prot · G50935 · 1981-12-31 00:00:00 — Man får på detsättet i de områdena även en högre konsumtion, som bidrar till att stimuleradet ekonomiska livet genom både de kommunala insatserna ochstatsbidragsinsatserna. Detta är ett faktiskt förhållande. Vad jag nu föreslår, och som förhoppningsviskommer att ställa sig bakom, är att vi skall fördela statsbidragen på sådantsätt att denna stimulans dels kommer alla barn till godo, dels kommer andraområden till godo där det föreligger ett obligatoriskt krav när detgäller deltidsförskolan men som inte får några statsbidrag. Det framgår inte riktigt av den socialdemokratiskareservationen vad socialdemokraterna har för planer när det gällerdeltidsförskolan . Tänker de fortfarande låta förskolan vara enobligatorisk del, medan kommunerna minsann får stå för kostnaderna själva? Omsocialdemokraterna framhärdar med detta förhållande, får kommunerna detsvårare alt integrera och komma fram till bra lösningar. Jag vill sedan la upp detta med kvaliteten. Det verkar somom man, när man har läst propositionen, har glömt att har antagit ensocialtjänstlag som inkluderar barnomsorgen. har alltså, på förslagav regeringen, lagt fast vilket ansvar kommunerna har för barnomsorgen.Dessutom har , av regering och riksdag, i uppdrag altkontinuerligt följa utvecklingen på barnomsorgens område. Detta är ett faktisktförhållande, som man har tagit upp i utskotlsbetänkandet. Men det innebär ickenågon svidande vidräkning med vare sig socialministern eller någon annanminister. I betänkandet har man bara skrivit vad som faktiskt redan ärfastslaget och som under arbetets gång har kommit till uttryck iatt , som jag tidigare nämnde, har lagt fram förslagen"Förskolans pedagogiska verksamhet - mål och inriktning" och"Förskola -lågstadium". De är ett utomordentligt instrument i arbetetpå att skapa god kvalitet i förskolan. Och detta har gjort påriksdagens uppdrag, I övrigt står del klart angivet i propositionen att demålsättningar för barnomsorgsverksamheten som tidigare är fastslagna, som dethar rätt en bred enighet om och som byggde på barnstugeutredningens förslagligger kvar. Vi har inte tagit bort någon målsättning, vilket debatten härkunde ge intryck av. Vi är tvärtom fortfarande på offensiven när det gäller attutveckla goda metoder. Det finns ute i landet en lång rad projekt inom den s,k. MAFF-verksamheten, mångsidigt användbara förskolor och fritidshem, som Nr 35 vi följermed stor uppmärksamhet för att kunna ge barnomsorgen för Onsdaeen den framlidenen god kvalitet. Därför tar jag det inte som nå'gon knäpp på näsan, eller hurman nu vill uttrycka det, att har skrivit in detta om kommunernasansvar och begärt förslag på delta område. Del är nämligen i Barnomsorsenhögsta grad angeläget att vi fortsätter att diskutera och utveckla kvaliténinom barnomsorgen. Denna proposition innebär icke något tvärstopp. Tvärtomfinns det inom ramen för statsbidragssystemet utrymme att utvecklabarnomsorgen. En del kommuner säger sig komma att förlora mycket på dennaproposition och det nya statsbidragssystemet. Vi har studerat det ingående. Detär intressant att det då har visat sig att en av de kommuner som har bråkatmest har bland den lägsta personaltätheten. Men den kommunen har i alla fallfått lika mycket i statsbidrag. Det visar att det system som vi har är orättvist.Och del gynnar inte den kommun som har en god kvalitet. Jag vill , herr talman, peka på det förhållandetatt den enda norm som har varit bindande är ylnormen. Den tar vi nubort. Men kommunerna har lärt sig hur de skall hantera ytorna för barnen. dem den flexibilitet som de har velat ha. Och det är ett allvarligt angrepppä det demokratiska sättet att arbeta i kommunerna, om man misstror kommunernaså till den milda grad som har framkommit här . Jag tycker att del är bra att personalen är aktiv och fören dialog med politikerna för att få god kvalitet på utbyggnaden avbarnomsorgen. Delta kommer till uttryck i det beslut som skall fattas här. Detgäller t. ex. barngruppernas storlek. I stället för en tidigare icke bjudanderekommendation går man nu i politisk ordning in och rekommenderar. 