prot · G509145 · 1981-12-31 00:00:00 — Vi säger visserhgen att regeringen i formell mening har följtriksdagsbeslutet genom att uppdra åt vederbörande myndigheter att utredafrågan, men fortsättningsvis var ju avsikten att de utredningsförslag sompresenterades skulle verkställas. Det skulle fullföljas reellt av regeringen påså sätt att regeringen skulle lägga fram en långsikfig plan för att uppnå detmål som sattes av 1978/79 och som bl. a. utgick från försörjningspolitiskaaspekter. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m._ rn. 46BENGT KINDBOM (c): Jag är ledsen över att ta kammarens tid ianspråk med ytterligare ett inlägg. Jag kommer att referera den bilaga tillbetänkandet som redovisas i detta avsnitt, eftersom den klargör frågan omhuruvida regeringen har följt riksdagsbeslutet med anledning avnäringsutskottets betänkande 1978/79:48. Där sägs att det enligt riksdagensuppfattning krävdes långsikfiga samhällsinsatser av en annan storleksordning änden regeringen förordat i propositionen, att framförhållningen i planeringenborde vara längre än och att det planerings- och utredningsarbete somerfordrades borde överlåtas åt de ansvariga organen på området. Sedan räknarman upp dem, som jag gjorde i mitt huvudanförande. Med anledning av dessa uttalanden uppdrog regeringen genombeslut åt myndigheterna att inom ramen för sina resp.ansvarsområden utreda och lämna underlag till regeringen. Man fastställde ocksåvid vilka tidpunkter rapporterna skulle avges; det skulle ske den 1 september1980 och . Rapporterna skulle innehålla den långsiktigautblick som är efterlyst. Såvitt jag kan se - och mot detta har heller inte riktatsnågon anmärkning -har regeringen alltså fullföljt precis vad som sades iriksdagens beslut med anledning av näringsutskottets betänkande 1978/79:48. 47 (vpk): Det tråkiga är att den här promemorian somBengt Kindbom refererar bara på ett mycket ofullständigt sätt redovisar vad somsades i näringsutskottets betänkande 1978/79:48. Läser man papperen nogaframgår oöverensstämmelsen mycket tydligt. Därför är det desto mera avslöjandeatt den av utskottsmajoriteten nu framhållna promemorian icke ger enfullständig redogörelse för vad beslutet innebar. 48 (): Tekodelegafionens förslag har inte beaktats avregeringen, och man har inte fullföljt de intentioner som uttalade i1978/beslut. Och som vi uttrycker det i reservationen: Myndigheternasplaneringsverksamhet har inte fullföljts av regeringen genom förslag tillriksdagen. På det sättet har vi hamnat i en katastrofal situation förtekoindustrin. 49 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Sedan de under avsnittetRegeringens handläggning av tekofrågor med anledning av beslutanmälda talarna nu haft ordet övergår kammaren fill att debatteraHörneforsfrågan. 50JOHN (vpk): Bland de ärenden som utskottet har granskat återfinnsregeringens beslut om utvärdering av utvecklingsalternativ för Hörneforsmassafabrik. Utskottet har inte funnit anledning att göra något särskiltuttalande med anledning av granskningen av detta ärende. är den somanmälde detta ärende fill granskning, vill jag ta i anspråk föratt göra några kommentarer. Bakgrunden till detta beslut var regeringens propositionvåren 1981 som behandlade frågan om medelstillskott till NCB. Med anledning avdenna proposition beslutade att den s. k. Hörneforsgruppensutveck-hngsalternativ inte kunde dömas ut på basis av tillgängligt material.Det måste få genomarbetas till fullo och därefter utvärderas under medverkan avberörda myndigheter, företaget, de anställda och de fackliga organisationerna. Med anledning av riksdagsbeslutet uppdrog regeringen åtstatens industriverk att utvärdera det nämnda utvecklingsalternativet. I dettabeslut sades att industriverket skulle utvärdera det s. k.utvecklingsahernativet. Att det skulle "få genomarbetas till fullo"hade således bortfallit i regeringens uppdrag, vilket också noteras inäringsutskottet. Man kan givetvis diskutera betydelsen av och skillnadernamellan att enbart utvärdera