prot · G509120 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag kan hålla med om att ju snabbare man kommer i gång medbyggandet efter det att en vägplan är fastställd, desto bättre är det, därföratt ju längre det drar ut , desto fler saker kan inträffa. Man hamnarändå en gång i ett läge där man måste fatta ett beslut. Visst är det mångagånger så att man, sedan det gått en tioårsperiod, finner att om man då skullegöra om det hela, så skulle det ha blivit annorlunda. Detta känner vi ju fill,både och jag. Vad jag som sagt lutar mig mot i det här fallet är attkommunens ledning prövat frågan på nytt och funnit att det ursprungligaförslaget ligger fast. Jag tillmäter faktiskt kommunstyrelsensställningstagande betydelse i sammanhanget. 22 (vpk): Självfallet är det så att kommunala och ävenregionala myndigheter på alla sätt försöker hävda sin kommuns resp. sin regionssynpunkter. Faktum är - det har framgått av den lokala debatt som förekommit ifrågan - att man vill ha den här vägen och att den skall börja byggas i höst.Man har blivit ställd inför faktum, att det inte blir några diskussioner i dethär fallet. Det är en beklaglig handläggning, tycker jag, och det är därför jaghar ställt denna litet mer principiella fråga, om man från centralamyndigheters sida skall vara så stelbent, att man inte kan diskutera, när detkommit fram nya fakta. Kommunstyrelsen har fattat beslut, och har gjort det underpress från olika intressen - naturligtvis. I det här fallet har pressen frånden centrala myndigheten, , vägt över. Kommunstyrelsen har blivittvungen att på sakskäl fatta ett beslut för att över huvud taget få i gångvägbygget. Det är beklagligt att det inte har blivit någon diskussion och intenågon ändring på grund av de nya fakta och motiv som kommit fram. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1981/82:317 om trafiken på har frågat mig när jagavser lägga fram förslag till åtgärdsprogram för hela som garanterarfortsatt malmtransport över det "södra omloppet". Regeringen föreslog mot bakgrund av problem och de trafikpolitiska principer som styr statens järnvägars(SJ) verksamhet att ett temporärt anslag skulle föras upp på statsbudgeten föratt göra det möjligt att lämna en tillfällig, samhällsekonomiskt motiveradfraktnedsättning utöver den rabatt som SJ lämnar på företagsekonomiska grunder.I propositionen redovisades också att ett program för rationaliseringsåtgärderhade börjat utarbetas av SJ, och Statsbaner tillsammans. Totaltföreslogs en fraktnedsättning med 600 milj. kr. ,varvid 350 milj. kr. avsåg , 150 milj. kr. och 100 milj. kr. beslut blev att i avaktan på en närmare analys avrafionaliseringsmöjligheterna på anslå medel enbart för . Redan i regeringens proposition underströks betydelsen avatt den i samarbete mellan , NSB och SJ pågående analysen av transportsituationenpå snabbt skulle leda fram till ett långsiktigt, samordnatåtgärdsprogram. Detta är nödvändigt för att totalkostnaderna för utskeppad malmskall kunna sänkas och garantier skapas för en effektiv transportkedjafrån gruva till utskeppningshamn. Ett sådant åtgärdsprogram kommer attredovisas för när företagen lagt fram sitt program och regeringenhunnit överväga detsamma och dess konsekvenser.. Anf.24 (): Jag tackar kommunikationsministern försvaret. I slutet av svaret säger statsrådet: "Ett sådant åtgärdsprogramkommer att redovisas för när företagen lagt fram sitt program ochregeringen hunnit överväga detsamma och dess konsekvenser." I det betänkande som behandlade sades det bl. a. att regeringen för bör redovisa ett sådantåtgärdsprogram , och att målsättningen bör vara att detskall ske . Det var naturligtvis min förhoppning när jagställde frågan, att statsrådet - mot bakgrund av allt det som har hänt inomLKAB, den krissituation som råder i malmfälten och de problem som finns påsysselsättningsområdet i - skulle göra allt för att påskyndautvecklingen och försöka hålla det som står i beslut, dvs.målsättningen att man skall kunna redovisa det här programmet . Sedan konstaterar