6 () replik: När det gäller frågan om statsbidrag vill jagförst och främst än en gång deklarera, vilket jag gjorde i mittinledningsanförande, att vi från socialdemokratisk sida ställer oss positivatill all man förenklar systemet så mycket som möjligt och avbyråkratiserar detså mycket som möjligt. Vi är därför beredda att ansluta oss till det s. k.procentbidragssystemet, som i och för sig också förslag bygger på. Men vad vi inte kan acceptera i socialministerns förslagär den snedvridning som förslaget för med sig och som innebär att väldigtmånga kommuner förlorar stora summor och kan leda till inte bara försämradekonomi för kommunerna utan också till att den fortsatta utbyggnaden påverkas inegativ riktning. Det är ju ingen engångsförlust som kommunerna gör, utan detär en förlust som följer med år . Och ju mer man är villig alt bygga utbarnomsorgen, desto mer förlorar kommunen i jämförelse med vad nuvarandestatsbidragssystem skulle ge. Jag vill bara ta några exempel. förlorar 15 milj. kr. på detta förslag.Lund förlorar över 6 miljoner, nära 8 miljoner, 9 miljoner ochJönköping 6 miljoner. Den region som vi nu befinner oss i, med deomkringliggande stora kommunerna , , in. fl., somsannerligen inte har någonstark ekonomisk situation ulan fortfarande dras med allvarliga ekonomiskaproblem, förlorar sammanlaget över 200 milj. kr., om vi innefattar ocksåStockholms kommun. Del är alltså den förlust som bara denna region kommer alldrabbas av. Som jag förut påpekade förlorar många kommuner belopp som motsvarar- om man skall ta in pengarna på andra vägar - en skattehöjning på ungefär 50öre. Så allvarlig är alltså den förlust som många kommuner görom detta förslag tillåts gå igenom. Det är det som vi inte kan acceptera, utanvi kräver ett helt nytt förslag. När det gäller kvalitetsfrågorna vet jag inte om KarinSöder har lagt märke till alt utskottet är enigt på den punkten. Låt mig dåsäga alt enigheten består i att man av regeringen skall beställa mål ochriktlinjer för den framtida verksamheten som lar upp frågan om hur barnomsorgenskall organiseras, vilket innehåll den skall ha, på ett betydligt fastare ochbestämdare sätt än vad nuvarande riktlinjer ger vid handen. 7INGA (vpk) replik; Det var inga överord som jag presenterade imilt anförande, utan det var tyvärr sanningen om vad som kommer att hända närdel gäller barnomsorgen. säger att vi har fattat beslut omsocialtjänstlagen och att barnomsorgen ingår där, och det är rikligt. Men vadsom kommer att hända är att kommunerna inte klarar detta - de har inte klaratdet . Vi har från vpk:s sida i denna talarstol krävt mer resursertill kommunerna för att klara barnomsorgen. Vi har varnat för del förhållandesom nu faktiskt råder. att kommunerna inte klarar barnomsorgen. Vad man nugör är att överlämna åt kommunerna att själva fixa detta, och del gör de inte,vare sig när det gäller utbyggnaden eller kvaliteten. säger vidare all kommunerna har de bästaförutsättningarna för all vela vilka brister som finns och vilka resurser manhar, och del är också riktigt. Men vad man framför allt vet är vilka resurserman inte har. Man har faktiskt väldigt små resurser, och med deltastatsbidragssystem undandras kommunerna flera hundra miljoner. Det drabbarframför allt fattiga kommuner som min hemkommun väldigt hårt. Del är inte fråga om någon misstro mot kommunerna. Vi harunder , under täckmanteln den kommunala självbestämmanderätten, fåtthöra att man måste lita på kommunerna. Men det har ju visat sig alt det integår att lila på dem. när de inte får de resurser som de verkligen behöver ha. Planerna hålls inte, utan någon liten förskjutning blirdet, säger . Men del är faktiskt fråga om förskjutning. Såstor är skillnaden mellan det som skulle ha varit måluppfyllelse ochresultatet. Vi har ansträngt oss, säger vidare. Men är detverkligen så, ? Det tycker jag inte alt man