya arbetsrättskommitténs förslag. När vi sägerdet är det en uppmaning till regeringen atl göra något positivt i stället föratt bara prata. Det senare har ju hitills varit utmärkande för de olikaFälldin-regeringar-na. Medbestämmande i arbetslivet m. m. 10LARS-OVE (vpk) repUk; Jag vill först bara konstalera att ingen kanbestrida alt den största reformen sedan den allmänna rösträtten, som den dåvarandestatsministern kallade denna reform, egentligen har blivit en stor flop, om manser till de utgångspunkter och mofiveringar som åberopades när den tillkom. I denna debatt kan tydligen "reformering" betydavad som helst. Den reformering som börjar vinna gehör är en reformeringtillbaka. Del är inle alls den strömning som MBL egentligen skulle medföra -och inle kunde göra det - utan raka motsatsen. Det är och hanspartikamrater i som slår för reformeringstankarnai dag när det gäller den arbetsrältsliga lagstiftningen. Frågan omlockouträtl skiljer, tycker jag, på ett avgörande sätt slånd- Medbestämmande i arbetslivet m. m. punkternaål när det gäller alt se pä arbetet. Man måste ju fråga; Vad är del här förstridsålgärder? Människorna måste arbeta för att klara sin försörjning, ochsamtidigt måste de vara med och bygga landet och framtiden. hotar de arbetande genom lockout, såriktas denna lockout mot de arbetandes existens. Medan arbetarnasförsörjningsmöjligheter då hotas, så hotar ju strejken bara kapitalägarnasmöjligheter all berika sig. Strejk och lockout kan då inle vara jämförbarastridsåtgärder. Det är därför man måste förbjuda lockout. Företagen har ju oändliga möjligheter all, sedan dens. k. fredsplikten trätt i kraft, topprida det hela. Man kan ändraförutsättningen för avtalen, man kan förändra verksamheten i grunden, man kananpassa sig kortsiktigt efter marknaderna, medan arbetarna inte får tillgripastrejk. Dessutom har man ägarmakten fill sitt förfogande. Och när fredsplikteninle gäller har man lockouträtl. Del är en oerhörd snedvridning när det gällerlagstiftningen på della område. Vi måste väl ändå komma i håg, ,alt i andra fall brukar vara mycket intresserat av demokratiskamedel och rättigheter. Men när det gäller arbetsplatserna, där kapitaletsägarmakt är som tydligast, gäller inte de demokratiska rättigheterna förborgerligheten. 11 () replik; Jag noterade atl som svar påmitt anförande endast hade all konstalera att vårt yrkande hade framförts undertidigare år och blivit avslaget av kammaren. I övrigt hade ingakommentarer. Som företrädare för majoriteten i ulskollet hade jagväntat mig några kommentarer till den utveckling som faktiskt har skett sedanlagen tillkom och som jag har sökt belysa med en rad exempel. Dessa exempelvisar atl det numera finns andra motiv än vad lagstiftaren ursprungligen hadetänkt sig som styr fillämpningen av medbestämmandelagen när det gäller denfackliga vetorätten vid entreprenadavtal. Jag skulle vilja be attge en redovisning av sin principiella syn på de exempel som jag har anfört. 12 () replik; säger att , som ärintresserat av demokrati - och arbetsdemokrati - borde ha en annan syn på denhär frågan. Men skillnaden mellan oss och kommunisterna är ju all vi hävdar altingångna avtal skall respekteras och atl man på demokratiskt väg skall så attsäga diskutera sig fram - både genom avtal och genom lagstiftning. Vpk har enannan grundläggande syn. Därför skiljer vi oss så mycket åt att jag inle serdet som meningsfullt all i en kort replik försöka föra den debatten. återvänder till att han tycker atl vi intehar visat att vi fortsätter atl driva på i de arbetsrältsliga frågorna. Jagsade ju annars atl den nya semesterlagen och den nya arbetsmiljölagen antogsockså med social- Vi hade ett par andra lagar som är strategiska och viktiga. t. ex.föräldraledighelslagen, där socialdemokraterna om jag minns rätt Onsdaeenden gjorde botoch bättring "under galgen". Lagen om jämställdhet i arbetslivet, n som antogs1979, bekämpade man däremot mycket intensivt, men såvitt jag Medbestämmande i arbetslivet