prot · G50974 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag tänker i synnerhet på områden där den tekniskautvecklingen gått mycket långt. Teknikens humanisering innebär bl. a. en omprövning avprinciperna för förverkligandet och användningen av en ny teknik enligtprincipen större samhällsnyttighet och säkerhet för människorna- infe barahögre effektivitet och lönsamhet. Tekniker och forskare skall känna frihet i sin forskning,men ju större frihet de har, desto större måste deras ansvar vara, så att vifår tekniker som tjänar människan - och inte hotar deras tillvaro. En teknikintresserad humanist och sociolog som jagträffade gav mig många tankeställare inom dettaämnesområde, detta inte minst med tanke på att den tekniska utvecklingenständigt rusar i väg, accelererar och inte ser ut att kunna styras och hejdas.Jag tänker i första hand på rädslan inför den militära teknikens vansinniga ochväxande förstörelseförmåga. Jag tänker på teknikens förmåga att förvandlavärldens naturtillgångar till medel att tillfredställa olika behov. Teknikenmångfaldigar i hög grad människans förmåga att förvandla världen till medelatt tillfredsställa sina behov, vilket i samband med den snabba folkökningenoch det oupphörliga tekniska framåtskridandet leder till allt snabbareförstörelse av den naturliga världen och våra naturfillgångar. Jag tänker på den rädsla vi känner inför ett tekniskt hotoch det tekniserade vetandets dominans över den mänskliga kulturen. Tekniken skapar övernationella system, de tekniskalösningarna är likartade i de flesta länder, både i utvecklingsländerna och iindustriländerna. De teknikskapande nationerna påtvingar mottagarnationernanya tekniker, med dessas språk, dessas organisation och teknikens hela socialamiljö. Frågan finns med : Kommer den tekniskautvecklingen att starkt påverka - kanske hota - de humana värden ochhumanistiska kulturer som utgör grundvalarna för olika länders identitet ochsärart? Jag tänker vidare på teknikens hårda ekonomiska krav. När näringslivetväl har börjat tekniseras blir det nödvändigt med en oupphörlig utveckling,förbättringar och större investeringar. Fabrikerna måste hela tidenmoderniseras och byggas ut och maskinparkerna förnyas. Varje ny maskingeneration är dyrare än denföregående, som den blir mer och mer komplicerad och sårbar. Jag tänker på teknikerna, som gör människorna överflödiga,t. ex. i det framväxande datasamhället och de robotiserade fabrikerna. Skallnya tekniker oupphörligt ersätta mänsklig arbetskraft? Hur mycket blir tillslut den arbetande människan värd? Och hur många ur de växande människoskarornahar till slut ett arbete, en uppgift att se fram emot? Det har uttalats varningar, innebärande att vi inomen inte alltför avlägsen framtid får räkna med en våldsamt ökandeinternationell arbetslöshet beroende dels på en stark befolkningstillväxt, delspå att nya tekniker ersätter mänsklig arbetskraft. Detgäller att vara öppen för olika lösningar. Teknikens humanisering kan vara ettoch ett steg i rätt riktning. Detkrävs en bättre anpassning till människorna av nya maskiner och tekniker. Detkrävs en humanisering av de människor och grupper som beslutar och bestämmer omteknikens tillkomst och användning, dvs. politiker och beslutsfattare,industrins och näringslivets företrädare samt höga militära chefer. Ochdet krävs inte minst en humanisering och en djupare mänskligare insikt hos våraskickliga och framgångsrika forskare, uppfinnare och tekniker, så att dessa bl.a. kommer till insikt om att tekniska lösningar som är optimala i fråga omteknisk och ekonomisk effektivitet inte alltid är optimala då det gällerindividernas och samhällenas intressen. De bör dessutom få klart för sig ochförstå hur det går till att skapa och tillämpa en teknik med mesta möjliganytta och minsta möjliga skada för människorna. Det växer trots allt fram en internationell medvetenhet på dessaämnesområden och i dessa frågekomplex. Man spårar detta i rapporter från bl. a.Romklubben och generalsekreterare . Thant. Jagvill avsluta med förhoppningen att även vi, i vårt högteknokratiska samhälle,är medvetna om och observanta på den tekniska utveckHngen -och till denna fogardet mått av teknikens humanisering som är nödvändig. 