har gjort vare sig i denförra socialdemokratiska regeringen , i de borgerligaregeringarna eller här i . Det man gjort är helt enkelt att man harövergett barnomsorgen. Man kan visserligen säga att penningmängden har ökat år ,men behovet är ju så enormt stort. Därför måste penningmängden Nr 35 och resurserna öka ännu mycket mera. Vi vetockså att kvaliteten inom barnomsorgen på många ställen är mycket dålig ochbehöver en kraftig förstärkning. Det förslag som läggs fram, där man tar bort alla garantier när del gäller normer ochdessutom undandrar Barnomsorgen kommunerna resurser, kommer - som jag sadetidigare, även om betraktar det som överord - att innebära ett strypgrepp på kommunernas barnomsorg. I sitt tidigare inlägg åberopade . Jag tycker inte alt skall behöva utsättas för falskapåståenden. sade nämligen att där kanske inte fanns någradaghemsplatser alls. Jag bad en av mina medarbetare gå ut och ringa tillRobertsfors och ta reda på hur det förhöll sig med den saken, och jag kan talaom att man där hade 80 barn i daghem. 16 i familjedaghem och 92 ideltidsförskola. Enligt planeringen kommer man 1983 att ha 125 barn i daghem,76 i familjedaghem och 100 i deltidsförskola. Totalt har man omkring 550 barn. Jagvill med detta vederlägga de påståenden som här hargjorts beträffande . Vi skall så långt vi har möjlighet hålla osstill sanningen. Vi skall lämna korrekta uppgifter om dem som inte är här ochkan försvara sig. Jag skulle också vilja säga några ord om de frågor somIvar tog upp. När del gäller effekterna i det långa loppet av detstatsbidrag som jag har föreslagit har jag sagt att vi skall utvärdera dessaför att se vilka konsekvenserna blir. Det tycker jag är rimligt och riktigt.Jag har uppfattat att också socialdemokraterna, när de salt iregeringsställning, vid genomförandet av nya reformer ville göra enuppföljning av dem för att se vad de fick för effekter. Det skall vinaturligtvis göra också med det här förslaget. Del ligger inte i mitt, i någotregeringspartis eller någon annans intresse att barnomsorgsutbyggnaden stannarav. Tvärtom är det viktigt att den får fortsätta. Målet om en fullbehovstäckning ligger självfallet fast. Del är intressant att konstatera en sak beträffande desiffror som redovisar för all påvisa att vissa kommuner skulleförlora på delta. Del blir en omfördelning, det har jag medgivit. Det är ocksåså. som jag har uttalat tidigare, all de som inte får någonting ut avstatsbidraget ändå måste få sin berättigade del. Varenda person i del härlandet som har en förvärvsinkomst, som egenföretagare eller som löntagare, ärfaktiskt med och bidrar till barnomsorgen, för man betalar jubarnomsorgsavgift. Då är det väl rätt och rimligt att också de som bor i glesbygdmed låg sysselsättning -och i de områdena skall vi förvisso också arbeta föratt få fram sysselsättning -får någonting tillbaka och inte bara får svara förkostnaderna för dellidsför-skolan, som de får göra . Det är ju våra barndet är fråga om. Varje förälder som betalar en barnomsorgsavgift har jurättighet att få någonting tillbaka. Det är faktiskt en rättvisefråga. Dessakommuner kommer alltså att vinna en del. Nr 35 Jag vill något belysa dagensstatsbidragssystem. Onsdaeenden Nordbergmedsiffror på 8 milj. kr.och 6 milj. kr. Jag har ingen anledning att 25november 1981 betvivla delta. Men vi har ett ärende liggande hos oss, där enkommun har överklagat ett beslut om bidrag till barnomsorgen. Ett litet antal barn - mindre äntio-avgör huruvida man skall fä 4 milj. kr. mer eller mindre enligt denuvarande bestämmelserna. Jag vill upprepa att med de nuvarande bestämmelsernagynnas de som har en lägre personaltäthet och en lägre kvalitet, eftersom defår lika mycket oavsett vilken kvalitet de har på barnomsorgen. Därför är delför mig en gåta kan vara så indignerad i detta avseende, när vi försökeråstadkomma rättvisa. Därutöver är det faktiskt på det sättet alt kommunernaslikviditet är mycket god. Jag vill inte på något sätt underskattakommunernas