och att göra både en genomarbetning och enutvärdering. Enligt min mening måste det senare vara ett, kvalitativt sett,uppdrag av annan karaktär och innehåll än att bara utvärdera. Den uppfattningentycker jag får stöd av bl. a. ett uttalande' som utredningens ordförande hargjort. Han säger: "Det vi gjort är en s. k. känslighetsprövning, dvs. vihar sett på hållfastheten i Hörneforsgruppens siffror och förslag och därvidhar vi kommit fram till andra och mera negativa bedömningar än vad bådeHörneforsgruppen och Celpap kommit fram fill." Hörneforsgruppen har också i en skrivelse tillindustridepartementet gett sina synpunkter på den utvärdering som skedde: "har på industridepartementets uppdragbedrivit denna utredning under stor fidspress. Som en konsekvens av detta harde intentioner som angavs inte kunnat fyllas i så måtto att en reell genomarbetningblivit aktuell utan fastmer en granskning och kommentar fill det material somHörneforsgruppen lagt fram. De kompletteringar som Hörneforsgruppen ansettvara nödvändiga för att med en positiv grundsyn kunna genomföra projektet harinte redovisats. Hörneforsgruppen uttalar sin besvikelse över att dekompletterande utredningarna uteblivit och att utredningsarbetet stannat vid enutvärdering." Det här visar väl ändå att det beslut som togs i riksdagenfick ett annat innehåll, i och med att regeringen uppdrog åt industriverket attutvärdera nämnda alternativ. Det kanske också var detta som avgjorde framfidenför hundratals människor och deras bygd. Fick verkligen dessa människor denprövning av sina förslag som man rimligen bör kunna lägga i det beslut somriksdagen tog? Enligt min mening fick de inte det. Men utskottet har intefunnit anledning att göra något särskilt uttalande, och jag noterar också attdet är ett enigt utskott. I förra årets granskningsbetänkande var också frågorrörande NCB föremål för granskning. Då gällde det ett statsrådsjäv. Dettaärende fick ganska omfattande skrivningar och resulterade även i en reservation.Nu är väl kanske inte några hundratal anställda vid en massafabrik och derasöden Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. så intressanta, i skugganav ubåtar och landningssystem, och det är kanske anledningen till denknapphändiga behandling som detta ärende fått. Jag har inte något yrkande, men jag har med detta inlägg velat markeraoch få fill protokollet min och vpk-gruppens uppfattning, att vi inte anser attregeringen till fullo har följt beslut i detta ärende. Anf.51 (): sade avslutningsvis att han tyckte att det var ettknapphändigt yttrande som konsfitutionsutskottet har avlåtit på den härpunkten. Jag vill i alla fall för kammarens ledamöter - för dem som finnshär inne - lämna den upplysningen att man inte skall dra för snabba slutsatserav antalet rader i ett utskottsbetänkande och tro att det direkt speglar denbetydelse som utskottet fillmäter en viss fråga. Självfallet har detta ärendevarit föremål för samma omsorgsfulla handläggning som andra ärenden i vårtutskott. Upprinnelsentill att tog upp den här frågan till granskning i KU var trerader i näringsutskottets betänkande 1981/82:20. Där görs noteringen attregeringen i sitt uppdrag fill statens industriverk skrev att industriverket skulle"utvärdera det för massafabrik och pappersbruk nämndautveckhngsalternafivet". Utskottet sade att man "noterar attriksdagens uttalande om att ifrågavarande utvecklingsalternativ före utvärderingenmåste 'få genomarbetas till fullo' inte återges i uppdraget tillindustriverket". Detär denna lilla petitess som har föranlett att sättakonstitutionsutskottet i arbete. Vi har naturligtvis tagit fasta på det, somjag redovisade. Viskall självfallet inte ta upp någon industripolitisk debatt här. Det harfunnits många tillfällen fidigare att diskutera och andra massafabriker,och vi har annat för oss . Men så mycket kan jag ändå säga, JohnAndersson, att statens industriverk på den korta tid som stod fill förfogande -enligt beställning skulle det ske och förhösten -gjorde en så grundlig