8 (): Under den gångna debatten har flera talare vittnat om vilka effekterden borgerliga politiken har fått för landet . Under deminuter som står till mitt förfogande skall jag beröra det län som utan tviveldrabbats hårdast av den borgerliga politiken. Det är det län som har tre gångerså hög arbetslöshet som genomsnittet för landet, där det nu finns över 35sökande på varje ledigt jobb och där var fjärde byggnadsarbetare saknararbete. Detfinns många sätt att beskriva den negativa utvecklingen i . Jag skallbegränsa mig till att peka på effekterna av personalneddragningarna vid destörre basindustrierna, och . Länsarbetsnämndeni gjorde i slutet på föregående år en sammanställning av effekternaav de här personalinskränkningarna. I berörs samtliga enheter i läneteller totalt 1 008 anställda, varav huvuddelen i . I i kommerca 840 personer att varslas om uppsägning. Totalt omfattar neddragningarna, somavses att genomföras , 1 848 personer. En del av den härövertaliga personalen kommer aft erbjudas förtidspen- sionering.Omfattningen härav är svår att ange, då förtidspensioneringen bygger påfrivillighet. Även om detta är en form av s. k. naturlig avgång, innebäråtgärden bortfaH av arbetstihfällen, eftersom platserna inte kommer att återbesättas. Neddragningenav sysselsättningen i de här företagen medför dessutom negativa effekter försysselsättningen hos underleverantörer, inom handeln, servicesektorn och denkommunala verksamheten. Uppskattningsvis kan totalt 4 000 arbetstillfällen fallabort från den lokala arbetsmarknaden och även drabba länet i övrigt genom detrappstegseffekter som uppstår om friställningarna sker. Man bedömer attförändringen inom de här två företagen berör ca 10 000 personer, omfamiljemedlemmar räknas med. Det innebär ett mycket hårt slag mot länetssysselsättning och näringsliv i främst malmfälten och , som i mångaavseenden måste betraktas som en motor för utveckling. Motbakgrund av det rådande mycket svåra arbetsmarknadsläget i länet betyder det enytterligare ökning av arbetslösheten till en helt ohållbar situation. Detgäller inte minst ungdomsarbetslösheten. F. n. är en hel årskull ungdomar ilänet arbetslösa. Och länsarbetsnämnden i bedömer aft arbetslöshetenunder senare delen av 1982 och kommer att öka mycket kraftigt, ominte verkningsfulla motåtgärder som kompletterar arbetsmarknadspolitiken saftsin. Detmåste alltså till nya snabba grepp, om utveckling skall . Dethar verkligen inte saknats förslag till åtgärder somskuHe hjälpa upp situationen i . Medtanke på dessa åtgärder har vi föreslagit ett förbättrat transportstöd för attpå så sätt förbättra konkurrenskraften för företagen i länet. Tyvärr harutvecklingen gått i motsatt riktning. Så sent som i slutet av föregående år borgerliga majoriteten i kammaren helt följt regeringens förslag atturholka transportstödet. Denna åtgärd kommer främst att drabba de mindresågverken i Norrbottens kustregion samt utfransporter av järn- ochstålindustrins produkter. Enannan viktig fråga för länets stål- och gruvhantering har varit att komma tillrätta med de höga taxorna för malmfrakterna utefter . med fyra borgerliga kommunikationsministrar har man verkligen lovatrunt och hållit tunt när det gällt att komma till rätta med dessa högafraktpriserna. Teknikenatt rulla problemen framför sig har varit belysande för borgerlighetens sättatt skugga över en misslyckad politik för . Detsammma gällerutveckHngen av storbranschen i länet. Även på det området har vi frånsocialdemokratisk sida föreslagit en mängd åtgärder för utvecklingen av iLuleå. I och i tidigare riksdagsbeslut har slagits fast attLuleå skall bli ett metallurgiskt centrum. Men inga åtgärder har vidtagits frånborgerlighetens sida för att skapa detta centrum. I själva verket håller man nupå att nedrusta den metallurgiska