situation -de har varit mycket ambitiösa i sitt arbete att bringaned de kommunala utgifterna. Men det måste ändå vara möjligt att med den godalikviditet man har göra ompriorileringar, så att man också kan tillgodosebarnomsorgens behov. Detta är en fråga som bör behandlas i demokratisk ordningi kommunerna. När det gällermålsättningar och riktlinjer, kan man konstatera att i enlighet medutskottets förslag gör en beställning. De partier som slår bakom dennabeställning i utskottet har varit eniga om huvuddragen i de målsättningar somgällt . Därför uppfattar jag det så, all man här skriver fast det arbetesom de facto redan pågår. Jag uppfattar alltså inte detta som någon kritik.Snarare är det att betrakta som en hjälp på vägen i det vikliga arbetet att fåen bättre barnomsorg. 9IVAR () replik: Jag utgår ifrån att även om intehar upptäckt vad utskottet skriver, så har hennes medarbetare gjort del,nämligen alt de normer och rekommendationer som i sin propositionföreslår skall las bort , de kan inte las bort förrän harfält ett förslag från regeringen om mera fasta bestämmelser vad det gäller måloch riktlinjer för verksamheten. De båda sakerna skall ha en slutgiltiggemensam behandling innan ett statsbidragssystem får träda i verkställighet.Det är vad utskottet beställt av . Det är ett mycket viktigt inslagnär det gäller alt inte bara bevara utan också försöka förbättra kvaliteteninom barnomsorgen. Jag vill som en bireplik till ändå säga att hontydligen inte vare sig läst de socialdemokratiska motionerna eller än mindretagit del av vad som sagls i debatten av socialdemokratiska ledamöter när detgäller kvalitetsfrågorna. Så till frågan om statsbidraget, ! Som försvarför det dåliga förslaget säger socialministern att det skall utvärderas så kan se vilka konsekvenser del eventuellt kan föra med sig. Dekonsekvenserna kan, , bedömas . De kommuner som försökerleva upp till en utbyggnad av barnomsorgen kommer att bestraffas. De kommer attfå känna av piskan. De kommer att få starkt försämrade statliga bidrag. kommer attriskera den framtida utbyggnaden av barnomsorgen. säger också att de som satsat på god kvalitethar kommit i en Onsdaeen den dålig situation när det gällerstatsbidragssystemet-man har inte tagit hänsyn till det.Men kan inte sitt eget förslag? Söderlägger fram innebär att man fryser dagens nivå beträffande kvalitet och Barnomsorsen tillåter bara årliga uppräkningar med hänsyn till den kostnads- och löneutveckling som skett inom den offentliga sektorn. Man fryser alltså fast de olikakvalitetsnivåer som finns ute i kommunerna och ger inga förutsättningaratt förbättra kvaliteten i kommuner där man inte har nått tillräckligt långt . Det är innebörden av förslag, och del är också en mycketallvarlig brist i det förslag som finns i propositionen. 10INGA (vpk) replik: Jag tycker i och för sig att vara tyst beträffande kvaliteten, för där anser jag att han har svikitmycket. Men först beträffande : Det finns storaskillnader mellan kommunerna när det gäller utbyggnadsprogram inombarnomsorgen. Den rapport som vi talade om tycker jag att skallläsa. Den är , och där säger man att det i botten påbehovstäckningsligan finns många kommuner. Jag kan räkna upp flera, så att jaginte bara pekar ut . På förskolebarnsidan är det , ,, och . Daghemsservice saknas helt i , , Sorseleoch . Och pä skolbarnssidan ligger , och Pajalaallra sämst till med en behovstäckning som är lika med noll. Jag tog upp därför att man går en annan vägdär och skall försöka att få kommunalt vårdnadsbidrag. Det tycker jag ärväldigt dåligt och hemskt farligt. säger - och det är något nytt - attkommunernas likviditet är mycket god. Det har vi inte märkt någonting av i minkommun. Det är en nyhet som i så fall får tillskrivas den här debatten. Beträffande att det skulle finnas förutsättningar attomprioritera i kommunerna vill jag säga; Det gäller de två termer som jag togupp i början, flexibilitet och befintliga resurser. Något annat sätt finns inteför att utöka