m. m. förstår ärman nu ändå beredd all acceptera den. Det skulle vara intressant atl höra omLars Ulander fortfarande vidhåller sill motstånd mot lagen om jämställdhet inomarbetslivet. Sedan pågår det ett mycket aktivt översynsarbele. Del äringalunda så som vill göra gällande, all del skulle varaArbetsgivareföreningens ärende som departementet arbetar efter, utan här harman ett samlat uppdrag dels atl se över en rad lagstiftningar som del kanfinnas skäl all justera, dels all f. ö. gå vidare. När det gäller 200-kronorsregeln är det ett ganskabesynnerligt krav som socialdemokratin ställer. Man hävdar, nu som tidigare,aft lag och avtal skall följas - där är vi överens. Socialdemokraterna hävdarockså all del skall vara en påföljd för den som bryter mot denna lag. Mensocialdemokraterna har, med oklara motiv och en stor lidelse, hakat upp sig påalt del skall vara ett nominellt belopp . Jag ivrar verkligen inte för att böterna förlagbrott mot arbetslagarna skall följa inflationen, men en blygsam anpassningtill förändringarna av penningvärdet måste ändå anses rimlig. Del är någontingsom arbetsdomstolen har tagit fasta på och därmed väl följt intentionerna iriksdagsbeslutet om ett flexibelt bötesbelopp som man är mycketåterhållsam med överskridande av just 200-kronorsgränsen. Det är också en annan fördel som vi inle får glömma bort,, och det är att med en anpassad påföljd kan straffet bli merahumant mot den felande. Alternativet avsked kan användas mera sällan och skallf. ö. tillämpas ytterst restriktivt. Vi kan väl la ett exempel urlevande livet för att få en kanske mera närgången diskussion om detta. Jagskulle vilja fråga hur han ser på följande. En fackligförtroendeman skriver på ett löneavtal. hoppar han av från sittuppdrag och ansluter sig till den strejk som bryter ut på grund avmissnöje med avtalet. Menar atl en sådan arbetstagare skall ådömassamma skadestånd som arbetskamraterna, eller skall man sänka skadeståndet förarbetskamraterna till följd av att den f. d. förelroendemannen inle kan åläggasbetala mer än ? Det skulle vara intressant med en kommentar från LarsUlander på den punkten. 13LARS-OVE (vpk) replik; Vpk och är naturligtvis inleöverens. Vad som kan vara intressant att konstatera är all villha en demokratisk väg och säger sig vilja resonera sig fram om problemen. Menhan glömmer bort vilka positioner parterna har. Den ena parten ägerproduktionsmedlen, och i kraft av sitt ägande styr den och har oändligamöjligheter alt påverka Medbestämmande i arbetslivet m. m. utvecklingen, medan den andra parten bara säljer sinarbetskraft. Om man då skall resonera sig fram - på vilkas villkor blir det? är den huvudsakliga demokrafiska frågeställningensom , och borgare i övrigt inte vill kännas vid. Detär den grundsynen som gör alt de alllid sätter hall vid fabriksportarna i vadgäller demokratin. Strejkrätt, vetorätt, möten på betald arbetstid och andrademokratiska rättigheter för de arbetande krävs ju bara för atl man på någraområden skall kunna hävda de arbetandes intressen mot arbetsköparinlres-sena.Men det vill naturligtvis inte vela av. Den enda reformering somfolkparfiet och borgerligheten kan länka sig går åt ett annat håll. Jag vill konstalera atl del avtal som man håller på atlsnickra ihop och som man tydligen är ganska överens om och tillfredsställd med- för man vill inle gärna kommentera det; även om kommenteradedel - är ju egentligen ett avtal på Svenska arbetsgivareföreningensvillkor. Det är ett avtal som egentligen befäster vilka utgångspunkterna är och alt de problem som finns skall gå ul över arbetarna. Det måste markeras- och där får rätt, med alla sina mofioner på arbetslivets område- atl förelagens effektivitet, konkurrenskraft och lönsamhet för atl tryggainvesteringar och utveckling, blir utgångspunkten i del nya s. k.utvecklingsavlalet. Och detta ulvecklingsavlal, som man håller på all snickraihop, har tydligen sådana utgångspunkter att borgerligheten kan vara heltöverens, och jag förstår därför atl också är med på det. Merförvånande är det naturligtvis atl socialdemokratin och LO kan vara överens omen sådan utveckling. 