kapaciteten. Valsverken håller på att körasned. Viktiga investeringar i ombyggnad och upprustning av finvalsverket harlagts . förutsatta flyttningen avrälsproduktionen till har uteblivit. Tyvärr går den här negativa utvecklingen igen i branschefter bransch. En kombination av marknadskrafternas fria spel tillsammans meden utpräglad högerpolitik kan självfallet inte vända den här utvecklingen. Detmåste till politiska krafttag. Det måste till en politik där man vågar satsa påNorrbotten, om länet skall ha en chans. Därför har vi från socialdemokratisksida tillsamman med LO presenterat en bred utvecklingsplan i fem steg medkonkreta åtgärder för att utveckla industrin och sysselsättningen i länet. Planen omfattar bl. a. åtgärder för att sänka företagenskostnader för kapital, personal och transporter. Den omfattar åtgärder somstimulerar den tekniska utvecklingen, marknadsföringen m. m., men ocksåväsentliga investeringar när det gäller så viktiga basindustrier somgruvverksamheten och stålbranschen. Vi föreslår vidare insatser för samverkan.Det gäller industrin och högskolan i . Vi vill också bygga upp ettutvecklingscentrum vid högskolan samt tiHsätta en forsknings- med verksamhet som gynnar näringslivetsutveckling. För att stärka den norrbottniska verkstadsindustrinföreslår vi att en offentlig upphandling så långt som möjHgt skall styras tilllänet och att ett särskilt beställarstöd skall utgå till basindustriföretag,när de lägger ut beställningar som gäller produkt- och teknikutveckHng i frågaom verkstadsindustrin. Vidare bör lokalisering av statlig verksamhet tilllänet ges hög prioritet. I den utveckHngsplan för som vi har presenterattillsammans med LO visar vi på konkreta möjligheter att utveckla länet.Självfallet hänger det på att vi i vårt land får en regering som vågar satsa pålänet, som vågar ta beslut som rör näringslivet och sysselsättningen. Det gårinte att som under de borgerliga regeringarnas tid ständigt skjuta problemenframför sig. Utvecklingen är nu sådan i att det måste till snabbainitiativ. har vi kunnat konstatera att detmåste till en socialdemokratisk politik, om vi skall klara problem- en politik som vågar ta de nödvändiga politiska krafttagen och politiskabesluten för länets framtid. Vänds inte den negativa utveckling som härjar iNorrbotten, kan stora delar av länets industrikapacitet snabbt nog slås ut föralltid. Men detta betyder att en viktig del av hela landetsproduktionsförmåga riskerar att gå förlorad. Därför måste uppgiften att brytanedgången i bli en angelägenhet för hela nationen. 9KARIN (): Som en röd tråd har genom den aHmänpoHtiskadebatten gått oron för sysselsättningen. Den oron kommer också att prägla mittanförande. Flera kommuner i län har vikande sysselsättning, branschensidighet,låg företagstäthet och ett starkt beroende av något eller några företag. Dettagäller speciellt de norra kommunerna i länet, där den negativa utvecklingen haraccentuerats . ar som gruv-, stål- ochskogsindustrierna är och har varit utsatta för har lett till omfattandeförluster av arbetstillfällen för berörda kommuner i Bergslagen, särskiltLjusnarsberg, samt norra delen av . Enligtden senaste arbetslöshetsstatistiken steg arbetslösheten i länet med 470personer och utgjorde 5 570 personer.Jämfört med innebär det att ytteriigare 1 700 blivit arbetslösaunder 1981. Den allvarligaste utvecklingen visar emellertid tillgången pålediga platser. fanns totalt i länet endast 425 ledigaplatser mot 1 105 . Under t. ex. december anmäldes inget ledigtjobb inom tillverkningsindustrin till arbetsförmedlingen. Mestbesvärande är arbetslösheten bland ungdomar . Av dessa var 1 730arbetslösa . Det innebär en ökning med ca 400 ungdomar jämförtmed antalet . En uppräkning av siffror kan synas vara meningslös. Men bakom dessasiffror döljer sig problemen för de arbetslösa: en känsla av misslyckande, avatt vara oduglig, och en stor oro för framtiden. De ekonomiska påfrestningarnabHr stora. Många har skaffat sig ett eget hus, som kanske måste avyttras medförslust. Möjligheterna