jag att statsrådet glömde en ganskaväsentlig del i min frågeställning, nämligen om han anser att ett sådant häråtgärdsprogram skall garantera en fortsatt malmexport över hamn, alltsåöver det "södra omloppet". Det är en mycket väsentlig del i frågeställningen,eftersom det berör väldigt många sysselsättningsområden i . Det berörsjälvfallet dem som arbetar direkt inom SJ, SJ:s verkstäder och dem som arbetarvid utskeppningshamnen i . I en förlängning kan ännu mer beröras, nämligenstålproduktionen i . Det är alltså en viktig delfråga som jag anseratt statsrådet bör ta chansen att klara ut . Kommer statsrådet i åtgärdsprogrammet att garantera enfortsatt malmexport över hamn? Jag utgår från attSten-Ove och jag är överens om att det är klokt att ha ett så fylligtmaterial som möjligt när man går till och redovisar det. Det är vaddet handlar om, och det är inte så förfärligt länge sedan behandladeärendet och beslöt i enlighet méd vad redovisade . Detmåste ju ta litet tid för berörda företag att göra en analys och ta fram detmaterial som erfordras för att vi skall kunna ge en meningsfullbeskrivning av läget och de olika ställningstagandena. Det är skälet till attdet står som det gör i svaret på frågan. Anf.26 (): Jag har självfallet förståelse för att detkan vara svårt att snabbt få fram ett åtgärdsprogram, men mot bakgrund av dekatastrofala problem som finns på arbetsmarknad borde det Ugga istatsmakternas intresse att påskynda arbetet med det. Inte minst måste detligga i regeringens intresse att i varje fall markera hur man vill ha det medmalmexporten över det södra omloppet. Statsrådetundviker av någon anledning den frågeställningen. att det är dags för ettklarläggande på den punkten, eftersom frågan har jonglerats fram och tillbakanu . Hur ser statsrådet på exporten över det södra omloppet, överLuleå hamn? Anser kommunikationsministern att man i åtgärdsprogrammet börmarkera en inriktning på en fortsatt export över det södra omloppet? Jag tror inte att har någon grund för sittifrågasättande av att regeringen har intresse av att skjuta på i den härfrågan. Jag kan försäkra att det finns en sådan ambition,och den är klart uttalad. Dessutomredovisades i proposifionen ett anslagsbeviljande , men detändrade och begärde den redovisning som jag tidigare åberopat och somskall göras så snart den kan bli så fyllig som jag tycker att den skall varaför att man skall gå till med den. Problemeni stort i är väl kända för regeringen, och insatser har också gjortsoch planeras för att underlätta de omstruktureringar i allmänhet som harförekommit och förekommer just i . har alltsåingen anledning att hysa någon oro när det gäller regeringens ambitioner i denhär frågan heller! ekonomiska åtaganden gentemot AB Göteborg-LandvetterFlygplats 28 (): Det finns en oro i , framför allt för den framtidaexporten över det södra omloppet, över hamn. Med risk för att vara tjatigmåste jag upprepa frågan: Kommer statsrådet att vidta åtgärder för att behållamalmexporten över hamn? Det är en mycket viktig sak för sysselsättningeni , och det är angeläget med ett klarläggande på den punkten. Med risk för att jag också blir tjatig upprepar jag att ettåtgärdsprogram naturligtvis måste omfatta hela det komplex vi talar om. Jag kaninte rycka ut valda delar, som tycker att jag skall göra. Vimåste naturligtvis avvakta tills det fullständiga programmet föreligger. Dettror jag är klokt med tanke på helheten. Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1981/82:321 om luftfartsverkets ekonomiska åtaganden gentemot Flygplats 30Kommunikationsministern : Herr talman! harfrågat mig om regeringen avser vidta några åtgärder för att ge luftfartsverketmöjligheter att fullfölja sina ekonomiska åtaganden gentemot Flygplats, 2Riksdagens protokoll 1981/82:120-124 Om luftfartsverkets ekonomiska åtaganden gentemot Flygplats Enligt beslut av skall ersättningen till dekommuner som lämnat bidrag till flygplatsinvesteringar omfatta ränta ochavskrivning enligt de principer som gäller för luftfartsverket. Ersättningentill kommunerna har inte gjorts beroende av graden av kostnadstäckning förvarje flygplats utan gäller luftfartsverkets verksamhet i dess helhet. Detstatliga och kommunala investeringskapitalet skall likabehandlas. investeringar har bl, a,omfattat utbyggnad av tre stora flygplatser samt kapacitets- ochsäkerhetshöjande åtgärder vid övriga flygplatser. Dessa stora investeringar harlett till att verket övergångsvis inte kunnat uppfylla sitt förräntningskrav.Taxehöjningarna måste anpassas till flygbolagens förutsättningar att bärakostnadshöjningar. Verket arbetar därför efter en tioårsplan förresultatutjämning, med årliga taxehöjningar som i stort motsvarar inflationen.Planen, som avser perioden /78-1986/87, ger en otillräcklig förräntning underde första åren. Detta kommer emellertid att kompenseras av en motsvarandeöverförräntning av fioårsperioden. räknarmed att staten och kommunerna fr. o. m. /84 skall erhålla fullförräntning samt successiv kompensation för tidigare underförräntning. kommer således att fullfölja sinaåtaganden gentemot AB Flygplats, liksom gentemot övrigakommuner som lämnat investeringsbidrag. 31MARIE-ANN (vpk); Det statliga luftfartsverkets ekonomiskaåtaganden gentemot de landstings- och kommunalägda flygbolagen är en minstsagt egendomlig affär. Vilka andra affärsuppgörelser kan förlöpa på sådant sättsom affären med AB Flygplats har gjort? Flygbolagetinvesterar pengar och luftfartsverket åtar sig att amortera och betala räntaenligt en viss plan, som har fastställts av . Sedan låter man heltenkelt bli att betala . Visserligen har långivaren förbundit sig att såvittmöjligt medge vissa förlängningar av återbetalningstiden, men i fallet Flygplats, som min fråga handlar om, hade man för några årsedan överläggningar på och bolaget begärde då attförfallande räntor skulle utbetalas i sin helhet. Svaret från kommunikationsministernvar då att "vi betalar inte". Det är såvitt jag kan förstå ocksåinnebörden av svaret på min fråga nu; Vi betalar inte nu utan . I årets budgetproposition kan man läsa samma tankegång.Luftifartsverket kan f. n. inte uppfylla sina förräntningskrav, och ipropositionen sägs det liksom i svaret att fr. o. m. 1983/84 skall man få fullränteersättning och kompensation för tidigare underförräntning. Men längre frami budgetpropositionen står det, att den plan som detta bygger på kanske intehåller. Resultatutvecklingen under de återstående budgetåren av perioden måstebedömas något försikfigare än tidigare, står det. Efter det svar som jag har fått utgår jag från attplanen kommer att fullföljas och att någon ytterligare förskjutning avåterbetalningen inte kommer att ske. Det vorebra om kommunikationsministern ville bekräfta det. Oavsett detta är lägetemellertid besvärligt för just . Bolaget har drabbatsekonomiskt av att man inte har fått pengarna från luftfartsverket, som har haftden här ofillräckliga förräntningen och inte betalat fillbaka i den takt somverket skulle göra. Det har tvingat bolaget att med statens goda minne ta lånutomlands med räntor och åtföljande kursförsluster som följd, bl. a. i sambandmed den av regeringen beslutade devalveringen . Fakta är alltså attstaten genom sitt agerande i stor utsträckning har hjälpt fill att undermineraflygbolagets ekonomi. Det blir kommunernas och skattebetalare somfår ta förlusterna. Jagvill avslutningsvis ställa ytterligare några frågor fill kommunikafionsministern. TyckerClaes Elmstedt att det är riktigt att kommunerna och tvingassubvenfionera varenda flygbiljett från på grund av de härförhållandena, medan staten helt smiter undan sitt ekonomiska ansvar? Är detinte fel att på kommuner och landsfing vältra över ansvaret för attluftfartsverket inte.kan uppfylla sina åtaganden? Borde inte staten ta detekonomiska ansvaret och skjuta fill de medel som behövs för att klaraluftfartsverkets ekonomi? ekonomiska åtaganden gentemot AB Göteborg-LandvetterFlygplats Vi måste göra klart för oss att det handlar om en affärsverksamhet.Luftfartsverket har att