verksamheten eller åstadkomma en kvalitativt barnomsorg. Utskottet tror att genom att ansvaret läggs på kommunernakommer det inte att bli sänkta ambitioner beträffande kvaliteten. Utskottet säger vidare att man skall avvakta med detslutgiltiga ställningstagandet till normer och rekommendationer i fråga omregeringens förslag till målsättning för barnomsorgen. Men det går ju inte attlita på det. Vad som behövs är ett beslut . Jag tycker att detta är ett mycket dåligt alibi för attklara sig från bristen på kvalitetsförbättringar - också för närdet gäller hans parti. Vad som behövs är ett beslut . Utskottsskrivningen gäller inte juridiskt. Det behövs enlagstiftning på det här området - det har vi från vpk sagt . 5 protokoll 1981/82:34-36 där manförsökt skriva fast någonting men där skrivningen inte haft någon juridisktbindande verkan alls. Utskottsskrivningen i det här hänseendet betyder faktisktingenting alls. Och det vet ni som har skrivit det myckel väl. Socialdemokraterna har aldrig värnat om kvaliteten. Detvisar sig också genom att de inte motsätter sig de kvalitetsförsämringar sominträder, eftersom man inte föreslår beslut om normer och garantier förbarnomsorgen. Det finns socialdemokrater som varit ute och rest i den härfrågan -ganska mycket. aren av dem, och en, som också ärvälkänd för , är från kommun. Jag är besviken päsocialdemokraterna när det gäller kvaliteten. Helt kort: Jag kan mitt eget förslag tillstatsbidragssystem, . Vad jag refererade till var hur delnuvarande statsbidragssystemet fungerar. Sedan är det just sådant som kvalitet och möjlighet att gåvidare med barnomsorgsutbyggnaden som är viktig att följa i den utvärdering somskall äga rum. Vidare är det att konstatera att vad vi föreslår är attden pedagogiska ledningen i motsats till tidigare skall varastatsbidragsberättigad. Det är någonting nytt. Så fill ; Mer än hälftenprutades strax - plötsligt gällde nollsiffra skolbarn. Det varintressant att höra. 12GABRIEL (): Tillgång på god barnomsorg är nödvändig förjämställdhet mellan kvinnor och män, för valfrihet för familjerna och för entrygg och stimulerande uppväxt för barnen. Den plan på 100 000 daghemsplatser som vi beslöt om härför har inte hållit, och det är allvarligt. Men man måsteändå konstalera att ingen annan del av kommunernas offentliga verksamhet harvuxit så snabbt som barnomsorgen. Båda dessa saker är fakta, och de är viktigaatt notera. Det går inte att säga att vare sig kommunerna, staten ellerregeringarna har övergett barnomsorgen - då är man inte på verklighetens mark.Ingen annan del har vuxit så snabbt - men ändå är behoven fortfarande stora.Det måste alltså vara så också att barnomsorgen sätts främst. Vi vet att den offentliga verksamheten överhuvudtaget intekommer att få särskilt mycket ökade resurser . I detläget är kommunerna fortfarande en gynnad part. Där anser vi att det finns ettvisst utrymme för ökning av verksamheten. Vi diskuterar om det är eller 2 %- där kan man ha delade meningar - men kommunerna är gynnade i förhållande tillstatlig verksamhet och i förhållande till privat verksamhet. Inom kommunerna skall barnomsorgen och äldreomsorgen sättasfrämst, därom råder också enighet. Det är någonting mycket viktigt. Tyvärrkommer en rätt stor del av detta utrymme att gå åt bara för att klara ändringari befolkningssammansättningen,och det kommer alltså inte att räcka för att möta den brist som finns . Istort sett det enda som vi kan öka på är ändåbarnomsorgen. Det är viktigt att det råder enighet om det. Självklart måste dåden barnomsorg som vi erbjuder också vara av bra kvalitet. När man har konstaterat detta, har man också sagt att ävenom vi skulle lyckas förverkliga alla de planer som finns nu - ja, t. o. m. merän de planer som kommunerna har - så kommer utbyggnaden inte att klaraden efterfrågan och det behov som finns med hänsyn till hur många föräldrar detär som redan yrkesarbetar eller vill yrkesarbeta. Vad skall man då dra för slutsatser av detta? Jag kan intefinna