atf inom rimligt pendlingsavstånd få ett arbete är sågott som obefintliga. Församhällets del innebär avfolkningen att nedlagt samhällskapital ståroförbrukat. Bostäder används inte till det de var byggda för. Skolor, vägar m.m. blir outnyttjade. Olika former av stöd, som arbetslöshetsunderstöd ochsociala bidrag, utbetalas i stället för att människorna får en möjlighet attgöra en produktiv insats i samhället. Kommunernafår aHt svårare att upprätthålla en rimlig service till sina invånare, ochnågra av länets kommuner har tvingats till skattehöjningar för att i någon månförbättra situationen för de arbetslösa. Omman ser på utvecklingen finner man att 18 företag var berörda avvarsel , omfattande 466 personer. var 56företag berörda av varsel, omfattande 1 167 personer, varav 894 var aktuellaför uppsägningar och resten för permitteringar eller arbete underkortfidsvecka. Hur kommer då utvecklingenunder att bli? Det kommer att bli mycketliten efterfrågan på arbetskraft. Det kommer att bli enefter läns förhållanden hög arbetslöshet. Detkommer att bli svårigheter att genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder få nerarbetslösheten i någon nämnvärd grad. Anledningen till detta är att man inomden offentliga sektorn, framför allt inom kommuner och landsting, ansträngt sigtill det yttersta för att ta fram beredskapsplatser. Dessutom ärsysselsättningen inom det privata näringslivet mycket låg, vilket ger en Htenrespons på insatser i form av t. ex. enskilt beredskapsarbete, stimulansbidragför rekrytering av ungdomar, m. m. Mycketoroande är också den fortsatt svaga utvecklingen av länets byggarbefsmarknad. Bostadsbyggandet, som svarar för merparten av sysselsättningstillfällena, kommer enligt föreliggandeuppgifter att fortsätta att minska. Enligt gjorda beräkningar torde för 1982antalet nyproducerade lägenheter komma att uppgå till högst 1 000, vilket kanjämföras med 1 1979 och 1 1980. Industrins investeringar i byggnader bedöms iförhållande till 1981 komma att minska , Inom övriga näringsgrenarförväntas inte heller någon positiv utveckling vad avser större byggnadsobjekt. Likvärdig är situationen inom väg- ochanläggningsbranschen. De mindre väganslagen kommer att leda till att yrkeskårenutöver aviserade neddragningar löper stor risk för att ytterligare decimeras. Listan över länets, kommunernas och deenskilda människornas problem skulle kunna göras åtskilligt längre. Men jagskall motstå frestelsen och endast nämna arbetslöshetssiffrorna i min egenhemkommun, . Där var av kvinnorna, av männen och avungdomarna arbetslösa . Endast fem lediga platserfanns. Siffrorna behöver ej kommenteras. De talar sitt tydliga språk. För att motverka den negativa utveckling som pågår i länetbehövs därför aktiva insatser från samhällets sida. beslutade våren1981 att i orter i Bergslagen som drabbats hårt av strukturomvandlingar inomstålindustrin och gruvnäringen skulle utgå ett förstärkt regionalpolitiskt stödoch att regeringen i sådana orter borde kunna bevilja regionalpolitiskt stödefter de principer som gäller för stödområde 4. Detta beslut har haft positiveffekt, bl. a. inom turistnäringen och när det gäller utnyttjande av det s. k.offertstödet i ett nytt företag som "avknoppats" från en störreindustri. Men alltför har gått för att man skaH kunna ha förändratnäringslivets struktur och bryta den negativa sysselsättningsutvecklingen.Detta är ett arbete på lång sikt. Jag upprepar därför de krav som desocialdemokratiska ledamöterna på nytt framfört i en motion till åretsriksmöte, nämligen att den temporära förstärkningen av det regionalpolitiskastödet för , och norra delen av permanentas.Med tanke på såväl kommunernas och industrins som de enskilda människornasplanering och trygghet skulle en placering i stödområde 4 fördessa kommuner vara av största betydelse. Ett annat förslag som förts fram av de socialdemokratiskaledamöterna i länet är att man skall ta till vara de värdefulla malmtillgångarsom finns i Bergslagen. För Bergslagens del finns