se till att utgifter och inkomster balanserar varandra.Det är alltså inte fråga om att staten går in och tar på sig ansvaret förverksamheten, i varje fall inte primärt. Frågeställarenifrågasatte om planen i den luftfartspoUtiska proposition som är lämnad tillriksdagen kommer att hålla. Jag vill därför erinra om att i propositionen stårdet klart utsagt att den skall hållas. Det överenstämmer alltså helt med vadjag har sagt i mitt svar. Dessutom är det så att den här uppläggningen avverksamheten är den gängse. Så gör man vid alla flygplatser när det gällerinvesteringar. Denna ordning för finansiering av kostnaderna gäller i principöverallt. Det innebär ju, som jag sade också i svaret, att det i de fallluftfartsverket inte mäktar att klara hela förräntningen underintroduktionsåren bUr en kompensation för detta allteftersom tiden går. Då fårockså de lokala flygbolagen, landstingen och kommunerna så att säga ränta påden ränteförlust som de får vidkännas . Detär alltså affärsmässiga principer det hela bygger på. 33 MARIE-ANNJOHANSSON (vpk); Konsekvenserna blir ju att i stället för att staten skjuter fill medel,så att luftfartsverket kan klara av att betala tillbaka i den takt som varmeningen från början, är det alltså kommunerna och landstingen som drabbas ochfår skjuta fill pengar ideligen. Detta drabbar i sin tur skattebetalarna i dehär kommunerna. ClaesElmstedt talar om att det är en helt normal affärsmässig verksamhet. Jag ärinte säker på att det skulle fungera så här, om det hade varit ett enskilt ekonomiska åtaganden gentemot AB Göteborg-LandvetterFlygplats Då hade man lugntaccepterat att man inte fick den ränta man skulle ha utan måste vänta tillsenare år. Det innebär faktiskt betydande förluster för flygbolaget, eftersomman , som jag sade, har tvingats att ta lån utomlands för att klaraflygplatsen. Jagfick inte ett klart svar från . Tycker kommunikationsministernatt det är riktigt att kommunerna och landstingen, i detta fallGöteborgstrakten i , får stå för fiolerna, ta kostnaderna för attflygplatsen skall kunna drivas, när nu luftfartsverket har den här underligakonstruktionen att betala tillbaka pengarna i ett senare skede än man skullegöra? Vore det inte riktigare i så fall att staten fick ta den kostnaden och såsmåningom förstås fick tillbaka pengarna? Det tycker jag vore mera riktigt,därför att flygplatserna, flygbolagen och flyget är ju en angelägenhet för helaSverige och inte bara för de här kommunerna. Jagvill alltså gärna ha ett svar. Tycker kommunikationsministern att det är riktigtatt kommunerna och landstingen får ta de här förlusterna? Anf.34 Kommunikationsministern : Herr talman! Avslutningsvis barahelt kort: Det är ju inte så att en sådan här överenskommelse mellan luftfartsverketoch berörda kommuner och landsting träffas på ensidiga villkor, dvs. påluftfartsverkets villkor, utan det sker en förhandling som slutar med att mankommer överens om den ordning som skall gälla. Och det är den ordningen somgäller. Anf.35 (vpk): Faktum är ju ändå att det här flygbolaget har begärt att pengarna skallbetalas just med tanke på att man har haft ekonomiska svårigheter. Bolaget harbegärt att räntorna skall betalas tillbaka men har fått besked från kommunikationsdepartementetatt man inte kommer att göra det utan att man kommer att följa den här planen. Somjag kan förstå det är det alltså ensidigt luftfartsverket och staten som harbestämt att återbetalningen skall ske på detta sätt. Trots att det gjorts enuppvaktning från flygbolaget har man inte funnit för gott att på något sättgöra en ändring, så att man betalar tillbaka räntorna i den takt som varmeningen från början. Det innebär att man vältrar över kostnader på kommunernaoch landstingen. Någon förhandling är det alltså inte fråga om i det härfallet, utan man har tvingat kommuner och landsting iVästsverige att stå förkostnaderna. Jag har fortfarande inte fått svar på om tycker attdet är riktigt. Överläggningen varhärmed avslutad. 