14LARS ULANDER (s) replik: påstår atl jag hade sagt att detinte var bevisat atl driver på i frågorna om medbestämmande iarbetslivet. Men det var inle så, ulan snarare tvärtom. Jag vill påslå alt delär bevisat all över huvud taget inte har någon ambition att drivapå i dessa frågor. Sedan lar upp en del frågor som behandlas iandra utskott och undrar var socialdemokraterna slår. Men den diskussionen kanvi väl föra när de ärendena las upp. Vi kommer ju alt få ett exempel påinriktningen och viljan hos regeringen, enkannerligen hos , inom enmyckel snar framtid, nämligen när viskall behandla lagen om anställningsskydd.Det är ytterligare ett exempel på inriktningen. tar vidare upp en litet underlig diskussionom 200-kronorsregeln. Han säger atl socialdemokraternas motiv är oklara. Jagvet inle hur pass myckel vi skall behöva undervisa om de argumentoch motiv som ligger bakom. Men del är helt klart alt man inte kan skrämmamänniskor genom all la ifrån dem pengar och säga alt del är nödvändigt för attfå ett arbetsliv som fungerar. Man måste se till att arbetslivet blir sådantatl del är helt naturligt att få bort konfliktorsakerna. Man kan inte sänkalevnadsstandarden för folk och säga, alt om ni inle går med på della såtillämpar vi den här regeln. Sedankommer med ett konstruerat exempel. Han säger att Nr 46 det är enblygsam höjning och att man i stället skall gå med på avsked. inte vaddet är för krafter som driver i de här frågorna. är noginte vi som har oklara motiv, utan det måste rimligen vara folkparfiet, i della fallrepresenterat av . Medbestämmandei arbetslivet m. m. 15ELVER () replik; gör ägandet till ett villkorför inflytande. Vi ser del annorlunda. Vi menar alt även om de anställda inleär i ägarposition skall de ha ett reellt inflytande pä sin situation och på sinarbetsplats. Där är MBL ett medel, även om medbestämmandelagsliftningen kanreformeras och göras bättre. Vpk vill f. ö. alt fredspliktsreglerna skall avskaffas,all strejkrätten skall bli fri och all slrejkskadeslånden skall avskaffas.Della skulle innebära all det skulle bli fritt fram för arbelslagarparlen allnär som helst bryta ingångna avtal, och det kan vi inle gå med på. Attriksdagens icke-socialistiska hälft inte går med på ett sådant system kanskeinle överraskar ens . Men inte heller socialdemokraternaställer upp pä dessa kommunistiska krav. Jag vill dessutom påminna om vadlandssekrelarialel säger i sitt motionsutlålande till . Det bordeLars-Ove läsa, innan han gör alltför tvärsäkra påståenden. Vpk är alltså i strid inle bara med liberaler.Socialdemokraterna säger också nej, och fackföreningsrörelsen avvisar bestämtvpk;s krav pä denna punkt. Mer ensam i debatten kan man knappast slå. 1 senaste replik saknar jag fortfarande debevis som jag efterlyste och som påslår sig ha. Jag konstateradeockså i milt första anförande den reträtt som man gjort från socialdemokratinssida beträffande förlroendemannalagen. Det är inte längre ett skall påregeringen för alt den inte i ett svep vill föreslå en ny förtroendemannalaginom nya arbetsrättskommitténs förslag. Jag ser det som ett erkännande frånsocialdemokraterna atl del är fråga om en myckel kostnadskrävande reform. Men jag frågar mig fortfarande vilken ledning regeringenkan ha av de socialdemokratiska förslagen om ett etappvis genomförande, närsocialdemokraterna inte vill precisera vad man skall börja med. Harsocialdemokraterna egentligen samma uppfattning som utskollsmajoriteten,nämligen atl man först bör avvakta vad resultatet blir avmedbeslämmandeförhandling-arna på den privata sidan och se vilka effekter detfår för reformeringen av förlroendemannalagen? Eller vill att skall "klampa in" i ett aktivtförhandlingsskede? Vad beträffar 200-kronorsregelnhävdar jag, , atl motiven till att man från socialdemokratiskt hålldriver den här frågan är till synes mycket oklara. LO:s tystnad på