ett stort behov av ettsamordnat och intensifierat prospekteringsarbete. Mineralprospektering är etttids- och kostnadskrävande arbete som ställer stora krav på välutbildad ocherfaren personal. I området kring finns flera mycket intressantamineralförekomster. I finns också Mineralprocesslaboratoriet, somnumera ägs gemensamt av , och . Där finns också kunskaperoch lång erfarenhet av de olika verksamheterna inom gruvnäringen. Med tanke pådet stora behovet av ny sysselsättning i när den hittillsvarandegruvdriften upphör skulle vara en naturlig lokaliseringsort för enutökad prospekteringsverksamhet för Bergslagen. I finns också en kopparfyndighet - den s.k, Håkansbodamalmen -som Hgger i anslutning till gruva. Preliminäraekonomiska kalkyler visar att det är lönsamt att bryta och anrika den malmen iStråssa vid det befintliga anrikningsverket. Om norra delen av , där ligger, tillhörde stödområde 4 skulle offertstöd kunna utgåför brytning och anrikning av Håkansbodamalmen, Ettannat förslag som en enig länsstyrelse anslutit sig till är att med hänsyn tillstrukturförändringarna och nedläggning av verksamheter inom gruv-, stål- ochskogsindustrin med åtföljande befolkningsminskning i kommunerna i norralänsdelen och den höga arbetslösheten finns det motiv för StiftelsenIndustricentra att utveckla verksamhet i . Äveni länets västra och södra delar finns stora problem. Det gäller främstkommunerna . För att stärka arbetsmarknaden och om möjligtöka förvärvsfrekvensen bland kvinnorna borde dessa kommuner enligtlänsstyrelsen i län ingå i stödområde 2 resp. 1. Jag delar denuppfattningen. Om dessa idéer och förslag togs på allvar av regeringen skulle det varamöjligt att bryta den negativa utveckling som pågått och pågår i län.Även om , utvecklingsfonden och de enskilda kommunerna satsar allkraft för att bryta denna utveckling behövs samhällets stöd. Det skulle betydaåterskapad framtidstro i stället för pessimism. 10 MARGARETAPALMQVIST (s): beslutade regeringen att ett antal nya kommuner skallbildas fr. o. m. . Bland dessa återfinns ,, och Salems kommuner. De motsvaras av kommuner. Indelningsbeslutenkom överraskande, eftersom fullmäktige i de berörda kommunerna avstyrkt attdelning skulle ske. Resultatet av folkomröstningen i visade att enklar majoritet av befolkningen var motståndare fill delning. sade nejmot ja. Endast i den del som skall bilda var majoriteten avde röstande för en delning. Beträffande den omröstning som genomfördes iVaxholm kan sägas dels att den avsåg flera alternafiv, dels att valdeltagandetvar lågt, . Kammarkollegiet ochlänsstyrelsen har avstyrkt delningarna. Bådekommunfullmäktige och de här nämnda myndigheterna har fattat sina beslut pågrundval av ingående kommunalekonomiska utredningar och bedömning av dekommunaldemokratiska konsekvenser kommundelningarna skulle komma att innebära. Utredningarnavisar att man kan räkna med en bestående kostnadsökning för den kommunalaförvaltningen i nybildade med per skattekrona, iÖsteråkers kommun med och i med . Tilldetta kommer kostnader för att verkställa den nya kommunindelningen.Förberedelserna skall ske . arnakunde ta hänsyn till dessa kostnader när budgeten fastställdes. Regeringenhar påtvingat kommunerna extra utgifter då man från sammaregering uppmanas till yttersta sparsamhet. Båda kommunerna befinner sig redantidigare i en besvärlig ekonomisk situation, med uppenbara svårigheter atttillgodose innevånarnas behov av en rimlig service. Detär svårt att redan nu bedöma hur stora extrakostnaderna blir. De torde dockuppgå till betydande belopp. Botkyrkaskommunalekonomi har noggrant redovisats för regeringen vid olika tillfällen.Kommunens svårigheter att klara de ekonomiska konsekvenserna av en snabbutbyggnad måste vara väl kända av regeringen. Kommunenhar tvingats att begränsa antalet anställda så långt detta varit möjligt.Förberedelserna för kommundelningen skall nu utföras antingen under övertideller på bekostnad av de ordinarie arbetsuppgifterna, med åtföljandeförsämringar av servicen till