att man kan dra någon annan slutsats än att nu måste vi verkligen påallvar undersöka om vi kan använda de resurser som vi redan satsar påbarnomsorg - och de är betydande - på en bättre sätt, med bevarad kvaliteteller i vart fall med en kvalitet som vi anser är god. Det måste vara enhuvudpunkt i en situation där man inte kan klara att bygga ut så snabbt att manmöter efterfrågan. Vi är ju egentligen ense om att vi inte kan det med deresurser som finns f. n. är det också från en annan synpunkt viktigt att se omman kan utnyttja resurserna bättre. Det gäller nämligen att få förståelse förkraven på att den verksamhet som har varit gynnad skall fåfortsätta att vara gynnad i kampen om de kommunala resurserna under ytterligaretid. Då måste vi som arbetar för ökad barnomsorg visa att vi är beredda attskärskåda verksamheten och se om resurserna används på ett så bra sätt sommöjligt. Annars kommer vi att få höra hur de som företräder andra verksamheterslår ner på att man där och där inte använder resurserna inom barnomsorgen påett bra sätt, så den behöver inga mer resurser. Det kommer att bli svårt att fådet samförstånd omkring barnomsorgen som vi har haft under en lid om man inteär beredd att se över organisation och arbetssätt. Det tror jag är ett klartfaktum för var och en som har varit ute och talat med människor i kommunerna,framför allt de som har något inflytande på kommunernas ekonomi. Så här är det,och det kan vi inte komma ifrån. Då är det viktigt hur man gör detta. Kommer man uppifrån -från staten, från ledningen i de kommunala förvaltningarna eller från kommunalpolitikerna- och säger att nu skall vi skriva in fler barn, nu skall vi ha en automatisköverinskrivning med så och så många procent, får man självfallet en omedelbarmotreaktion både från dem som arbetar inom barnomsorgen och från dem som harsina barn där. Och det är ju inte vad vi vill. Tendenser till sådanamotsättningar har verkligen inte saknats. När man tar upp omprövningen avverksamheten är det därför viktigt att man gör det i samarbete mellan personal,föräldrar, socialförvaltning och kommunens politiska förtroendemän. Det är bra att utskottet är enigt om att uttala sig förett bättre utnyttjande av resurserna inom barnomsorgen. Det är bra att detpolitiska stödet finns här ifrån . Det är också bra att företrädareför personalen - i vart fall för förskollärarna, som uppvaktat oss isocialutskottet - har förklarat sig villiga att rekommendera sina medlemmar ochlokala organisationer att vara med i ettkonstruktivt arbete, att gå igenom organisation och arbetssätt och se om mankan utnyttja resurserna på ett bättre sätt. Om man bara slår ifrån sig och avvisar alla förslag medargument som att delta går inte att genomföra, för då blir kvaliteten sämre,och det vill vi inte vara med om, får man en konfrontation omkring barnomsorgensom endast barn, föräldrar och de som arbetar inom barnomsorgen blir lidandepå. Därför tycker jag att det är viktigt att lyfta fram det uttalande somgjordes inför utskottet. Jag är förvissad om att det också finns möjligheteratt förverkliga det ute i kommunerna. Vad staten kan göra är att underlätta för kommunerna ochför dem som arbetar inom barnomsorgen att se över verksamheten.Statsbidragssystemet härpå senare tid varit ett hinder för att få en fungerandeverksamhet, som tar hänsyn till de lokala förhållandena och som gör det möjligtatt utnyttja resurserna effektivt och möta den efterfrågan som har funnits.Därför behövs ett nytt statsbidragssystem som ger kommunerna större frihet. Den enda bindande regel som finns är ylnormen, dvs.alt skall godkänna hur många barn som skall vistas i vissalokaler. Detta har varit en olycklig betoning av lokalfrågorna i förhållandetill personalfrågor och andra kvalitetsfrågor. Det är bra alt ylnormen tasbort. Det är bra också från den synpunkten att då kan man utan att vara bundenav orimliga kvalitetskrav bättre utnyttja gamla lokaler för barnomsorg, lokalersom tidigare använts för andra ändamål.