den härpunkten är talande. Förste vice talmannen anmälde att ochLars-Ove anhållit alt till protokollet få antecknat atl de inle ägderätt till ytterligare repliker. Medbestämmande i arbetslivet m. m. 16 HANS (): I reservation 2 till utskottels betänkande harde socialdemokratiska ledamöterna i utskottet reserverat sig mot utskottetsbeslut att föreslå ge regeringen till känna vad utskottet anfört ianslutning till motionerna nr 215 och 1430. Utskoltsmajoritetens förslaginnebär i realiteten bifall till de båda angivna motionerna. Motionerna syftar till atl en utredning skall tillsättasför all få förslag om en klarare gränsdragning mellan MBL och den politiskademokratin i förhandlings- och informationsfrågor på främst det kommunalaområdet. I motion nr 1430 har anförts att förhandlingsapparaten harblivit så omfattande att den kan uppfattas som ett hot mot den polifiskademokratin. 1 motion nr 215 yrkas att kommunstyrelse icke skall omfattas avprimär förhandlingsskyldighet. Frågan om den kommunala demokratins förhållande tillmedbestämmandelagen har varit livligt diskuterad sedan medbestämmandelagenstillkomst. I syfte all förhindra alt den kommunala demokratin träddes för näraträffade parterna på den offentliga sektorn ett särskilt huvudavlal till skyddför den politiska demokratin. Om tvist skulle uppkomma om huruvida ett avtalkunde tänkas kränka eller träda den kommunala demokratin för nära, skullefrågan hänskjutas till den s. k. . Även om nämnden inle kan fattabindande beslut, kan det mot bakgrund av gjorda uttalanden antas att parternaskulle komma alt respektera ett uttalande av nämnden. Vi kan , efter det atl medbestämmandelagen varit itillämpning . atl , då medbestämmandeavtalsaknats och då lagen och dess tillämpning varit ny, icke ett enda fall förtsfram till nämnden, alt nu ett huvudavtal träffats mellan parterna och attförhandlingar om lokala avtal är påbörjade, att genom utslag i arbetsdomstolen praxis igränsdragningsfrågorna håller på att utformas samt att löntagarorganisationerna i alla lägen uttalat som sinbestämda avsikt att skydda den politiska demokratin. Vidare kan vi konstatera atl löntagarorganisationerna isina yttranden till arbetsmarknadsutskottet i anslutning till de åberopademotionerna gjort utomordentligt viktiga klargöranden. Sålunda anför LO i anslutning till motionerna bl. a. alllandets primärkommuner och deras kommunstyrelser bara behöver omförhandla iden mån deras beslut avviker från ernått förhandlingsresultat eller om nyafaktiska omständigheter eller nytt material tillkommit. I samma yttrandeklargörs vidare att primärförhandlingarna är att betrakta som ett led iberedningsförfarandet inför det självständiga beslut som det politiska organethar att fatta. Samma klargörande uttalanden görs av TCO och . Det kan vidare konstaleras att arbetsdomstolen, somavstyrker förslagel om en översyn av medbestämmandelagen, konstaterar all irättstillämpningen börjat utbildas ett mönster för avvägningen mellanarbetstagarsidans anspråk påinflytande genom förhandling och hänsynen till den politiska Nr 46 demokratin. Arbetsdomstolen tillägger all det är angelägel att denna den utveckling får fortsätta. Alt somutskottets majoritet har gjort i detta läge föreslå atl en utredning Medbestämmande i arbetslivet m. m. omgränsdragningsproblemen bör komma till stånd får anses som mer än vanligtklåfingrigt. Del hade varit i hög grad rimligt att ulskottet avvaktat detpågående arbetet med atl upprätta lokala medbestämmandeavtal. Sedan dessa underen tid varit i tillämpning skulle det möjligen ha kunnat övervägas all göra enutredning av medbestämmandelagens förhållande till den politiska demokratin.Att göra det nu är inle till gagn för saken. Del är till skada för enverksamhet som enligt de flestas mening löpt långt bättre än vad fråganssvårighetsgrad kunde gett anledning atl förmoda. Utskottets förslag är inlebara onödigt, utan t. o. m. skadligt för den fråga del här gäller. Jag ber att få yrka bifall till reservation 2i arbetsmarknadsutskollels belänkande. 