genomlysning av detta problem som över huvud taget tänkaskunde. Man gjorde det i samarbete med folk från Hörneforsfabriken, facket,kommunen, länet och industrin. Man kan säga att det tillhopataget blev en fulltgodtagbar produkt att lägga som underlag för ett riksdagsbeslut, vilket ocksåskedde. Till näringsutskottets beslutsunderlag skall också läggas detförhållandet att ledningen för facket, det socialdemokratiska partiet, noteradeatt situationen faktiskt var som den var. har kanske i viss mån, nu liksom tidigare, försökt att litet förmycket invagga folket uppe i i falska förhoppningar. Det är synd. Detär bättre att vi är ärliga och talar om situationen som den är. Det gjordestatens industriverk i sin utredning, och det gjorde så småningomnäringsutskottet. Eftersom nu inte ställer något yrkande omprickning av regeringen, vill jag avslutningsvis uttala min uppskattning av detta, ochjag ansluter mig, fru talman, till vad utskottet anfört på denna punkt. 52 (vpk): Jag skall inte ta upp någon längre debatt medSven-Erik i den här frågan. Men den här debatten handlar inte omhuruvida man ger de anställda som berörs eller deras organisationer falskaförhoppningar eller inte. Det är inte den frågan det handlar om. Det jag har anmält till att jagvill ha granskat är frågan om huruvida innehållet i beslut harändrats i och med att regeringen gett ett uppdrag till industriverket. Jag kanhålla med om att den avgörande frågan inte heller är antaletrader i betänkandet. Den avgörande frågan är om det här beslutet har ändratkaraktär och innehåll. hänvisar till det innehåll i utredningensom socialdemokraterna anslöt sig till, utredningens slutsatser. Det är heltoväsentligt för mig vilken ställning socialdemokraterna har intagit i det härfallet. Det jag diskuterar är beslut att tillsätta utredningen ochvad utredningen skulle göra. Jag vill fortfarande hävda att beslut idet här fallet fick ett annat innehåll, en annan karaktär, genom de direkfivsom industriministern å regeringens vägnar gav industriverket. Jag finner stödför en sådan bedömning bl. a. hos utredningens ordförande och det han haruttalat. Jag kan hänvisa till bedömningar som har gjorts på länsnivå, frånföreträdare för länsmyndigheter och även från de anställda som berörs och derasfackliga organisationer. Jag vill hävda att det måste vara en skillnad mellanatt genomarbeta och därefter utvärdera ett sådant förslag som det här var frågaom och att bara värdera. Går man in på sakinnehållet i utredningen kan man finnabetydande brister, men den diskussionen kan vi lämna därhän. Jag villfortfarande hävda att jag ser en skillnad mellan beslut och denuppgift som industriverket fick. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 53SVEN-ERIK (): Det här är en tämligen överflödig tvist omord. Jag noterar att själva ordvalet i regeringens uppdrag till statensindustriverk var något annorlunda än detsom stod i riksdagsskrivelsen. Men detförändrade inte på något sätt innehållet i den produkt som statens industriverklevererade med ledning av regeringsuppdraget. Där skedde en genomlysning,påstår jag. kan fundera så mycket han vill hit ellerdit över om slutsatserna skulle ha blivit annorlunda, om man hade fått hålla påytterligare något halvår, eller om man skulle ha gett sig ut på ett vidare fälti bedömningen av Hörneforsfabriken. Jag tror faktiskt inte det. Några andra somhar sysslat med den här frågan tror inte heller det. Därmed tror jag, frutalman, att den här frågan är till fullo genomlyst. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 54JOHN (vpk): Hur kan hävda så bestämt attslutprodukten inte skulle ha bhvit en annan, om hela skrivning i detbeslut som fattades hade kommit med i direktiven? Hur kan detta? säger att detta är en överflödig tvist.Jag är inte så säker på att de anställda vid och de människorsom bor i tycker att det är så överflödigt att man tittar på den härfrågan. Jag vet att de är mycket besvikna. De har i sina kommentarer pekat påden, som de tycker, dåliga behandling som deras förslag fick i och med attderas alternativ inte med allvar och en positiv grundsyn undersöktes på ettriktigt sätt. Jag tycker att det är nonchalant mot dessa människor att säga attdetta är en överflödig tvist. 