8 § Föredrogs ochhänvisades 1981/82:2426 tilljordbruksutskottet 1981/82:2427-2429 tillskatteutskottet 9§ Stålindustrin Nr 120 den Föredrogs näringsutskottets betänkande 1981/82:31 om stålindustrin. j- ., gr,.. Anf.36 (): v.o,., ,. betänkande 31 behandlas fem motioner, därav två partimotioner.Innehållet i motionerna visar att det ute i landet, speciellt på stålorterna,finns en stor oro för vår stålindustri och för Stålindustrin har minskat antalet anställda väldigtkraffigt, och man upplever också att det finns ytterst Utet av framtidstro ochframåtriktad planering. Mendet tycks finnas en part som är helt nöjd med sakernas tillstånd, och det ärregeringen och regeringspartierna. De förslag som finns i mofionerna har juframförts , och varje gång får vi fill svar att det inte behövergöras någonting, för man har ju gjort så väldigt mycket. I den mån det behövergöras någonting, ankommer det på de enskilda företagen att vidta de åtgärderna,heter det alltid från regeringens sida. Detsäger man i en situation då våra konkurrenter, framför allt och EG, är igång med att rationalisera och förbättra .sin stålindustri. De samordnar allaföretagen, gör dem till "nationella spjutspetsar" för exporten.Vidare satsar man i dessa länder mycket på forskning och investeringar. Men iSverige skall allt detta ankomma på de enskilda stålverken. Det behövs ingetingripande från staten, säger regeringen. Vitycker att detta är ett avvita förhållande och har i vår partimotion försöktvisa på vad vi anser bör ske inom området. Jag tror att jag förklarar det bästmed att gå till de reservationer som vi har fogat till utskottets betänkande. Förstpekar vi på att det behövs en väldigt grundlig genomgång av förutsättningarnaför att förbättra situationen på metallurgiområdet. Vår stålindustri behövergoda metallurgiska produkter till lågt pris och i tillräcklig omfattning. Föratt möjliggöra detta måste det ske en upprustning av vår metallurgi. Man måsteutnyttja de nya stålprocesserna, anpassa dem till svenska förhållanden, se tillatt man blir slagkraftig på marknaden. Det duger inte att liksom bara hängamed och säga att vi tar det som blir över när EG har tagit sitt. På det sättetförlorar den svenska stålindustrin sina exportmöjligheter. Vivill att man skall rusta upp metallurgin för hela branschen, inte bara förnågot enskilt företag. Därför föreslår vi tillsättande av en särskild kommissionsom skall syssla med de här frågorna, naturligtvis i samråd med företagen, medde anställda, osv. Det gäller således att förbättra det som finns och ta uppnya råjärnsprocesser. Menvi har också ett annat problem när det gäller råvaran till stålindustrin, och det är den väldiga import av skrot som sker f. n. Bara för ett tiotal år sedan var importen till av skrot . är den uppe i bortåt . Alla menar att om utvecklingen fortsätter kommer behovet av importerat skrot att öka undan för undan. Då blir det en prisfråga - men inte 21 nog medatt skrotet blir dyrt, det kommer också att bli omöjligt att få framtillräckliga kvantiteter. I synnerhet om vi får en antydan till högkonjunktur,skulle vi säkerligen få tillbaka det förhållande som rådde för ett antal årsedan, då alla länder hade exportförbud på skrot. Det fanns svenskt skrot atttillgå, inget mer. På förslag av näringsutskottet har flera gångeruttalat att de svenska stålverken måste basera sin produktion på svensktskrot och svenska . Det är det enda rimliga, men då måste man ocksåtrygga tillgången till dessa svenska produkter - en fråga som inte kan lösas avvarje företag för sig. Det gäller att få fram högkvalitativa råvaror. En alltförstor skrotanvändning gör att kvalitetsfrågorna blir besvärliga. Vi får ocksåett allas krig mot alla om skrotet, framför allt då det svenska som skulle varabilUgare än det utländska. Det här tycker vi också att kommissionen skallarbeta med. Vi finner aUtså att kommissionen skulle ha som väsentligaarbetsuppgifter att inspirera industrin till satsningar, att hålla ihop ochsamordna företagens ansträngningar och att se till att vi i får enstålindustri som överallt är