17 () replik: anseratl ulskottsmajoriteten varit mer än lovligt klåfingrig när vi gått med på detmed eftertryck framförda önskemålet från om enutredning och översyn. Om är tveksam om våra möjligheter att göraen riktig bedömning, vill jag ändå erinra om att i Kommunförbundels styrelsesitter folk som har dessa problem in på livet i del dagliga arbetet. Där harman uppenbarligen samma uppfattning tvärsöver partigränserna. Till den uppfattningenhör atl det medbestämmandeavtal talar om inte löser problemen.Utskoltsmajoriteten anser atl man inle gärna kan negligera och nonchalera enbegäran om utredning, när den motiverats sä övertygande som de bådakommunförbunden gjort. 18LIANS () replik; Denna replik från var inteoväntad. är det ju sä att del inte är ledamöterna i kommunförbundensstyrelser som begärt en utredning, ulan frågan har förts fram i två borgerligamotioner. Styrelserna har inte haft någonting all erinra mot alt en sådanutredning kommer till stånd. Men del vikliga i sammanhanget, , är ju intedet, utan det är att då de båda kommunförbundens styrelseravgav sina remissyttranden, så förelåg inte för deras kännedom deutomordentligt vikliga klargöranden som LO, TCO och gemensamt har gjort ianslutning till dessa motioner och som ställer frågan i ett helt nytt läge. Mankan nästan säga att det är en milstolpe när del gäller medbestämmandelagen pådet kommunala området, när man så klart och tydligt från LO:s sida påpekar atlMBL-förhandlingarna är ett led i beredningsförfarandel och att organet harsjälvständig beslutanderätt och därvid kan avvika frän det träffadeMBL-avlalet, såvida del inte i samband med beslutet har tillkommit nyaomständigheter. Löntagarorganisationerna har därmed också de facto Medbestämmande i arbetslivet m. m. gjort en tolkning av de i motionerna åberopade domarnafrån arbetsdomstolen. Dessa yttranden har de båda styrelserna inle hafttillgång till. Jag är alldeles övertygad om, all om de hade haft tillgång tilldessa yttranden, skulle intresset för en utredning inte ha varit tillflnnandes, i varje fall inte hos de socialdemokratiska ledamöterna i de bådakommunförbundens styrelser. Däremot har de borgerhga ledamöterna i ulskottet hafttillgång fill dessa utomordentligt viktiga klargöranden. De har dessutom hafttillgång till arbetsdomstolens yttrande, dvs. ett yttrande från den domstol somi första hand har behandlat de svåra gränsdragningsfrågorna. Trots altutskollsmajoriteten haft tillgång till dessa vikliga klargöranden har den ändåansett det vara nödvändigt att verkställa en utredning. Det betecknar jag imitt första anförande som klåfingrighet, och jag har inte funnit anledning atlnu beteckna det på annal sätt. 19 () replik; hänger uppenbarligen upp sigpå varifrån ett förslag kommer mer än på det sakliga innehållet. Dessutom harhan djärvheten alt tillskriva sina partikamrater inom kommun- ochlandstings-förbunden nya uppfattningar. Hur del är med den saken har vi inlekunnat få styrkt. Det får väl bli en utredning mellan ochkollegerna på den socialdemokratiska kanten inom den kommunala hierarkin. Men jag vill, fru talman, än en gång slå fast altutskotlsmajorileten på grundval av det material vi haft tillgång till inte gärnakunnat avstyrka en sådan här begäran om utredning och översyn, när den - som viser del -motiverats så övertygande. Om fortfarande inle kännersig övertygad får han fortsätta delta resonemang med i Kommunförbundetoch i . Det är ändå de personerna som har skrivitde båda kommunförbundens yttranden i den här frågan, och de har inte följt uppdet hela genom några brev till utskottet där de säger sig återta sinuppfattning. Man masta tillmäta Kommunförbundets ochLandstingsförbundets samstämmiga uppfattning större tyngd än vad HansGustafsson och socialdemokraterna i utskottet har gjort. 20 HANS () replik; Jag är litet förvånad över det senasteinlägget från . Han säger alt fäster störreavseende vid varifrån ett förslag kommer än det sakliga innehållet.