55SVEN-ERIK (): En sak är säkert och jag heltöverens om, och det är att det är en tragedi när man är tvungen att lägga nedett företag av typen massafabrik - särskilt som det här rör sig om enbruksort, med bruksorternas speciella problem. Sedan noterade jag att i sin senaste replikåterföll i försöken att på något sätt mana fram bilden att hade man fått utredadetta längre och djupare, skulle det ha randats en ny framtid försulfitfabriken i . Jag ville i mitt första inlägg påpeka att dettakunde vara onödigt, därför att det skapar helt ogrundade förhoppningar, och dettycker jag inte är rättvist och ärligt. 56 (vpk): Jag har redan en gång redogjort för min syn påfrågan om att skapa falska förhoppningar. Det går jag inte in på en gång fill. diskuterar nu åter själva sakfrågan, hurdet skulle ha gått med fabriken. Jag har inte påstått att någon lösning skulleha nåtts. Det jag ville hävda var att åtminstone jag, när jag var med ochfattade beslutet om att det här alternativet skulle genomarbetas ochutvärderas, upplevde att det låg mycket mer i den meningen än vad som blevresultatet. Det är där jag vill hävda att det inte blev någon genomarbetning,utan att man bara gick in och petade litet i det alternativ som fanns ochgjorde en värdering. Det är just den frågan som jag har anmält till granskning,och som jag tycker att vi skall diskutera. 57 (): Då får jag bara notera att intelängre påstår att resultatet av utredningen skulle ha blivit annorlunda ifallman exempelvis ordagrant skulle ha återgett riksdagsskrivelsen i direktiven.Därmed kan vi säga att den här frågan är till fullo utredd. 58JOHN (vpk): Om förslaget hade fått genomarbetas på ettrikfigt sätt och utvärderats hade de anställda! varje fall fått en rimligchans. anser jag att de blev bortdribblade. De fick inte den chans som devar värda. 59 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Sedan de under avsnittet Hörneforsfrågan anmälda talarnanu haft ordet övergår kammaren till att debattera Ubåtsaffären. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 60BERTIL FISKESJÖ (c): När det gäller ubåtsaffären ärutskottsbetänkandet i alla väsentliga delar helt enhälligt. Det är t. o. m. såatt utskottet enhälligt och entydigt berömmer regeringen. Det är inte såvanligt i våra granskningsbe-tänkanden. I själva begreppet granskning ligger juinbyggt en kylig skepticism. Med anledning av den debatt som förts i media innanutskottets betänkande varit färdigt och som skulle ha kunnat inge allmänhetenden uppfattningen att utskottet är starkt krifiskt till regeringens sätt atthandlägga den besvärliga och allvarliga ubåtsincidenten vill jag direkt citeravad ett enhälligt utskott säger, nämligen följande: "Enligt utskottetsmening var den kränkning av svenskt territorium och svenskt militärtskyddsområde som ubåt gjorde sig skyldig till allvarlig. Mot denna bakgrundanser utskottet det fillfredsställande att ubåtsaffären kunde avvecklas såsnabbt. Regeringens handlande präglades enligt utskottet av fasthet ochkonsekvens vilket ledde fill att de svenska kraven i fråga om undersökning ochbärgning av ubåten snabbt kunde genomdrivas." Ävenfortsättningsvis berömmer utskottet regeringen. De uppskattande omdömen som utskottet således ger byggerpå en noggrann genomgång av regeringens handläggning och regeringens ställningstagandetill en rad kniviga avvägningsfrågor, som aktualiserades. Utskottetsgenomgång bygger på ett mycket stort skriftligt material men också påutfrågningar av några av de särskilt involverade. Uppteckningar avutfrågningarna och det viktigaste underlaget i övrigt redovisas i betänkandetsbilagedel. Det råder inga delade meningar om att det varen mycket allvarlig kränkning av svenskt territorium som ägde rum när densovjetiska ubåten gick in på svenskt vatten utanför - militärtskyddsområde t. o. m. Några acceptabla förklaringar till detta har inte kunnatges från . Att ubåten visade sig vara atomvapenbestyckad gör naturligtvisinte saken bättre. Helt vid sidan om suveränitetskränkningen ger detta enblixtbelysning åt hur ihåligt mycket av talet om som en kärnvapenfri zonhar varit. tillhör i högsta grad , och det är således på deryska krigsfartygen i som atomvapnen finns. Det är alltså dessaatomvapen som bör avlägsnas om vi skall få någon kärnvapenfri zon. I övrigtfinns det ju inga kärnvapen i . Jag skallinte här ge någon kronologisk skildring av ubåtsaffärens förlopp. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Det finns dokumenterat dagför dag och nästan timme för fimme i utskottets betänkande. Någraanmärkningar om att regeringen skulle ha begått formella fel vid handläggningenav ärendet finns inte från någon sida i utskottet. Det är alldeles givet attvid en extraordinär situation som det här gällde måste handläggningen på en delpunkter avvika från vad som är normal rutin inom regeringen. Nödvändigheten avsnabba beslut är en av anledningarna till detta. Det är också rätt självklartatt det blir statsministern personligen som i hög grad svarar för ledningen avarbetet. Så var det också i den här frågan, vilket tydhgt framgår av utskottetsmaterial - inte minst den ingående utfrågning som utskottet haft medstatsminister . Mentrots de speciella omständigheter som rådde har utskottet således inte kunnatfinna annat än att handläggningen skett helt i överensstämmelse med de reglersom gäller för regeringens arbete. Vidarekan noteras att ledarna för moderata samlingspartiet och socialdemokratiskapartiet fortlöpande hölls orienterade. Statsministern har i olika sammanhangbl. a. inför utskottet, uttryckt sin stora tillfredsställelse över att manuppfattade situationen lika över partigränserna. Utöver dessa kontakterredovisades frågan för utrikesnämnd, utrikesutskott och försvarsutskott. Jaghar redan nämnt att berömmer regeringen för snabbhet,fasthet och konsekvens. De riktlinjer som skulle gälla för behandlingen avubåtsfrågan fastställdes snabbt. Vad gäller den senare omdiskuteradeimmunitetsfrågan omtalade UD:s folkrättsexpert, , på direkt frågaför utskottet: "Kanskebara någon fimme efter det att incidenten var känd visste man på alla nivåervilken Hnje som skulle följas. Det förekom ingen tveksamhet från regeringens sida." Iövrigt formulerades riktlinjerna i enlighet med vad som återges på s. 177 iutskottsbetänkandet. Vad som skulle gälla var att ubåten skulle hanteras av detmilitära systemet, att den skulle ligga kvar t. v., att utredning skulle skegenom överbefälhavarens försorg, att bärgning skulle ske genom överbefälhavarensförsorg, att krav på ursäkt från skulle framställas och attSovjetunionen skulle betala kostnaderna. Föratt göra hela historien kort kan man konstatera att regeringen var framgångsrikpå samtliga punkter. De handlingslinjer regeringen lade fast kunde ocksåfullföljas. Jagnämnde att immunitetsfrågan varit föremål för diskussion. Vad frågangällde var vilka ingripanden den kränkta staten enligt folkrätt och s. k.statspraxis skall kunna göra gentemot det kränkande fartyget och dessbesättning. Utskottet har ägnat denna fråga betydande intresse, vilket framgårav utskottets redovisning. Av redovisningen framgår också att meningarna någotgår isär bland folkrättsexperter. De folkrättsregler som kan tänkas gälla fårkompletteras med vad som kallas statspraxis, dvs. staternas faktiska agerande.Två saker förefaller mig rätt klara. Den ena är att den kränkta staten måstetillerkännas ett visst handlingsutrymme. andra är att utnyttjandetav detta handlingsutrymme måste bestämmas på högsta nivå, dvs. av regeringen.Detta därför att det är ställningstaganden av politisk och utrikespolitisknatur. De kan således inte överlåtas åt underordnade myndigheter. Förbedömningen av sådana här frågor fillkommer för vår del dessutom nödvändighetenav att vi även i fredstid handlar så att tilltron till