kommuninnevånarna. Alternativ som står till budsär att anlita konsult eller att extraanställa personal - ett alternativ somavsevärt skulle fördyra genomförandet av det påtvingade beslutet. Deanställda i har genom sina fackföreningar protesterat motdelning av kommunen. De har, bl. a. mot bakgrund av sina kunskaper om denkommunala verksamheten i nuvarande , ansett en delning varaoriktig. Personalen har även pekat på de negativa ekonomiska konsekvenser endelning kommer att få för den nuvarande administrationen. Detär med hänvisning till vad jag här beskrivit som vi socialdemokrater iStockholms län har väckt en motion där vi föreslår att regeringen skall ta detekonomiska ansvaret för det beslut som påtvingats två kommuner - båda med hårtansträngd ekonomi. Vi anser att det är ett anständighetskrav. Bådakommunerna har gjort framställningar till regeringen med begäran om ersättningför delningskostnaderna. Detär min förhoppning dels att bifaller vår motion, dels att regeringenverkställer hemställan på sätt som verkligen tillgodoser och Botkyrkasbehov av kompensation för extrakostnader för de kommundelningar som man nutvingas genomföra. Det tillhör demokratiska spelregler att om ett beslut ärfattat i högsta instans så skall det också stå fast. Men jag har avsiktligtbegränsat mig till synpunkter som berör en del av de ekonomiska konsekvensernaav regeringsbeslutet. Det finns många andra aspekter som vi har anledning attbegrunda. Detär t. ex. svårt att förstå vad egenfligen regeringen formellt grundar sinakortfattat beskrivna beslut på. Min förhoppning är att konstitutionsutskottetsgranskning skall ge besked. Jag kommer att ta del av den granskningen med stortintresse. Tillslut vill jag ta upp den del av regeringsbeslutet som berör ocharbetsgivaransvaret. Följande citat är hämtat ur ett brev från kommunstyrelsens ordförande i tillkommunministern; "Regeringen har beslutat att Botkyrkakommun skall delas /83. Delningen genomförs så aft nuvarandeBotkyrka kommun upplöses och två nya kommuner bildas. och förslag till ekonomisk reglering, omfattande bl. a.arbetsgivaransvaret, har med vissa redaktionella justeringar fastställts avregeringen. Kammarkollegiet har i yttrande , med hänvisningbl. a. till fördelningen av arbetsgivaransvaret i förslag,förordat att ett delningsbeslut formuleras som en utbrytning av en ny kommun-Salem - från den nuvarande kommunen, som då skulle bestå. Delningsbeslutet har således getts en annan form än vadkammarkollegiet förordat som Kommunförbundefs förslag till ekonomiskreglering fastställts utan ändring i sak. Detta har lett till osäkerhet blandförtroendevalda och tjänstemän i fråga om beslutets arbetsrättsligakonsekvenser. Mot denna bakgrund hemställs om ett klarläggande besked om- och i så fall på vilket sätt - den nu fastlagda formen för kommunens delningfår andra konsekvenser beträffande arbetsgivaransvaret än den lösningkammarkollegiet föreslagit. Vidare hemställs om en motivering till attarbetsgivaransvaret för den personal som har den odelade kommunen somverksamhetsområde läggs på enbart en av de nybildade kommunerna, nämligenBotkyrka." Det är ytterst angeläget att kommunen som arbetsgivare ochall berörd personal så snart som möjHgt får klarhet i vad regeringsbeslutetinnebär i detta avseende. Det ställs stora krav på både förtroendevalda ochanställda för aft kommundelningen skall kunna genomföras på ett nöjaktigt sätt.Regeringen bör därför behandla kommunens ärende omgående. Det är i Botkyrkafallet särskilt angeläget då de s. k.delningsivrarna här uttalat sig om att man inte behöver så mycket personal. Deanställda i kommunen känner därför en stor oro för sina arbeten. Många av demsom berörs är kvinnor, en grupp som i dagens arbetslöshetstider drabbassärskilt hårt. Det finns tillräckligt med svårigheter och problem attlösa utan att de anställdas oro skall förlängas. 11CATARINA RÖNNUNG (s): Under hela detta sekel har kvinnoprästfrågandebatterats. krävdes i en riksdagsmotion att kvinnor skulle fåfillträde till prästtjänst.