effektiv och har tillgång till goda råmaterial. Kommissionenskall också undersöka möjligheterna att får fram en produktionav järnsvamp och järnpulver. Järnsvamp kommer såvitt jag och många med mig kan förståatt i stor utsträckning kunna ersätta skrotet. Men f, n, har vi bara en försöksanläggningi , som producerar omkring . Det skulle ingå i kommissionensuppgifter att undersöka möjligheterna för en stor järnsvampstillverkning iSverige, När det gäller de ohka handelsstålverken ochspecialstålverken bör man försöka få en samordning så att de kan samverka.Handelsstålverken har i viss utsträckning varit föremål för koncentration ochrationalisering genom bildandet av , men fortfarande står många företagutanför den koncernen. Samordningen mellan dem inbördes och mellan dem och SSABmåste lösas. Också den saken tycker vi att denna kommission skall syssla med. För specialstålverken är behovet av samordning mycket merabrännande. Där har en hel del gjorts från statens sida, men det bromsades uppoch rann ut i sanden. Saken bör tas upp igen - inte så att man tar överplaneringen för de enskilda företagen, men så att man försöker få dem att verkai enhetlig riktning i fråga om produktuppdelning osv. Om den stora koncernen , det till tre fjärdedelarstatligt ägda företaget, finns en hel del att säga. har anslagit enorma pengar tillSSAB, mer än 5 miljarder, men f. n. vet man inte hur det står till där. Vi harfått perspektivplaner och strukturplaner och utvecklingsplaner och vet alltfrån . Dessa planer är sådana att när antagit dem har företagetredan börjat med nästa plan. Vi har alltid kommit en plan efteråt. Senastegången vi behandlade i uttalade socialdemokra- terna attvi ville att regeringen skulle redovisa till hur ;s finansiellasituation ter sig, för dagen och . Vidare ville vi veta hur deras planerser ut. Planerar de nya nedläggningar? Står massor av människor i tur att bliarbetslösa? Vi vill ha en redogörelse från regeringen om detta. Så några ord om detaljer inom . När det gällertillverkning av järnvägsräls finner vi att man har talat om attförlägga den till . Där skulle man med nyinvesteringar få fram en braproduktion av järnvägsräls, som vi behöver ur beredskapssynpunkt. Vi vill nu slutar prata och i stället gör den investeringen. Samma sak gäller finvalsverket i . Det har mantjafsat om . säger vi; Sätt i gång och projektera detta verk ochse till att kan fatta beslut om vad som skall göras åtfinvalsverket! Det verk som finns är praktiskt taget omöjligt attanvända, eftersom det inte går att få fram kvalitet. Naturligtvis skall man ha kontakter med övriga stålverkinom branschen och samarbeta både med facket och med ägarna till dessastålverk, så att man får en ordentlig produktmix som passar in i sammanhangetför hela landet. Vidare pekar vi på att koksverket i i nufått gå så att säga på halvfart. Det är gammalt. Det borde göras vissainvesteringar för att det skall fungera. Man skall inte bygga ett nytt, utangöra investeringar så att man behåller den tekniska standard som finns där.Detta kräver vi också. Jag vill avsluta med att säga, att skall vi kunna få enfungerande stålindustri framöver, måste vi komma ur den passivitet regeringenvisar . Man hör ibland folk säga att stålverk, pappersindustrieroch gruvor inte är någonting för framfiden. skall man i stället görahögkvalitafiva produkter, som ger oss nya kunder. Men det gäller hundratusentals människors sysselsättning.Vi måste ha de här basindustrierna, och det gäller då attse till att de blir så rationeUa som möjligt och så konkurrenskraftiga sommöjligt. Man måste göra investeringar och samordna - över huvud tagetintressera sig för detta -om vi inte skall behöva uppleva att ännu någothundratusental människor skall bli arbetslösa och ställas på bar backe. Vi kaninte bara hänge oss åt föreställningen att allt skall bli data framöver. Jagtror inte att verkligheten ser ut på det sättet. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till reservationerna1-7 i utskottets betänkande. 37LARS-OVE (vpk):