vår krigstidaneutralitet inte rubbas. Deöverväganden som ledde fram till regeringens ståndpunkter i immunitetsfråganredovisas i utskottsbetänkandet, och jag skall inte diskutera dem närmare.Regeringens ställningstagande summerades av statsminister vidutskottets utfrågning på följande sätt. Jag citerar från s. 132 och 133: "Visade oss att det inte kan vara rimligt att ett statsfartyg som så uppenbart harkränkt svensk neutralitet skulle ha samma immunitet som det skulle ha haft omdet hade kommit lovligt med tillstånd t. ex. på ett flottbesök. Utan att göraalla möjhga utläggningar som man kan göra om detta drog vi slutsatsen att manmåste kunna tumma på immunitetsreglerna. Vi ansåg det självklart att vi måstegöra en ordentHg undersökning för att kartlägga hur båten kunnat hamna där. Detkrävde att vi gick ombord på båten och att vi fick ha förhör med befälhavaren.Vi tyckte då att det var en lämplig avvägning att förhören fick hållas utanförskyddsområdet, men vi garanterade att officerarna skulle få kommatillbaka." Sovjetaccepterade också härvidlag, om än under viss protest, de svenska kraven. Vadgäller omvärldens reaktion framhöll UD:s folkrättsexpert, , som jagtidigare citerade, följande inför utskottet, vilket jag citerar från s. 148 ibetänkandet: "Degenomgående positiva reaktioner som följt på det svenska agerandet vidincidenten med ubåt tyder på att omvärlden ser på det svenska agerandet medaccept. Det är en viktig faktor vid den folkrättsliga bedömningen." Utskottetberör regeringens handläggning av immunitetsfrågan och har inte heller här -och det gäller ett enigt utskott - några kritiska synpunkter. Tvärtom får detgenerella beröm som utskottet utdelar anses omfatta även den delen avregeringens agerande. Utskottet finner det bra att regeringen aviserat ennärmare belysning av rättsläget för eventuella framtida behov. Och utskottetuttrycker i försiktiga ordalag att dessa aviserade studier bör kunna bidra tillökad klarhet om utgångspunkterna för bedömningar . Samtidigtunderstryker dock utskottet att ett betydande hand-hngsutrymme måste finnas förregeringen även . Det är, enligt min mening, ett mycket kloktkonstaterande. Iallt väsentligt är således utskottet ense vad gäller bedömningen av regeringensframgångsrika handläggning av ubåtsaffären. Menmoderater och socialdemokrater har inte riktigt velat nöja sig med detta. Detär naturligtvis svårsmält för oppositionens samkörda tandem-par att såuttryckligt tvingas konstatera att regeringen varit mycket duktig i en svårfråga. För den skull har manhakat sig fast vid en detalj, i förhoppningen att det Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. skall blirabalder kring denna detalj och att detta således skall skymma helheten.Massmedia hjälper ju också på sedvanligt sätt fill, och det är givetvis dettaman förlitar sig på. Vad saken gäller är att försvarsminister stannade på ett nordiskt försvarsministermöte i , istället för att åka hem, när han fick vetskap om att ubåten stod pågrund. Moderater och socialdemokrater anser att han borde ha åkt hem. Det kande naturligtvis tycka. Men vad i all världen är det för konstitutionelltklandervärt i att han inte åkte hem? Den frågan vill jag gärna ställa tillmoderaternas och socialdemokraternas företrädare. F. ö. var det så attförsvarsministern hölls underrättad om vad som hände. Han kundekonstatera att allt var i gång som det borde vara. Dagen efter åkte han hem,och han deltog därefter direkt i handläggningen av ärendet. Det är ju så i vår moderna värld att statsråd inte alltidkan sitta på sina stolar i . De åker kors och tvärs över jordklotet,än i den ena angelägenheten, än i den andra. Kraven är sådana att de måste varamed för att hävda intressen. Det är sannerligen inte några nöjesresor,som en del tidningar tycks tro. Försvarsministern kunde mycket väl ha varit påandra sidan jordklotet. Då hade regeringen under alla omständigheter fått klarasig utan honom något. Hade det i så fall också varit, konstitutionelltfel? kan man fråga sig.